14 жовтня 2014 року
Справа № 203/6463/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня2014 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про отримання тимчасового доступу до речей і документів, заявлене у рамках кримінального провадження №0000707, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2014 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, в якому зазначив, що до ЧЧ Кіровського РВ ДМУ надійшли матеріали за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом шахрайських дій з використанням електронно-обчислювальної техніки стосовно нього з боку посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ПП « ОСОБА_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та директора відділення зазначених підприємств ( АДРЕСА_1 ) за договором № 016288 від 21.10.2013, внаслідок чого ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на суму 18 300,00 гривень.
При проведенні досудового розслідування ОСОБА_4 показав, що 21.10.2013 року ним укладено договір №016288 з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПП « ОСОБА_5 » в особі ОСОБА_6 (директора відділення) про надання йому безвідсоткової позики у сумі 400 тис. грн. Згідно зі слів ОСОБА_6 та дівчини консультанта (її дані ОСОБА_4 не відомі) для отримання зазначеної позики ОСОБА_4 необхідно було підписати договір та здійснити перші обов`язкові платежі на розрахунковий рахунок підприємства у сумі 14300 грн. та 4 тис. грн. - за обов`язкове страхування, тобто на загальну суму 18 300 грн. та оформити банківську карту для переведення на неї обіцяної позики. Зі свого боку ОСОБА_4 виконав усі зобов`язання та здійснив проплату у той же день, згідно з умовами договору. Однак, обіцяної позики він так і не отримав. Хоча при укладені договору і директор ОСОБА_6 і консультант йому чітко роз`яснили, що після здійснення першої обов`язкової проплати ОСОБА_4 в той же день отримає позику у сумі 400 тис. грн., але останнім її так і не було отримано до цього часу.
Так як ОСОБА_4 зрозумів, що позики він не отримає, він вирішив повернути свої вкладені за неіснуючий кредит грошові кошти та виконав умови згідно з договором №016288 від 21.10.2013 року, а саме: відправив листа про розірвання договору до головного офісу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПП « ОСОБА_5 » у м. Харкові, у відповідь на який, йому на мобільний телефон прийшло повідомлення: «Шановний клієнт, на підставі Вашого листа, договір №016288 було розірвано» та зазначено номер телефону - НОМЕР_3 . Я зателефонував на вказаний номер та запитав про повернення сплачених ним грошових коштів, на що отримав відповідь, що грошові кошти повернуті ОСОБА_4 не будуть.
При проведенні досудового розслідування було встановлено, що рахунки № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , відкриті ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та рахунок № НОМЕР_8 , відкритий ПП « ОСОБА_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), було відкрито у Харківському Регіональному відділенні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , МФО НОМЕР_10 ).
Беручи до уваги вищевикладене, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та підтвердження чи спростування версії слідства про злочинний характер дій посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ПП « ОСОБА_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), при виконанні умов вказаного договору та заволодінні шахрайським шляхом грошових коштів ОСОБА_4 , виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до речей і документів Харківського Регіонального відділення ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Дане клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України розглянуте без виклику представників ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню.
Так, за змістом ст.ст.131, 162 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відмовляючи в задоволенні клопотання треба звернути увагу на те, що судом встановлено, що 21 травня 2014 року вже було надано аналогічний дозвіл на доступ до речей і документів, який не був виконаний. При цьому таке невиконання слідчий жодним чином не обґрунтував.
Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 159-166, 167, 369-372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, заявлене у рамках кримінального провадження №0000707, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1