АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 642/7818/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2327/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 06.05.1972 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.1 ст.106, ст.42 КК України (в редакції від 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

2. 19.07.1973 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.81, ч.2 ст.140, ч.1 ст.215-3, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі;

3. 06.12.1978 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4. 06.02.1979 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.206, ч.3 ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі ;

5. 12.05.1985 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

6. 16.01.1997 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.206 КК України до 2 років позбавлення волі;

7. 09.11.1998 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

8. 06.11.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.342, ч.1 ст.308, ч.2 ст.342 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

9. 07.04.2005 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.ст.395, 70, 71 КК України до 1 року 1 місяцю позбавлення волі;

10. 12.12.2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 2 років обмеження волі;

11. 21.12.2009 року Ленінським районним судом м. Харкова ч.2 ст.263 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

12. 03.01.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

13. 06.08.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення недоліків.

В обґрунтування своєї ухвали, суд першої інстанції послався те, що у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_7 до суду, підготовче судове засідання неодноразово відкладалося, а також зазначив, що прокурором не забезпечено явку обвинуваченого до суду, у зв`язку з чим суд вичерпав можливості передбачені КПК України щодо виклику обвинуваченого до суду.

Також суд зазначив, що органом досудового розслідування в обвинувальному акті не вирішено питання щодо жодних запобіжних заходів згідно ст.176 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування, враховуючи його особу, репутацію, майновий стан та наявність судимостей.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд, в іншому складі суду посилаючись на те, що в обвинувальному акті зазначені анкетні дані ОСОБА_7 , які встановлені в ході досудового розслідування.

Також прокурор зазначив, що судом першої інстанції було прийнято рішення про повернення обвинувального акту без участі потерпілого та обвинуваченого, таким чином судом, на думку прокурора, порушено вимоги ст.314 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

При цьому, суд постановляючи рішення зобов`язаний керуватися вимогами ст.370 КПК України, яка визначає, що судове рішення наряду з іншими вимогами, повинно бути вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд повинен чітко навести підстави з яких він вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України та викласти ці мотиви таким чином, щоб можливо було зрозуміти, які саме недоліки допущено прокурором, та що їх виправлення надасть суду можливість призначити справу до розгляду.

Невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Проте вказаних вимог закону під час постановлення ухвали суд в повному обсязі не дотримався.

Так, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, оскільки прокурором не забезпечено явку обвинуваченого в судове засідання, та у зв`язку з тим, що кримінальне провадження неодноразово відкладалося у зв`язку з неявкою обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судове засідання 16.09.2015 року, 23.09.2015 року, 29.09.2015 року, 01.10.2015 року, 28.10.2015 року, 30.10.2015 року, 06.11.2015 року та 16.11.2015 року. Виклик обвинуваченого здійснювався шляхом направлення йому судових повісток, які були повернуті до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Однак, відповідно до ст.323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом в судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів для забезпечення його прибуття до суду. Суд також мав право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не вичерпав всі можливості, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, для виклику обвинуваченого до суду за адресою, зазначеною органами досудового розслідування в обвинувальному акті, оскільки він не позбавлений можливості постановити ухвалу про привід обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання за допомогою співробітників поліції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і постановив незаконне та необґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2015 року з направленням кримінального провадження до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України повернуто прокурору скасувати, та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді.

Ухвала оскарженню не відлягає та набирає чинності з моменту проголошення.

Головуючий:
Судді: