Справа №490/468/15-к 06.02.2015 06.02.2015 06.02.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/34/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: відмова в обранні запобіжного заходу Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

- відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосовано особисте зобов`язання строком до 22 березня 2015 року.

З наданих матеріалів вбачається, що 20 січня 2015 року, близько 06.00 години, у АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 керував транспортним засобом «Kia Cerato», номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння і, в порушення п. 2.9 «а», 2.3 «б», 12.1., 12.3 ПДР України, не обрав необхідної швидкості, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини де зіткнувся з будівлею вищевказаного домоволодіння В результаті зазначених дій ОСОБА_7 , пасажир транспортного засобу ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці. Дії підозрюваного ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило смерть особи.

20.01.2015 року в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване вказане кримінальне правопорушення за № 000000013.

21.01.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21.01.2015 року, до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ УМВС України в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . Мотивуючи необхідність обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав, що безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник з місця пригоди, скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також не виключав можливостей, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати ним на потерпілу і свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також вказував на необхідність проведення слідчих дій за участю підозрюваного.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні цілком обґрунтована. Однак він вчинив тяжкий злочин з необережності, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнає факт свого перебування за кермом під час дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння і втрату контролю над керуванням автомобілем, що і стало причиною ДТП. Показання підозрюваного повністю узгоджуються з поясненнями свідків, тому слідчий суддя вважає голослівним та необґрунтованим доводи слідчого про наявність ризиків незаконного тиску на свідків. Також суд зазначив, що ОСОБА_7 дійсно залишив місце пригоди, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та шоку. Однак суд вважав сумнівним те, що метою такого вчинку була спроба підозрюваного ухиляння від органів досудового слідства, оскільки після скоєної ДТП він пішов додому, а потім до лікарні. Слідчий суддя вважав невиправданим застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи та малолітню дитину на утриманні, тому призначив йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і поклав обов`язки: з`являтися до слідчого; не відлучатися з населеного пункту без дозволу органів досудового розслідування або суду; повідомляти про зміну свого проживання або місця роботи; здати, за наявності, паспорт для виїзду за кордон до відповідного органу державної влади.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину після приїзду швидкої допомоги, а до лікарні його пізніше доправили родичі через необхідність надання медичної допомоги. Крім того, вважає, що судом не враховано, що підозрюваний почав давати свідчення тільки після оголошення йому підозри, що вказує на відсутність його наміру допомагати слідству та можливість переховування від органів досудового розслідування, а також не врахував, що він мешкає в одному населеному пункті з потерпілою і свідками, на яких може незаконно впливати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному міру запобіжного заходу тримання під вартою, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які просили залишити ухвалу суду без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скрги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що особа може переховуватися від органів слідства та/або суду чи перешкоджати кримінальному провадженні у інший спосіб.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відповідно до вище зазначеного закону, враховуються тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, її вік, стан здоров`я і майновий стан, міцність соціальних зв`язків особи за місцем проживання, в тому числі наявність родини й утриманців, наявність судимостей, а також інші обставини, що її характеризують.

Застосування щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою виключно на підставі тяжкості злочину, в якому обвинувачується особа, є неприпустимим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо безпідставності та необґрунтованості доводів слідчого в клопотанні про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки не наведено жодних доказів того, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування або впливати на потерпілого та свідків.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 належним чином застосовано норми ч. 1 та ч. 4 ст. 194 КПК України, оскільки органами досудового розслідування також не доведено, що більш м`який запобіжний захід, який буде застосований до підозрюваного, може запобігти ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.

Інших фактичних даних, які б свідчили, що ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду і впливати на свідків, в апеляційній скарзі прокурора не наведено.

Колегія суддів також зазначає, що нормами ст. 177 КПК України встановлено вичерпний перелік ризиків, за існування яких може бути обрано запобіжний захід у виді взяття під варту. Зручність роботи слідчого, як підстава обрання запобіжного заходу для підозрюваного, в цьому переліку відсутня.

Таким чином, доводи апелянта про необхідність обрання ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є необґрунтованими.

На даний час до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що колегія суддів вважає цілком достатнім, враховуючи особу підозрюваного, його сімейний стан, у якого на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, наявність постійних місця проживання і роботи, а також стан його здоров`я після дорожньо-транспортної пригод, який до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції знаходився на стаціонарному лікуванні.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави, вказані в клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ УМВС України в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосовано особисте зобов`язання строком до 22 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4