Справа № 1-433/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі Райковській О.К.

з участю прокурора Кічатої О.Ю..

захисника ОСОБА_1

законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу про обвинувачення :

неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, неодруженого, , проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого: вироком Рівненського міського суду від 17 лютого 2011 року за ч.2 ст.185. , ст..71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_6, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В с т а н о в и в:

19 листопада 2010 року, приблизно о 19.20 год., неповнолітній ОСОБА_3, ОСОБА_4, перебуваючи поблизу гастроному "Рівне»по вул. Соборній в м.Рівне, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_5, відкрито викрали в нього рюкзак, вартістю 16,25 грн., в якому знаходились: зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Нокіа», вартістю 65 грн.; дві пляшки пива «Рогань», вартістю 6,20 грн.; грошові кошти в сумі

80 грн., а всього викрадено майна на загальну суму 222,45 грн.

У судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав повністю. Пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених вище обставинах. Показав, що у потерпілого просив закурити на що він вдарив його сумкою по голові. Після чого підбіг ОСОБА_4, який вдарив потерпілого по голові, а він вирвав сумку з рук потерпілого після чого вони з ОСОБА_4 утекли. Сумку кинув під сходи магазину "Алло", про що після затримання повідомив працівникам міліції. Викрадені речі повернуті потерпілому. В скоєному щиро розкаявся просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину визнав повністю. Пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених вище обставинах. Показав, що наніс удар потерпілому з метою захисту ОСОБА_3, так як між ним та потерпілим виникла сутичка. Викрадені речі повернуті потерпілому. Добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в сумі 100 грн. В скоєному щиро розкаявся просив суворо не карати.

Крім повного визнання підсудними своєї вини у скоєнні злочину, їх вина доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 19.11.2010 року близько 20.00 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 застосувавши фізичне насильство , яке не є небезпечним для його життя, вирвали у нього з рук сумку в якій були дві пляшки пива та два зарядні пристрої до мобільних телефонів, майно в подальшому було йому повернуто. Крім того показав, що підсудний ОСОБА_4 в добровільному порядку відшкодував йому 100 грн. матеріальної шкоди. Будь-яких претензій до підсудних немає. Пробачив їх, та просив суворо не карати.

Протоколом огляду місця події від 19.11.2010 року, згідно якого було вилучено сумку в якій знаходились два зарядних пристрої до мобільних телефонів марки "Нокіа" та "Моторола". (а.с.8-10).

Висновком товарознавчої експертизи № 24 від 26.01.2011 року, згідно якої залишкова вартість дорожньої сумки становить 16.25 грн. станом на 26.01.2011 року ( а.с. 25-28).

Протоколом огляду предметів від 26.01.2011 року ( а.с. 34).

Таким чином, оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що вина неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю. Злочинні дії неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, повторно.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю. Злочинні дії підсудного ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

При обранні виду та міри покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного.

Так, підсудний ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, за місце проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога. Крім цього суд враховує, що неповнолітній підсудний ОСОБА_3 виховується в багатодітній сімї, матірю, оскільки батько помер.

До обставин, які помякшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину неповнолітнім.

До обтяжуючих покарання підсудного обставин суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Оцінюючи обставини справи характеризуючі дані неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 в сукупності, суд рахує, що виправлення підсудного та запобігання вчиненню підсудним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства.

При обранні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного.

Так, підсудний ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, за місце проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім цього суд враховує, що підсудний проживає та доглядає за непрацездатною бабусею.

До обставин, які помякшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

До обтяжуючих покарання підсудного ОСОБА_4 обставин суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Оцінюючи обставини справи характеризуючі дані підсудного ОСОБА_4 в сукупності, суд рахує, що виправлення підсудного та запобігання вчиненню підсудним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства з застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов відхилити у звязку з відмовою від позову.

Речові докази підлягають поверненню потерпілому.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання: у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання з врахуванням вироку Рівненського міського суду від 17 лютого 2011 року, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 10 січня 2011 року.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання: у виді чотирьох років позбавлення волі.

Застосувати до підсудного ОСОБА_4 ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк - один рік .

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ дорожню сумку, два зарядних пристрої до мобільного телефону повернути потерпілому ОСОБА_6 ( а.с.36).

Вирок може бути оскаржений протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Панас О.В.