Справа №471/1518/15-к 06.01.2016 06.01.2016 06.01.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 січня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5
на ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Братської КВІ УДПС в Миколаївській області.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 року задоволено подання Братської кримінально-виконавчої інспекції УДПС в Миколаївській області, скасовано звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, призначене за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2015 року, та направлено його до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Засуджений ОСОБА_5 вважає ухвалу незаконною, оскільки судом не враховано його стан здоров`я (він є інвалідом 2-ої групи та постійно потребує медичної допомоги), а також ті обставини, що він тимчасово працює, надає матеріальну допомогу своїй доньці та онукам, які проживають разом з ним.
Зазначає, що лише 2 рази притягувався до адміністративної відповідальності. Вважає, невірним висновок суду про те, що він не бажає стати на шлях виправлення.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Братського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. На підставі п. п. 2, 3 ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Братська кримінально-виконавча інспекція УДПС в Миколаївській області звернулася до суду із поданням, в якому висловлено прохання про заміну покарання більш суворим.
В обґрунтування подання зазначено, що засуджений характеризується посередньо та чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності. Також зазначено, що ОСОБА_5 характеризується негативно.
Приймаючи рішення про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, та про направлення засудженого до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання у виді позбавлення волі, суд вказав, що засуджений ОСОБА_5 під час іспитового строку неодноразово в письмовій формі попереджався про наслідки відбування умовного покарання, негативно характеризується за місцем проживання, та чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. В зв`язку із чим, суд дійшов висновку про необхідність направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції, вивчивши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Проте, при прийнятті рішення суд не дотримався цих вимог закону та, задовольняючи подання органу кримінально-виконавчої системи, не з?ясував обставини, на які послався орган кримінально-виконавчої системи в поданні.

Так, прийнявши рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не звернув уваги, що в поданні поставлено інше питання про заміну покарання.

Крім того, у поданні не наведено даних, які б свідчили про невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків згідно вироку від 26.03.2015 року.

Також не звернув суд уваги, що в поданні зазначено, що засуджений характеризується як негативно, так і посередньо. Незважаючи на це, суд взагалі не дослідив дані стосовно особи засудженого.

Суд безпідставно зазначив, що ОСОБА_5 характеризується лише негативно, оскільки згідно характеристики, наданої сільським головою Кривопустоської сільської ради, засуджений характеризується задовільно, та до сільської ради скарг на нього не надходило.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та, як свідчать копії постанов від 27.05.2012 року, 11.06.2015 року та 08.09.2015 року, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стали неприязні стосунки ОСОБА_5 з його співмешканкою.
Отже, хоча ОСОБА_5 і притягувався до адміністративної відповідальності за наведених у відповідних постановах обставин, але ж ні у поданні, ні у рішенні суду не мотивовано, чому ці дані враховані як такі, що свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При прийнятті рішення суд також не врахував стан здоров`я засудженого, який є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає прийняте судом рішення необґрунтованим, оскільки подання кримінально-виконавчої інспекції не є належним чином мотивованим, а суд, розглянувши подання, вийшов за межі поставлених у ньому вимог, та при прийнятті рішення не врахував вимоги ч.2 ст. 78 КК України.
Тому ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції, оскільки це подання не мотивоване та не містить посилання на обставини, з якими закон пов`язує можливість скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 404, 407,539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 року, якою задоволено подання Братської кримінально-виконавчої інспекції УДПС в Миколаївській області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки та ОСОБА_5 направлено до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції УДПС в Миколаївській області у відношенні засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3