Справа № 11а-440/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1ст. 115 КК України Доповідач: Вовк А.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року червня 25 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Макойди З.М.,

суддів Вовка А.С., Волинця М.М.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

адвоката ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляціями захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2, а також державного обвинувача Кохалика Т.О. на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3/5а м. Львова, тимчасово проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, невійськовозобовязаного, пенсіонера, раніше не судимого

заcуджено за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 тримання під вартою, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 08.08.2009 року, тобто з часу взяття його під варту.

Доля речових доказів по справі вирішена відповідно до вимог чинного законодавства.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 7 серпня 2009 року близько 21.00 години, перебуваючи на подвірї господарства ОСОБА_4, розташованого у с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, під час суперечки з гр-н ОСОБА_5, яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків і переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_3Я умисно наніс удари деревяною палицею останньому по різних частинах тіла та деревяним колом по голові, чим спричинив ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких наступила смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 просить вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, водночас застосувати до засудженого ст.ст. 47,69 КК України та звільнити останнього з-під варти в залі суду, обмежившись відбутим строком.

В обґрунтування поданої апеляції, захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 покликається на те, що ОСОБА_3 не мав прямого умислу на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, тим більше не мав мотиву і мети позбавляти життя останнього, діяв необачно, перевищивши межі необхідної оборони. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, вказаний злочин скоїв під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого ОСОБА_5, оскільки сам потерпілий спровокував даний конфлікт у вигляді раптового нападу й намагання побити засудженого.

В апеляції, поданій державним обвинувачем, останній просить вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року стосовно ОСОБА_3 скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Покликається на те, що характер заподіяних тілесних ушкоджень у вигляді: двох поверхневих ранок, пятьох синців, трьох саден на голові, перелому нижньої щелепи справа, перелому двох ребер зліва, багатоуламкового перелому лівої та правої тімяних кісток з переходом ліній переломів на кістки основного черепа, масивних субарахноїдальних крововиливів обох півкуль головного мозку з проривом крові у шлуночки головного мозку та одного синця на правій нозі, вказує на те, що ОСОБА_6, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність скасування вироку та постановлення нового в апеляційному порядку, міркування захисника, засудженого ОСОБА_3 про перекваліфікацію дій засудженого з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Місцевий суд, всупереч доводам апелянтів, повно, всебічно та обєктивно розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина засудженого у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним справи, повністю підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Покликання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3Є, спричиняючи смерть потерпілому ОСОБА_5, перевищив межі захисту є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Незважаючи на особисте часткове зізнання засудженого у вчиненому, його вина у скоєному злочині повністю стверджується показами свідків та рядом зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, згідно показів очевидця-свідка ОСОБА_7, даних у судовому засіданні, 07.08.2009 року близько 21.00 год. до них на подвіря зайшов ОСОБА_3, який кричав та висловлювався нецензурними словами, а коли потерпілий ОСОБА_5 зробив йому зауваження, несподівано наніс йому удари деревяною палкою, яку тримав у руці по голові, ногах та інших частинах тіла. Потім взяв деревяний кіл і наніс декілька ударів ОСОБА_5 по голові та тілу, після яких останній перестав проявляти ознаки життя, а ОСОБА_3 відразу втік з місці події.

Вказані показання свідка ОСОБА_7 є детальними та послідовними, незмінними на протязі досудового і судового слідства, відповідають іншим доказам, зокрема показанням свідка ОСОБА_4, яка також бачила злочинні дії засудженого, по справі дані докази обґрунтовано судом покладені в основу вироку.

Крім наведеного, вина ОСОБА_3 у вчиненому злочині також стверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події від 07.08.2009 року (а.с. 4);

-висновком судово-медичної експертизи № 46 від 21.08.2009 року, згідно якого смерть ОСОБА_5 настала від черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та масивними субарахноїдальними крововиливами (а.с. 44-50 );

-висновком судово-медичної експертизи № 106 від 08.08.2009 року (а.с. 35);

-протоколом виїмки від 08.08.2009 року (а.с. 53, 55);

-протоколом огляду речових доказів від 10.08.2009 року (а.с. 68,70,72);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події від 10.08.2009 року, схемами та фототаблицями до них (а.с. 75-84, 85-95);

-протоколом ставки віч-на віч від 11.08.2009 року (а.с. 104-105);

-висновком імунологічної експертизи № 546/2009-ім від 11.09.2009 року (а.с. 137-143);

-висновком імунологічної експертизи №547/2009-ім від 11.09.2009року (а.с. 147-153);

-висновком комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 590 від 10.09.2009 року, згідно якої індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_3 не могли суттєво вплинути на його поведінку, під час інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту він не перебував, є осудним (а.с. 166-168);

Що стосуються перекваліфікації дій засудженого ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, то суд не вбачає підстав для такого.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоровя особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених ст. 116-118 КК України, зокрема, в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Водночас, обовязковою умовою кваліфікації вбивства за ст. 118 КК України є перебування винного при вчиненні цього діяння у стані необхідної оборони, уявної оборони або в умовах затримання злочинця. Якщо буде встановлено, що винний не перебував у такій обстановці, вчинене ним за наявністю підстав слід кваліфікувати за ст. 115 КК України, що вірно зробив суд.

Покликання державного обвинувача Кохалика Т.О. на те, що вказаний вирок є незаконним і підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину спростовується наступним.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, призначив його з урахуванням особи засудженого, тяжкості та санкції інкримінованого злочину.

Зокрема, з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, обираючи покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 65-66 КК України: засудженому ОСОБА_3 врахував ступінь і характер вчиненого злочину, особу винного, який злочин вчинив вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою похилого віку, щиро розкаявся у вчиненому. При цьому, як помякшуючу його вину обставину, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння встановленню обставин по справі. Обтяжуючих покарання обставин суд не знайшов.

На підставі наведеного, Колегія Суддів вважає, що призначене ОСОБА_3 покарання є необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів.

Доводи апеляцій захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2, а також державного обвинувача Кохалика Т.О. правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 365, 366,367 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляції захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2, а також державного обвинувача Кохалика Т.О. без задоволення.

Головуючий:

Судді: