Справа № 583/1831/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" жовтня 2015 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000281 від 02.04.2014 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської обл., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого : 1) 12.07.2005 р. Охтирським районним судом Сумської області за ст.ст.185 ч. 1, 185 ч.3, 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільненого 06.07.2006 р. умовно-достроково на невідбутий термін 1 місяць 3 дні; 2) 28.12.2006р. Зарічним районним судом м. Суми за ст. 263 ч. 2 КК України до штрафу в сумі 510 грн.; 3) 05.07.2007 р. Краснопільським районним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 304, 395, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 4) 19.07.2011 р. Зарічним районним судом м. Суми за ст.ст.185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільненого 24.01.2012 р. умовно-достроково на невідбутий термін 7 місяців 1 день; 5) 26.06.2012 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст.185 ч. 2, 71 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць; 6) 28.08.2012 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст.185 ч. 2, 70 ч.4 КК України до обмеження волі на строк 2 роки; 7) 03.09.2012 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 395, 70 ч. 4 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, звільнений 21.02.2014 року по відбуттю покарання,

за ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:

22.03.2014р. близько 15.00год. ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 знаходились за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_3 , де вживали спиртні напої. Приблизно о 16 год. 30 хв. повертаючись з подвір`я ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, скориставшись тим що власник будинку разом з ОСОБА_7 пішли в іншу кімнату, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, таємно викрав з внутрішньої кишені куртки з лівої сторони ОСОБА_7 кредитну картку КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , пін-код, якої був йому відомий, та цього ж дня, зняв грошові кошти в сумі 1200,00грн. та за допомогою кредитної картки розрахувався в магазині за придбаний товар у сумі 217,26грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1417 грн. 75 копійок.
01.10.2015р. до суду надійшла письмова угода про примирення, укладена 01 жовтня 2015р. між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 визнає себе повністю винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємному заволодінні чужим майном повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечувала. Просила врахувати, що в період перебування обвинуваченого під вартою з 10.06.2015р. по 31.08.2015р.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, просить затвердити зазначену угоду та врахувати, що шкода, завдана обвинуваченим ним відшкодована повністю, претензій до ОСОБА_4 не має.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, який вважає, що угода про примирення може бути затверджена судом, та дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав.

Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: арешт строком 3 місяці, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання та покласти на нього деякі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд-
ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 01 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000281 від 02.04.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 10 червня 2015року по 31 серпня 2015року.
Обрати ОСОБА_4 у запобіжний захід до вступу вироку в законну силу особисте зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади та покласти обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений потерпілим, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1