Справа № 206/4381/15-к
Провадження № 1-кп/206/260/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" грудня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
захисників-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ОСОБА_11
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001824 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0001824 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 ч. 3 ст. 187 КК України.
04.12.2015 року закінчується строк тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , під вартою, та домашнього арешту відносно ОСОБА_6 визначений ухвалою суду від 06.10.2015 року.
При перегляді доцільності продовження застосування запобіжних заходів до обвинувачених, прокурор вважав необхідним їх продовження, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 не заперечували.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового засідання суд приходить до наступного.

Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Щодо заявленого клопотання обвинуваченим ОСОБА_8 про застосовування відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт, оскількиостанній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, міра покарання за яке передбачена у вигляді позбавлення волі строком понад 10 років, знаючи про покарання обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, отже ризики, які виправдовують тримання його під вартою не зменшилися, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_8 , а саме тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, тобто до 29 січня 2016 року

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , судом вивчається можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі,у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та проживання, , суд вважає за можливе змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.
Відповідно дост.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченомузалишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.
Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу суд не вбачає, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, умови обраного йому запобіжного заходу не порушував, до суду з`являється вчасно за викликом, проведенню судових засідань не перешкоджає. Так як ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого, не працював, суд вважає, що обраний відносно нього запобіжний захід свого значення не втратив і повинен бути продовжений строком на два місяці.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 314-316, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на домашній арешт строком на два місяці, а саме: до 01.02.2016 року включно, звільнивши його негайно з залу суду, поклавши на нього обов`язки:
1) прибути за викликом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за першою вимогою;
2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - квартира АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, встановити ОСОБА_7 електронні засоби контролю.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Індустріальному відділенню поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 29 січня 2016 року включно.
Продовжити строк домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 01 лютого 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3