Справа №: 343/1253/14-к
Провадження №: 1-кп/0343/70/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого начальником відділу містобудування та архітектури Долинської районної державної адміністрації, одруженого, який на утриманні має одну неповнолітню дитину, яка є інвалідом дитинства, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин:

У травні 2013 року житель м. Харків ОСОБА_9 вирішив отримати у власність земельну ділянку на території Долинського району Івано-Франківської області. З цією метою він прибув у Долинський район, де 20.06.2013 року познайомився з ОСОБА_8 . Під час розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що зможе посприяти за грошову винагороду в отриманні ним у власність земельної ділянки на території Долинського району.

21.06.2013 року близько 12.00 год. ОСОБА_9 за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_8 на дорозі біля в`їзду у м. Івано-Франківськ. Під час зустрічі ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_9 , що посприяє йому в отриманні у власність земельної ділянки, площею від 0,5 до 1 га, при умові передачі йому особисто грошових коштів у сумі 2 тис. доларів США. Також ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що вплине на голову сільської ради, на території якої йому буде виділятися земельна ділянка, з метою прискорення процедури виділення у власність цієї ділянки, а також в подальшому буде сприяти йому у виготовленні документів, що стосуються будівництва на цій земельній ділянці, підведення комунікацій.

Наступного дня, тобто 22.06.2013 року близько 10.00 год., ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_8 на дорозі при в`їзді у м. Долина. Знаходячись у салоні автомобіля, марки Тойота Лендкрузер, ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ на момент передачі становить 15986 гривень), купюрами номіналом по 100 доларів США. ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_9 перерахував передані йому кошти та впевнився, що там є 2000 доларів США, після чого, переслідуючи корисливі мотиви та діючи умисно, запевнив ОСОБА_9 у тому, що за отримані гроші буде допомагати йому у вирішенні всіх питань, пов`язанах із наданням у власність земельної ділянки, впливатиме на сільських голів, стимулюватиме, щоб виконали необхідну роботу з метою набуття ним права власності на землю, допоможе з отриманням необхідних дозволів при проектуванні та будівництві.

В подальшому ОСОБА_8 , з метою виконання взятих на себе зобов`язань, познайомив ОСОБА_9 із сільським головою Шевченківської сільської ради Долинського району ОСОБА_10 , який повинен був посприяти йому у виділенні земельної ділянки на території Шевченківської сільської ради Долинського району. Оскільки вирішення даного питання потребувало значного проміжку часу, ОСОБА_9 відмовився від отримання земельної ділянки на території вказаної сільської ради.

Після цього, 27.11.2013 року ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою виконання взятих на себе зобов`язань познайомив ОСОБА_9 із Старомізунським сільським головою ОСОБА_11 , який повинен був посприяти останньому у виділенні земельної ділянки на території Старомізунської сільської ради Долинського району.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у поставленому йому у провину кримінальному правопорушенні визнав частково, тобто не по всіх обставинах, зазначених у обвинувальному акті, пояснивши, що влітку в робочий час до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_12 і попросив зустрітися, бо до нього приїхав друг, який є одним із співвласників мережі ресторанів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " і хоче розвивати в їхньому регіоні зелений бізнес. Оскільки це є актуальним для їхньої місцевості, розвиток туристичного бізнесу у їхньому регіоні сприяв би появі нових робочих місць, а він є патріотом Долинщини, працюючи багато років архітектором, розуміє, де можна здійснювати будівництво, знається на місцевості, тому вирішив їм допомогти, але про винагороду не йшло й мови.

ОСОБА_9 їздив до них ціле літо, аж до Нового року, цікавився земельними ділянками, а він міг порадити, чи земельна ділянка не знаходиться в охоронній зоні, не являється лісом. Однак більшість земельних ділянок знаходилися у користуванні фізичних осіб, без згоди яких не можна їх передати іншим особам. Тому вже при першій зустрічі ОСОБА_9 повідомили, що вільних земельних ділянок не має, їх можна тільки купити у фізичних осіб. З цією метою він познайомив його з підприємцем Скрипником, який возив його по різних населених пунктах, з головою Вишківської сільської ради, а також пропонував йому придбати земельну ділянку, яка належить його тещі.

