Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, щодо
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 27.03.2014 року за ч.1 ст.122 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого за ч.1 ст.345 КК України,
на вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в сумі 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначено остаточне покарання шляхом приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 березня 2014 року, які підлягають виконанню самостійно.
Згідно вироку суду, 15 січня 2015 року працівники міліції Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області, на підставі наказу №3 від 15.01.2015 року начальника Рокитнівського РВ УМВС України, спільно з працівниками лісової охорони ДП «Рокитнівський лісгосп» та працівником прокуратури Рокитнівського району здійснювали охорону громадського порядку під час проведення робіт по спуску води із штучної водойми, котра розташована в урочищі «Юзефін», що поблизу с.Глинне, Рокитнівського району, Рівненської області, вода з якої використовувалася для незаконного видобутку бурштину сирцю.

Під час проведення вказаних робіт працівниками ДП «Рокитнівський лісгосп», близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 при великому скупченні людей, частина з яких спостерігала, а частина перешкоджала проведенню робіт, почав погрожувати працівникам правоохоронних органів у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків по охороні громадського порядку та звертався до натовпу із закликами: «Ломай ребра ментам», використовуючи ненормативну лексику, погрожуючи працівникам міліції та лісової охорони нанесенням тілесних ушкоджень, що призведе до каліцтва останніх, кричав, що всіх потопимо, якщо вони не поїдуть з урочища «Юзефін».

Суд визнав ОСОБА_5 винним у погрозі насильством працівникам правоохоронних органів у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, тобто у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.345 КК України.

Не погодившись з вироком суду прокурор ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій прокурором апеляційній скарзі, він, не оспорюючи відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить постановити новий обвинувальний вирок через необхідність застосування більш суворого покарання, визнати ОСОБА_5 винним та засудити його за ч.1 ст.345 КК України, призначивши покарання з застосуванням положень ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень. Остаточне ж покарання ОСОБА_5 просить визначити, відповідно до ст.71 КК України, у виді невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 27.03.2014 року, у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців, та покарання за новим вироком у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень. На підставі ч.3 ст.72 КК України, ухвалити рішення про самостійне виконання призначених покарань.

Свою позицію мотивує тим, що відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку, крім іншого, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом. Вказує, що в порушення вимог кримінального закону, остаточне покарання ОСОБА_5 у виді сукупності покарань за попереднім вироком від 27.03.2014 року у виді обмеження волі строком 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців, та покарання за новим вироком від 21.07.2015 року у виді штрафу в розмірі 680 /шістсот вісімдесят/ гривень не призначено, проте, судом ухвалено рішення про їх самостійне виконання. Таким чином, на думку прокурора, судом першої інстанції допущено незастосування закону, котрий підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку поданої прокурором ОСОБА_7 апеляційної скарги, його думку щодо скасування вироку суду та постановлення нового, заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 проти вимог апеляційної скарги прокурора, прохання останнього щодо залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Так, судом вірно встановлено фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах і не оспорюються учасниками кримінального провадження при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.345 КК України судом кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 , раніше будучи засудженим вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27.03.2014 року за ч.1 ст.122 КК України до міри покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі й будучи звільненим на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, знову 15.01.2015 року скоїв новий злочин.

Разом з тим, з матеріалів, які надійшли на адресу Апеляційного суду Рівненської області 15.10.2015 року з Рокитнівського районного суду Рівненської області вбачається, що ОСОБА_5 звільнено від призначеного йому покарання за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27.03.2014 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Так, відповідно до ухвали Рокитнівського районного суду Рівненської області від 10.09.2015 року (справа №571/1091/15-к) районним судом задоволено клопотання Сарненського міжрайонного відділу КВІ УДпсУ в Рівненській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання по закінченню іспитового строку.

На день розгляду апеляційної скарги Апеляційним судом вказана ухвала Рокитнівського районного суду не оскаржена і не скасована, тобто є чинною.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої прокурором ОСОБА_7 апеляційної скарги, щодо незаконності вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та необхідністю ухвалення нового обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_5 більш суворого покарання, підтвердження у ході апеляційного розгляду кримінального провадження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки: 1) ОСОБА_5 призначено остаточне покарання ні підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання за вироком від 21.07.2015 року невідбутого покарання за вироком від 27.03.2014 року, які підлягають виконанню самостійно; 2) по вироку від 27.03.2014 року ухвалою Рокитнівського районного суду від 10.09.2015 року прийнято рішення про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання, яка є чинною.

За вимогами ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Які порушення закону визначаються істотними зазначено в ст.412 КПК України. Як вбачається із змісту апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 та досліджених у ході апеляційного провадження матеріалів, на думку колегії суддів, переконливих доводів щодо порушень кримінального та кримінального процесуального законів, як вважають апелянти, допущених судом що стали б підставою для скасування чи зміни вироку, не наведено.

Беручи до уваги вищенаведені доводи, колегія суддів підстав для зміни чи скасування вироку Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.345 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст.370, 372, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3