Справа № 738/1777/15-к
№ провадження 1-в/738/444/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в м. Мена із застосуванням відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У листопаді 2015 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.09.2011 року його було визнано винним за ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 353, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю вироків приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.02.2011 року та призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі. 19.02.2013 року Апеляційним судом Полтавської області вирок Комсомольського міського суду від 26.09.2011 року залишено без змін. До відбутої частини покарання зараховано час тримання під вартою за вироком Комсомольського міського суду від 08.02.2011 року з 08.02.2011 року по 31.03.2011 року включно. Строк відбування покарання рахується з 13.01.2011 року.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, відбув відповідну частину строку покарання, тому наполягав на застосуванні до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свої вимоги та просив звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

Представник Менської виправної колонії № 91 в судовому засіданні показав, що засуджений ОСОБА_4 в Менській ВК № 91 відбуває покарання з 20.05.2011 року. На даний час не працевлаштований, бажання працевлаштуватись не виявляє, приймає участь в роботах по благоустрою установи. За порушення встановленого порядку відбування покарання та розпорядку дня отримав шість дисциплінарних стягнень, застосованих правами начальника установи та відділення. На даний час стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. Допускав незначні порушення встановленого порядку відбування покарання, у зв`язку з чим проводились профілактично виховні бесіди. Питання щодо умовно дострокового звільнення ОСОБА_4 розглядалось на засіданні комісії установи рішення комісії: засуджений ОСОБА_4 не заслуговує умовно дострокового звільнення, оскільки він не довів свого виправлення, потребує подальшого контролю за його поведінкою.

Прокурор заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання представник спостережної комісії Менської РДА не прибув, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 та представника адмiнiстрацiї установи, думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Менській ВК № 91, призначене вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.09.2011 року, яким його було визнано винним за ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 353, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю вироків приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.02.2011 року та призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання. Тому твердження засудженого про те, що він не має діючих дисциплінарних стягнень і тому до нього повинно бути застосовано умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, не заслуговують на увагу. Дані про відсутність дисциплінарних стягнень або про те, що стягнення погашені мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд також враховує відсутність у засудженого заохочень за останні півтора роки, що свідчить про пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, будь яких проявів активної форми поведінки засудженого ОСОБА_4 , що б свідчило про його прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та стати на шлях виправлення, не було.

Крім цього, засудженим при зверненні до суду з даним клопотанням порушено вимоги ст. 539 КПК України, а саме в жовтні 2014 року ОСОБА_4 звертався до Менського районного суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, в задоволенні якого було відмолено ухвалою Менського районного суду від 06.11.2015 року, яка набрала законної сили 11 грудня 2014 року. Таким чином, до спливу терміну один рік (09.11.2015 року) засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність будь-яких доказів, що стосуються стану здоров`я засудженого, що унеможливлює його працевлаштуватись, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про умовно дострокове звільнення подано передчасно.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1