ОСОБА_9 склав у нього враження дуже багатого інвестора, який розуміється у туристичному бізнесі, розповідав, що має намір будувати відпочинкові комплекси з казино, ресторанами, вертолітними площадками, привозив проект будинку на склі, вказуючи, що саме такий хоче побудувати, тому він допомагав йому у пошуках земельної ділянки та у питаннях розвитку інфраструктури, пропонував, що з метою отримання необхідних йому послуг може порекомендувати висококваліфіковані ліцензовані органзації.

Від ОСОБА_9 він нічого не отримував. ОСОБА_9 завжди вів мову про дуже великі гроші: 30000 - 50000 доларів США, на що він відповідав, що він патріот своєї держави, а не особа, яка хоче заробити. Останні дзвінки ОСОБА_9 були дуже дивні, він просив, щоб вони разом зустрілися з ОСОБА_13 головою Сащиним. Він запитував в останнього, що від нього хочуть, на що ОСОБА_14 відповів, що якщо ОСОБА_9 має якусь програму, то слід його залучити в якості інвестора по даному населеному пункті, якщо ні - то перестати з ним спілкуватись.

На останню зустріч він їхав з тим, що якщо з ОСОБА_9 не вдастся договоритися до чогось конкретного, то це буде їхня остання зустріч. Так, 22.06.2013 року до нього подзвонив ОСОБА_9 , вказав, що він в м. Долина, і наполягав на зустрічі. Це був вихідний день. Коли вони зустрілись, ОСОБА_9 дав йому гроші, які він, перерахувавши, поставив собі на ногу. Однак, того дня вони ще не вибрали ніякої земельної ділянки, нічого не домовилися, тому і не було зрозуміло для нього, з якою ціллю йому дали гроші. Він зрозумів, що коли він вийде з машини, то за ці гроші на нього одягнуть наручники, що це провокація, тому, виходячи з автомобіля, залишив отримані 2000 доларів США у дверках.

Просить суд провадження відносньо нього закрити за недоведеністю його вини, а якщо суд прийде до переконання про наявність в його діях складу злочину, застосувати амністію. Він ніколи не був злочинцем, тому просить його не карати. Навіть якщо б хтось продав ОСОБА_9 земельну ділянку, він нічого не зробив би, тому не мав за що отримувати гроші. Вважає, подію, що сталася, провокацією відносно нього, а ОСОБА_9 - її провокатором.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , дослідивши та перевіривши в судовому засіданні зібрані докази, суд вважає доведеною його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується наступним:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який будучи допитаним в режимі відеоконференції з Охтирським міськрайонним судом Сумської області, пояснив, що у 2013 році він приїжджав у Долинський район Івано-Франківської області, де мав намір набути у власність земельну ділянку для будівництва готельно-відпочинкового комплексу. Там він познайомився з ОСОБА_8 , який пообіцяв посприяти йому у вирішенні даного питання, зокрема поговорити з сільськими головами про виділення йому земельної ділянки, за що він повинен був заплатити йому особисто 2000 доларів США. Про необхідність сплати вказаних коштів останній повідомив йому при їхній зустрічі, яка відбувалася при в"їзді у м. Івано-Франківськ. Вони зустрічалися неоднаразово в різних місцях. Підставою його звернення у правоохоронні органи слугувало те, що після 2-3 зустрічі з ОСОБА_8 у нього виникла підозра у його діяльності, оскільки він сказав, що він тут все знає, що все зводиться до нього і він все зробить. 22.06.2015 року в першій половині дня вони з обвинуваченим зустрілися при в`їзді у м. Долина. ОСОБА_8 сів у його машину, де він передав йому гроші в сумі 2000 доларів США, які останній перерахував, після чого підтвердив, що за цю суму він сприятиме йому в отриманні в межах Долинського району земельної ділянки, про що поспілкується з сільськими головами, та з отриманими коштами вийшов з його автомобіля;

