Справа №639/2088/15-к
Провадження №1-кп/639/212/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_8 про визнання доказів недопустимими та виключення з переліку досліджених доказів по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за №0000415 від 03.06.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за №0000415 від 03.06.2014 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час судового засідання захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання, на підставі ст.ст.86, 87, 89 КПК України та ст.62 Конституції України, про визнання недопустимими та виключення з переліку досліджених доказів:

- висновок судової транспортно трасологічної експертизи №493/14 від 04.07.2014 року (т.1 а.с.75-87);
- висновок комплексної судової автотехнічної, криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео -, звукозапису та фототехнічної експертизи №6719/6720/6721 від 28.08.2014 року (т.1 а.с.93-104);
- висновок судової автотехнічної експертизи №519/14 від 11.11.2014 року (т.1 а.с.120-122);
- протоколи допиту свідка ОСОБА_11 під час досудового слідства (т.1 а.с.51-52), а також його показання надані ним під час судового слідства;
- протоколи допиту свідка ОСОБА_12 під час досудового слідства (т.1 а.с.53-56), а також надані нею показання під час судового слідства;
- протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 та схему до нього від 11.06.2014 року (т.1 а.с.110-114);
- протокол слідчого експерименту та схему до протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 від 22.11.2014 року (т.1 а.с.140-143);
- диск з фрагментом відеозапису (т.1 а.с.108);
- протокол огляду предмету (комп`ютерного лазерного диску СD-R Ridata сірого кольору, 52Х, 700 МВ, 80 mіn) від 06.06.2014 року (т.1 а.с.206).

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000415 стороною обвинувачення було порушено порядок отримання доказів, що відповідно, на думку захисника, є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими. У клопотанні захисником також зазначено, що експертами при складенні експертних висновків було суттєво порушено вимоги ч.3 ст.101 КПК України, положення «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, оскільки експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.
Обвинувачений ОСОБА_9 та представник цивільного відповідача ТОВ «Укравтотранс Плюс» - ОСОБА_10 доводи заявленого клопотання підтримали та просили суд вказане клопотання задовольнити.

Прокурор, потерпіла ОСОБА_4 , представники потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , цивільний позивач ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність правових підстав для визнання вказаних доказів недопустимими на даній стадії судового розгляду.

Заслухавши думку учасників, вивчивши доводи заявленого клопотання та дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, вивчивши зміст клопотання захисника ОСОБА_8 та зазначені у ньому обставини, суд не вбачає очевидної недопустимості вищезазначених доказів.

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним вирішити питання щодо допустимості вищевказаних доказів відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.89, 94, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 від 24.11.2015 року про визнання доказів недопустимими та виключення з переліку досліджених доказів по кримінальному провадженню №0000415 від 03.06.2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1