Справа № 686/31/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького в порядку ст. 303 КПК України скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна, -
На підставі ухвал слідчих суддів від 8 липня 2015 року було проведено обшуки за відповідними адресами в м. Хмельницькому, м. Красилові, м. Нетішині та м. Славуті. В ході даних обшуків було вилучено майно: комп`ютерну техніку системні блоки монітори та інше технічне устаткування, яке використовувалось для роботи комп`ютерів в мережі та доступу до Інтернету. Вказані речі належать ФОП ОСОБА_6 , яка за адресами де проводився обшук здійснює підприємницьку діяльність. Заявниця звернулась із заявою до слідчого про повернення тимчасово вилученого майна, проте він відмовив у цьому. Оскільки скаржниця вважає, що дане майно є тимчасово вилучене, не є предметом і знаряддями злочину, оскільки висновки експертиз це підтвердили передбаченого частиною 1 статті 203-2 КК України і воно не повернуто слідчим, тому з метою захисту своїх прав звернулась із скаргою на бездіяльність слідчого із вимогою зобов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуку майно.
Заслухавши представника скаржника, прокурора, слідчого дослідивши матеріали скарги та надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
За даними адресами ОСОБА_6 здійснювала підприємницьку діяльність, вилучення даних речей позбавило її здійснювати підприємницьку діяльність, у зв`язку із цим було подано заяву про повернення тимчасово вилученого мана відповідно до положень ст. 173 КПК України, проте дане майно не повернуто, а оскільки дане майно є тимчасово вилучене, не є предметом і знаряддями злочину, передбаченого частиною 1 статті 203-2 КК України і воно не повернуто слідчим, тому з метою захисту своїх прав звернулась із скаргою на бездіяльність слідчого із вимогою зобов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуку майно.
Заслухавши представника скаржника, прокурора, слідчого дослідивши матеріали скарги та надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Згодом слідчим 01 серпня 2015 року були винесені постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, дані постанови в силу вимог ст. 110 КПК України є не мотивованими і не зазначено за якими критеріями передбаченими ст. 98 КПК України вони визнані речовими доказами, а згодом частина майна направлена в камери зберігання речових доказів. В подальшому частина майна: системні блоки та жорсткий диск було направлено на проведення експертизу з метою виявлення в них слідів щодо здійснення зайняття гральним бізнесом. Відповідно до висновків наданих на дослідження слідчому судді у направлених на дослідження речах не виявлено ознак зайняття гральним бізнесом, що говорить проте, що дане майно не використовувалось для цього виду діяльності і фактично не містить на собі слідів злочину.
Згідно з вимогами ст., ст. 167-169, 236 КПК України встановлено, яке майно визнається тимчасово вилученим і порядок тимчасово вилучення майна та подальші дії із тимчасово вилученим майном. В провадженні лише є постанова про визнання речовим доказом, а відповідно до вимог ст. 100 КПК України встановлюється, що є речовим доказом, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений повинен бути, як найшвидше повернутий володільцю крім випадків передбачених ст., ст. 160-166, 170-174 КПК України. В ході судового розгляду не встановлено, що слідством вживались заходи відповідно ст., ст. 160-166, 170-174 КПК України.
Стаття 321 Цивільного кодексу України містить положення згідно з яким особа не лише не може бути протиправно позбавлена права власності, а й обмежена в його здійсненні. Позбавлення чи обмеження права власності можливо лише у випадках і в порядку, встановлених законом .
Наведені положення національного законодавства кореспондуються з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема зі ст.1 Першого протоколу до неї. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у 2 розділі «Європейський суд з прав людини» встановила обов`язкову силу рішень для держав, які приєднались до міжнародно-правового акта (ст.46) Практика Європейського суду виходить із того, що встановлення державою окремих заборон щодо реалізації права власності на майно, а також використання державою заходів забезпечення слід розглядати як факти втручання держави в мирне володіння майном, що визначається як одне з фундаментальних прав людини. Такі факти мають аналізуватися щодо їх обґрунтованого застосування, тобто законності, доцільності та пропорційності.
Згідно ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був нею вилучений повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. Вилучене майно не підпадає під правові підстави встановлені ст. 160-166, 170-174 КПК України і крім того вилучене майно не містять ознак предмету доказування передбачених ст. 203-2 КК України.
Таким чином існує бездіяльність слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна і тому дане майно має бути повернуто володільцю даного майна, яким є ОСОБА_6 для тимчасового зберігання відповідно до положень ст. 100 КПК України, як речовий доказ.
Керуючись статтею 41 Конституції України, статтями 100, 169, 171, 303-307 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити.
- за адресою АДРЕСА_1 : два оптичних комп`ютерних маніпулятори, відеокамера, 8 VGA кабелів, 16 кабелів живлення, мережевий фільтр «SVEN», комутатор «ТР-Link» - 2 шт.;
- за адресою м. Хмельницький, вул. Шевченка 58: кошти в сумі 404 грн., блок живлення Gembird, мобільний телефон марки «самсунг», мобільний телефон;
- за адресою м. Красилів, вул. Грушевського 84 Б/10: два монітори «ЛОС» чорного кольору із номерами ВП 14В0006, ВП14В0045, системний блок чорного кольору;
- за адресою м. Hетішин, вул. Шевченка 7: 15 моніторів марок: «Samsung». ACER, DЕLL, Canon;
- за адресою м. Славута, вул. Соборності 37: жорсткий диск, системний блок 1GC.
Згідно вимог статей 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1