- показаннями свідка ОСОБА_11 - сільського голови с. Старий Мізунь, який в судовому засіданні вказав, що з ОСОБА_8 вони знайомі, оскільки останній, як архітектор, давав висновки, погодження щодо будівництва. В кінці листопада 2013 року йому зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що є людина-інвестор, яка хоче розвивати у Долинському районі зелений туризм, та запитав, чи можна приїхати до нього та подивитися на інфраструктуру, на що він погодився. При зустрічі ОСОБА_9 представлявся, як власник чи співвласник мережі ресторанів " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", вказував, що хоче у їхньому регіоні займатися зеленим бізнесом, цікавився, чи є у фонді сільської ради земельні ділянки. Він привозив скульптури, макети будівель, які хоче побудувати. Вони були зацікавлені в тому, щоб розвивалася інфраструктура, проте повідомляли ОСОБА_9 , що ділянку для будівництва можна тільки купити у людей. З приводу даного питання ОСОБА_8 багато раз до нього телефонував. Під час однієї із розмов, він повідомив йому, що є люди, які бажають продати свої земельні ділянки. Будь-яких неправомірних дій ОСОБА_8 не пропонував йому вчиняти. Мова йшла про переуступку чи продаж земельних ділянок, що неможливо без згоди користувача;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду вказав, що з ОСОБА_9 , як співвласником мережі ресторанів " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який хоче вкласти гроші і розвивати зелений бізнес у їхній місцевості, його познайомив однокласник ОСОБА_15 . Оскільки інвестор хотів бачити карту регіону, він домовився про це з ОСОБА_8 , так як знав його як грамотного та порядного архітектора. Останній погодився допомогти ОСОБА_9 чим зможе, однак застеріг, що оскільки він не є жителем Долинського району, то не зможе отримати земельну ділянку з фонду земель сільської ради. ОСОБА_9 неодноразово приїжджав до нього у бар, зустрічався з різними людьми, виглядав доволі заможньою людиною;

- даними заяви ОСОБА_9 від 22.06.2013 року, в якій він зазначив, що в середині червня 2013 року прибув в Івано-Франківську область з ціллю можливого виділення йому земельної ділянки для особистих цілей. Згідно витягу із публічно-кадастрової карти України йому стало відомо, що найбільш привабливі для нього ділянки знаходяться в Долинському районі. При цьому значна частина ділянок не приватизована. 20.06.2013 року він познайомився з ОСОБА_8 , який повідомив, що вирішує питання виділення і приватизації земельних ділянок на території Долинського району за винагороду. 21.06.2013 року ОСОБА_8 вказав, що підбере земельні ділянки, переговорить з головами сільських рад і виступить посередником при передачі останнім матеріальної винагороди. За посередницькі послуги, вирішення питання про передачу земельної ділянки на території Долинського району і подальше оформлення та затвердження відповідної документації по землеустрою ОСОБА_8 просив дати йому завдаток у розмірі 2000 доларів США. 22.06.2013 року він передав йому вказану суму (т.п. 1 а.п. 119);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2013 року, в якому ОСОБА_9 заявив, що починаючи з 20.06.2013 року, ОСОБА_8 вимагає у нього неправомірну вигоду в розмірі 50-100 тисяч доларів США за сприяння у виділенні земельної ділянки, площею 0,5-1,0 га, та погодження відповідних землевпорядних і дозвільних документів під будівництво готельно-відпочинкового комплексу. При цьому ОСОБА_8 22.06.2013 року близько 10.00 год. одержав та прийняв від нього неправомірну вигоду у розмірі 2-х тисяч доларів США в якості завдатку за сприяння у вирішенні вказаного питання (т.п. 1 а.п. 120-122);

