Справа № 481/645/14-к
Провадж.№ 1-кп/481/9/2015
В И Р О К
іменем України

16.12.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 11 лютого 2014 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трудове, Баштанського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, судимого 19.12.2014 року Ленінським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121 КК України до 08 років 06 місяців позбавлення волі, не працюючого, особи яка досягла пенсійного віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 321 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.321 КК України, вчиненому при наступних обставинах:

10.02.2014 року обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у м. Миколаєві на ринку «Колос», придбав у невідомого чоловіка 6 пічок отрути «Крисина смерть № 1» з метою подальшого перепродажу та отримання матеріальної вигоди. Придбані пачки обвинувачений привіз до свого домоволодіння в с.Новополтавка Новобузького району де і почав їх зберігати.

11.02.2014 року обвинувачений ОСОБА_3 на вул. Мельнична в с. Новополтавка Новобузького району Миколаївської області став незаконно збувати придбані ним раніше 6 пачок отрути «Крисина смерть № 1»

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_3 скористався своїм правом передбаченим ст..63 Конституції України та відмовився давати суду показання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження наданих сторонами. Прокурор, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.321 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самого обвинуваченого, який в повному обсязі визнав вину, так і іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- інформаційною довідкою державної фітосанітарної інспекції Миколаївської області № 14-01-06/146 від 19.02.2014 року про те, що ОСОБА_3 посвідчення про проходження спеціальної підготовки з питань безпечного проведення робіт з пестицидами і агрохімікатами, а також допуск на право роботи не видавалось (а.с.43);

-висновком експерта № 17-К від 12.03.2014 року про те, що препарат «Крисина смерть № 1» є ядовитою речовиною, та є пестицидами, які використовують у сільському господарстві ( а.с.44-49).

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут отруйних речовин без спеціального на те дозволу.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжуюсь покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Суд бере до уваги характеризуючи матеріали обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.51-56), з яких вбачається, що останній раніше судимий, однак злочин за даним вироком суду було вчинено раніше злочину, за який наразі він відбуває покарання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, проживає одиноко, негативно характеризується за місцем проживання, досяг пенсійного віку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Під час вчинення злочину, передбаченого ч.1ст.321 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, 6 упаковок отруйної речовини «Крисина смерть №1», відповідно до постанови від 12.03.2014 року про визнання речовим доказом ( а.с.50) - знищити.

В ході судового розгляду справи прокурор заявив про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він являється особою, яка досягла пенсійного віку.

Засуджений погодився із клопотанням прокурора та не заперечував проти звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого акта амністії суд виходив з такого.

Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За ч.2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно з п. « ґ» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" (далі - Закону) підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст..12 КК України особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

З ч.3 ст.12 КК України вбачається, що злочин, передбачений ч.1 ст.321 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Із заяви про видачу паспорта ( а.с.52) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 60 років.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обвинувачений вчинив умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким, досяг пенсійного віку, ОСОБА_3 на підставі Закону підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.321 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 2 ст.86 КК, п. «ґ» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" - звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Речові докази по справі 6 упаковок отруйної речовини «Крисина смерть №1», відповідно до постанови від 12.03.2014 року знищити.

На вирок суду, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: