АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

представника скаржника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою представника скаржника ТОВ «Інтерлізінвест» на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення заборони на використання та розпорядження майном, та тимчасово заборонено використання та розпорядження грошовими коштами на банківському розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Інтерлізінвест» (), відкритому у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на те, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківському розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Інтерлізінвест» (), відкритому у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17), відповідають критеріям, наведеним у п.4 ч.2 ст. 167 КПК України, та з метою унеможливлення їх подальшого перерахуванню на інші рахунки або зняття, прийшов до висновку про можливість тимчасового накладення заборони на розпорядження ними.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник скаржника ТОВ «Інтерлізінвест» ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги представник скаржника, зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановленою з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що ТОВ «Інтерлізінвест», в розумінні ст. 170 КПК України, не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Крім того, кримінальне провадження відкрито за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 206-2, ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 366 КК України, суб`єктом якого не може бути юридична особа, що також підтверджується і нормами ст. 96-3 КК України. Всупереч ст. 173 КПК України правові підстави для застосування такого обмеження права власності, як призупинення видаткових операцій за даних обставин відсутні. Майно належить юридичній особі, ТОВ «Інтерлізінвест», яким жодного правопорушення не вчинялося. Про конфіскацію майна ТОВ «Інтерлізінвест» в майбутньому (можливу) взагалі не йдеться, відповідне питання слідчим не ставиться, тобто вимоги п.1-3, ч.2 ст. 173 КПК України при винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не враховані. Звертає увагу на те, що арешт грошових коштів ТОВ «Інтерлізінвест», накладений судом у вигляді призупинення видаткових операцій за рахунком, фактично є незаконним втручанням в господарську діяльність підприємства, що заборонено чинним законодавством, є злочином та тягне покарання, передбачене ст. 206 КК України. У зв`язку з призупиненням операцій на банківських рахунках, існує загроза зупинки господарської діяльності ТОВ «Інтерлізінвест», оскільки підприємство позбавлено можливості виконувати свої зобов`язання перед контрагентами, що серед іншого спричинить стягнення з ТОВ «Інтерлізінвест» штрафних санкцій та збитків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, з`ясувавши позицію слідчого, який також просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Доводи апеляційної скарги представника скаржника про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді суду першої інстанції є необґрунтованими.

Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення заборони на використання та розпорядження майном, та тимчасово заборонено використання та розпорядження грошовими коштами на банківському розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Інтерлізінвест» (), відкритому у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17) слідчий суддя прийшов до законного та обґрунтованого висновку про знаходження передбачених кримінально процесуальним законом підстав для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права та інше з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Проаналізувавши зміст апеляційної скарги представника скаржника ТОВ «Інтерлізінвест» про скасування ухвали слідчого судді про тимчасову заборону використання та розпорядження грошовими коштами на банківському розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Інтерлізінвест» (), відкритому у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17), колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання є необґрунтованим та невмотивованим належним чином.

Отже, порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги представника скаржника ТОВ « Інтерлізінвест» без задоволення, а ухвали слідчого судді суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 170-174, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника скаржника ТОВ «Інтерлізінвест» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2015 року , якою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та тимчасово заборонено використання та розпорядження грошовими коштами на банківському розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Інтерлізінвест» (), відкритому у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17) залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4