- даними протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 27.06.2013 року з додатками: додаток до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 27.06.2013 року № 14/1-3728т, в якому міститься стенограма розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 21.06.2013 року, під час якої ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що за те, що він йому буде все шукати, готувати, інформувати, зводити з відповідними людьми, з головами сільських рад, вирішувати всі необхідні питання, йому необхідно буде дати 2000 доларів США, щоб він був у цьому зацікавлений; додаток до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 27.06.2013 року № 14/1-3728т, в якому міститься стенограма розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.06.2013 року, під час якої ОСОБА_9 перепитує скільки грошей має заплатити ОСОБА_8 за його роботу, на що останній відповів, що дві тисячі доларів. Після цього ОСОБА_8 бере вказані гроші і пераховує (рахує до двадцяти) та зазначає, що вони сплачені йому за те, що він буде у всьому допомагати ОСОБА_9 , буде встановлювати контакт з головами сільських рад, стимулювати їх, щоб вони виконували необхідну роботу (т.п. 1 а.п. 153-161). DVD-R диск № 2546 з аудіо- та відеозаписами вищеописаних розмов був переглянутий у судовому засіданні, переглядом якого було підтверджено факт отримання ОСОБА_8 коштів, їх перерахунку та обіцянки за дані кошти вплинути на прийняття необхідних рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави;

- даними протоколів про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 29.07.2013 року та від 21.10.2013 року відповідно з додатком до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 29.07.2013 року № 14/1-4211т, в якому міститься стенограма розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 16.07.2013 року, та додатком до протоколу про результати аудіо-, відео контролю особи від 21.10.2013 року, в якому міститься стенограма розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка відбулась 01.10.2013 року; протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.01.2014 року з додатком 8 до протоколу № 14/1-4 від 08.01.2014 року про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж по номеру НОМЕР_1 , в якому міститься стенограма розмови, яка відбувалась між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 20.12.2013 року, а також протоколу огляду речей, предметів та документів від 22.03.2014 року з додатком 1 до протоколу огляду речей, предметів та документів від 22.03.2014 року, в якому міститься стенограма розмови між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , яка відбуваль 27.11.2014 року, з яких встановлено, що ОСОБА_8 вів розмови з сільськими головами з приводу сприяння ОСОБА_9 у виділенні земельної ділянки у межах Долинського району (т.п. 1 а.п. 162-171, 180-186, 187-188, 196, т.п. 2 а.п. 1-24).

Таким чином, під час розгляду кримінального провадження здобуто достатньо доказів того, що ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 2000 доларів США (що згідно курсу НБУ на момент одержання становить 15986 грн.) за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - сільським головою, про виділення та передачу ОСОБА_9 у власність земельної ділянки, що розташована на території відповідної сільської ради Долинського району Івано-Франківської області.

Тому, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 369-2 КК України, оскільки він одержав для себе неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, (т.п. 2 а.п. 26, 52), працює начальником відділу містобудування та архітектури Долинської районної державної адміністрації (т.п. 2 а.п. 35), на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРП не перебуває (т.п. 2 а.п. 50), має на утриманні одну неповнолітню дитину, яка являється інвалідом дитинства.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особу, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину - інваліда, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід обрати покарання з врахуванням вимог статті 4 КК України в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, в редакції, яка діяла станом на 22.06.2011 року, тобто на час вчинення злочину, у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600,00 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Крім того, як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей - інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений за ч. 2 ст. 369-2 КК України ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється інвалідом дитинства, і відносно якого ОСОБА_8 не позбавлений батьківських прав, про що свідчать копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.08.1998 року (т.п. 2 а.п. 77), заключення ЛКК 224 при Долинській дитячій поліклініці від 27.10.2015 року (т.п. 2 а.п. 76), та повідомлення Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації № 168/01-29/6 від 27.10.2015 року (т.п. 2 а.п. 78).

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 22.06.2013 року, тобто до дня набрання чинності (19.04.2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_8 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», останній письмовою заявою від 28.10.2015 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (т.п. 2 а.п. 79), а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання закінчився та не продовжувався судом, новий не обирався.

Судових витрат в кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України у редакції, яка діяла станом на 22.06.2013 року, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600,00 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Речові докази: компакт диски №№ 2546, 2571, 2572, 2573, 2574, 2575, 2649, 2728 не таємно зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: