Справа № 11-1018/11
Провадження №11/290/1656/11
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Рупака А.А.

суддів Петришина І.П., Слободяна К.Б.

з участю прокурора Кузьміна С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 та області, вулиця Кайдашихи 17, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-11 лютого 2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду від 11.02.2010 року та остаточно призначено 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_2 08 березня 2008 року біля 15 години 00 хвилин в селі Вінницькі Хутори в будинку №17 по вулиці Кайдашихи, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, під час сварки з Братом ОСОБА_3, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс удар правою рукою в область обличчя потерпілого, який втративши рівновагу впав на підлогу. Після цього ОСОБА_2 наніс близько 3-5 ударів ногою в область голови потерпілому, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, садна на нижній губі, перелому нижньої щелепи в ділянці між першими зубами, субдуральної гематоми зліва (60-70), субарахноїдальних крововиливів над лівою скронею та на базальній поверхні лівої лобної долі, які ускладнились набряком та дислокацією головного мозку. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 помер 10.08.2008 року в реанімаційному відділенні Вінницької МКЛ №2.

В апеляції засудженого ставиться питання про зміну вироку суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На думку засудженого суд не врахував, що він перебував у стані фізіологічного афекту і висновок судової психолого-психіатричної експертизи з цього приводу є невірним. Також на його думку суд не зясував обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень, які могли утворитись внаслідок падіння.

Апеляція прокурора відкликана до початку розгляду справи.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора Кузьміна С.В. про законність та обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Доводи апеляції засудженого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Як вбачається з вироку, суд належним чином дотримав дані вимоги і дав вірну юридичну оцінку діям ОСОБА_2

Так, доводи апеляції засудженого щодо помилкового висновку суду про відсутність у нього на момент вчинення злочину стану фізіологічного аспекту спростовуються висновком стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи №134 від 26.05.2008 року (а.с.130-132), згідно висновку якої ОСОБА_2 на момент вчинення злочину не страждав на хронічне психічне захворювання та перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, в стані фізіологічного афекту не перебував. В цьому ж висновку зазначено про перебування засудженого в стані, що супроводжувався почуттям образи, роздратування, люті в бік потерпілого та даний стан потенціював ся станом алкогольного спяніння і міг вплинути на поведінку ОСОБА_2 в той час, проте не вплинув на стан його свідомості та не позбавив здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Щодо доводів про не дослідження обставин отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, на думку колегії суддів суд у вироку дав вірну оцінку наявним висновкам судово-медичної експертизи (а.с.72-74), а в сукупності з діями ОСОБА_2, який після падіння потерпілого на підлогу продовжив наносити удари ногою в область голови, суд вірно дійшов висновку про бажання заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_3

Таким чином колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня 2011 року відносно ОСОБА_2 ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.

Судді: