Єдиний унікальний номер 722/1420/15-к
Номер провадження 1-в/722/235/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника СВК-67: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 31.08.2015 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням про звільнення його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили у його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України.

Розгляд клопотання проводився за відсутності голови спостережної комісії ОСОБА_6 , який подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Частиною 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.06.2012 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України та на підставі ст.70 КК України призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , згідно вказаного вироку суду, відраховується з 14.02.2012 року.
Вироком апеляційного суду Чернівецької області від 04.09.2012 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 в частині остаточного призначення йому покарання скасовано.

Визнано ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України та на підставі ст.70 КК України призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, за цим вироком та за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2012 року, за яким його засуджено за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.

Станом на час розгляду судом клопотання засуджений ОСОБА_5 фактично відбув 3 роки 6 місяців 23 дня позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 9 місяців 7 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.02.2012 року. В Сокирянську виправну колонію №67 засуджений прибув 06.11.2012 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, за час перебування в слідчому ізоляторі м.Чернівці засуджений ОСОБА_5 порушень встановленого режиму тримання під вартою не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. За час перебування в Сокирянській виправній колонії №67 засуджений ОСОБА_5 встановленого режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку і ставлення до праці в двох випадках правами начальника відділення та начальника колонії був заохочений у вигляді подяк.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №595 від 25.08.2015 року та матеріалів особової справи встановлено, що з моменту прибуття до установи засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві установи в якості вибірника-складальника каменю стінового у гірничій дільниці №1, встановлені змінні обсяги робіт виконує в повному обсязі.
Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 27.08.2015 року, останній характеризується позитивно; до виконання поставлених виробничих завдань ставиться відповідально; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре, проявляючи при виконанні таких робіт ініціативність і наполегливість, розуміє необхідність виконання таких робіт; дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи; у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, миролюбивий, дружні стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх законні вимоги; до свого зовнішнього вигляду ставиться відповідально, форму одягу носить охайно, дотримується санітарно-гігієнічних норм, а саме спальне місце, приліжкову тумбочку та особисту одежу утримує в чистоті і порядку; дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи; реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», здобувши виробничу спеціальність «Машиніст каменерізальних машин» в навчальному центрі, який функціонує при установі, навчальну дисципліну не порушував; соціально-корисні зв`язки на волі підтримує із сім`єю шляхом листування, телефонних розмов та побачень; у скоєному злочині розкаюється.
З наведених вище підстав суд не погоджується із доводами прокурора та представника виправної колонії з приводу того, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , зокрема процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком апеляційного суду Чернівецької області від 04.09.2012 року, умовно-достроково на невідбутий строк 9 (дев`ять) місяців 7 (сім) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Копію цієї ухвали для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтС України в Чернівецькій області та для відома Заставнівському районному суду Чернівецької області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1