Справа № 520/8899/15-к
Провадження № 1-кс/520/1185/15
УХВАЛА
30.06.2015 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю учасників кримінального провадження: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу, спільно підписану ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про зміну статусу потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2015 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга спільно підписана учасниками кримінального провадження: ОСОБА_3 - на постанову слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 13 червня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001719 від 08.5.2014р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та ОСОБА_4 - на постанову того ж слідчого від 02 червня 2015 року про зміну статусу потерпілого в рамках того ж самого кримінального провадження.

В скарзі заявники просять скасувати процесуальні рішення слідчого, які позбавляють їх права бути потерпілими у кримінальному провадженні, і як наслідок користуватися процесуальними правами, у т.ч. знайомитися із матеріалами кримінального провадження, отримувати копії рішень слідчого і прокурора, оскаржувати їх процесуальні рішення тощо.

В судовому засіданні заявники підтримали скаргу, а ОСОБА_4 додатково пояснив, що на підставі його заяви про злочин були внесені відомості до ЄРДР 08.5.2014р. за №0001719 і було розпочате досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, щодо внесення посадовцями МНС у Київському районі м.Одеси в акт перевірки недостовірних відомостей. Цей акт став підставою винесення судового рішення, яким зобов`язано основного користувача квартири ОСОБА_3 демонтувати за власний кошт металеві двері на шляху евакуації з будівлі, які вони не встановлювали. Оскільки він, ОСОБА_4 , є рідним сином ОСОБА_3 та проживає разом з матір`ю, то він намагається захистити свої та матери законні права і інтереси. Разом з тим, слідчий, який спочатку визнав ОСОБА_4 потерпілим, допитав його як потерпілого, 02.6.2015р. виніс постанову про зміну статусу потерпілого,за якою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні вже не є потерпілим. Також ОСОБА_3 звернулася до слідчого з заявою визнати її потерпілою у кримінальному провадженні №0001719 від 08.5.2014р., на що слідчий їй відмовив, винісши постанову від 13.6.2015р. З процесуальними рішеннями слідчого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не згодні, просять скасувати ці рішення та зобов`язати слідчого поновити ОСОБА_4 статусу потерпілого, а ОСОБА_3 визнати потерпілою, оскільки вони через акт МНС у Київському районі м.Одеси, якій містить в собі недостовірні відомості, зазнають матеріальної і моральної шкоди, захищаючи свої права і інтереси, відвідуючи судові і правоохоронні органи, наймати працівників для демонтажу металевих дверей тощо.

Слідчий СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 , який належним чином завчасно був сповіщений про судове засідання, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та матеріали кримінального провадження, яке станом на 10 червня 2015 року, зі слів заявників, ще не було закрито, не надав. Тому на підставі ст.306 КПК України скаргу розглянуто без слідчого на підставі наданих учасниками кримінального провадження документів.

Вислухавши поясненні учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, які обґрунтовують скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинним КПК України не передбачено винесення постанови слідчим про зміну статусу потерпілого. Підставою для зміни статусу потерпілого слідчий зазначив, що ОСОБА_4 діяв від імені ОСОБА_3 на підставі нотаріальної довіреності, тому ОСОБА_4 не може бути представником ОСОБА_3 .

З таким твердженням слідчого погодитись не можна, оскільки досліджені матеріали свідчать про інше. Так, ОСОБА_4 є повнолітнім сином ОСОБА_3 , яка є основним користувачем квартири АДРЕСА_1 , в який він також проживає. Обов`язок усунути перешкоду у виді металевих дверей на шляху евакуації з будівлі, який винесений судом на підставі документу, який, нібито, містить недостовірні відомості, безпосередньо стосується й його, оскільки він з матір`ю ведє спільне господарство. Саме ОСОБА_4 звернувся до слідчого із заявою про злочин, вчинений щодо нього і його матері. Саме ОСОБА_4 звернувся до слідчого із заявою визнати його потерпілим, а не представником потерпілого, на підстваі якої ОСОБА_4 був визнаний рішенням слідчого потерпілим, а не представником потерпілого, і був допитаний в якості потерпілого. Викладене свідчить про те, що слідчий, мотивуючі процесуальне рішення щодо ОСОБА_4 , перекручує факти, називає встановлені обставини, які не відповідають дійсності.

Слідчий, відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою, посилався на те, що злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, має формальний склад злочину, а тому ніякої шкоди цим злочином їй не заподіяно. З таким твердженням слідчого також не можна погодитися.

За змістом ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, який злочином заподіяна моральна, фізична чи майнова шкода. При цьому законодавець для визнання потерпілим особи від злочину, не поділяє злочини на формальні чи матеріальні.

Злочини з формальним складом це такі злочини, для наявності об`єктивної сторони яких закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності) без зазначення в диспозиції або гіпотезі норми наслідків. Наслідки формальних складів злочинів не включаються до об`єктивної сторони складу як обов`язкова ознака і їх встановлення на кваліфікацію злочину не впливає. Разом з тим, негативні наслідки можуть настати для інших осіб, які можуть бути визнані потерпілими і при формальних складах злочинів.
Факт заподіяння матеріальної і моральної шкоди ОСОБА_3 , як і ОСОБА_4 , випливає з покладеного на неї обов`язку усунути перешкоду у виді металевих дверей на шляху евакуації з будівлі, який винесений судом на підставі документу, який, нібито, містить недостовірні відомості, з понесених нею та її сином витрат на захист своїх прав і інтересів. Тому ОСОБА_3 , якій не пред`явлено підозру у вказаному кримінальному правопорушенні, незалежно від теоретичного поділу складів злочинів на формальні чи матеріальні, має право на відшкодування шкоди в рамках кримінального провадження. Отже вона має право набути статусу потерпілого.

Таким чином, слідчий у незаконний спосіб фактично позбавив потерпілого ОСОБА_4 і заявника ОСОБА_3 процесуальних прав й повноважень потерпілого, передбачених ст.ст.55, 56, 58, 61, 63 КПК України. Тому порушені права учасників кримінального провадження ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягають захисту і поновленню через рішення слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303 - 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 і скасувати постанову слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 13 червня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0001719 від 08.5.2014р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Зобов`язати уповноваженого слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001719 від 08.5.2014р., виконавши процесуальні дії, передбачені ст.55 КПК України.

Задовольнити скаргу ОСОБА_4 і скасувати постанову слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 02 червня 2015 року про зміну статусу потерпілого в рамках кримінального провадження №0001719 від 08.5.2014р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1