Ухвала

іменем україни

20 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1,
суддів: за участю прокурораОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі ОСОБА_5,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036, за обвинуваченням

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 7 липня 2009 року за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 7 липня 2014 року по закінченню стоку відбування покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 297 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 8 грудня 2014 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 3 ст. 297 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано.

Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч. 3 ст. 297 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.

В решті вирок районного суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення апеляційним судом кримінального процесуального закону, а саме вимог ст. 374 КПК України, просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати, та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому прокурор вказує, що вирок апеляційного суду належним чином невмотивований, та не відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Як убачається з вироку суду, ОСОБА_6 засуджено за те, що він, на території Бериславського району Херсонської області вчинив ряд злочинів, зокрема:

- 30 липня 2014 року близько дев'ятої години проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_1, та вчинив крадіжку майна ОСОБА_7 на суму 1 000 гривень;

- 1 вересня 2014 року близько шістнадцятої години проник до підвального приміщення, розташованого на подвір'ї будинку АДРЕСА_2, та вчинив крадіжку майна ОСОБА_8 на суму 240 гривень;

- 25 серпня 2014 року близько вісімнадцятої години проник до гаражу і господарчої будівлі, розташованих на території подвір'я будинку АДРЕСА_3, та вчинив крадіжку майна ОСОБА_9 на суму 520 гривень;

- 26 серпня 2014 року близько шістнадцятої години, перебуваючи на цвинтарі Козацької сільської ради, вчинив наругу над могилою ОСОБА_10, викравши чавунну огорожу довжиною 10 м, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 700 гривень;

- 26 вересня 2014 року близько дев'ятнадцятої години проник на територію подвір'я будинку АДРЕСА_4, та вчинив крадіжку майна ОСОБА_12 на суму 700 гривень;

- 28 вересня 2014 року близько сьомої години проник до будинку АДРЕСА_5, та вчинив крадіжку майна ОСОБА_13 на суму 720 гривень;

- 9 жовтня 2014 року близько дев'ятої години, перебуваючи в приміщенні магазину ПП «ОСОБА_14» в м. Берислав, відкрито викрав майно ОСОБА_14 на суму 13 гривень.

Заслухавши доповідь суді, думку прокурора ОСОБА_4, який підтримав касаційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з касаційної скарги, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6, у вчиненні злочинів, за які його засуджено та правильність кваліфікації його дій прокурором не оскаржуються.

Згідно зі ст. 370 КПК України вирок апеляційного суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статтях 374 , 420 цього Кодексу .

За приписами норм процесуального права та загальних засад кримінального провадження вирок повинен містити не тільки формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, але й безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази на підтвердження встановлених обставин.

Крім того, за правилами статей 404 , 407 , 420 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, і за наслідками її розгляду має право скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий, у якому зобов'язаний навести належні й достатні мотиви та підстави прийнятого рішення, з урахуванням ст. 409 цього Кодексу .

З матеріалів кримінального провадження та змісту вироку вбачається, що апеляційний суд, задовольняючи апеляцію прокурора та скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_6, і постановляючи свій вирок повною мірою дотримався вказаних вимог процесуального закону.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальна справа розглядалась за апеляцією прокурора, в якій порушувалось питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а як наслідок м'якістю призначеного засудженому покарання, а саме, прокурор зазначав, що суд першої інстанції при призначенні засудженому покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України призначив більш м'яке покарання ніж передбачено санкцією цієї норми матеріального права, і просив апеляційний суд винести свій вирок та призначити засудженому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а за сукупністю злочинів остаточно призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.

Згідно ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом у межах поданої апеляції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Частково задовольняючи апеляцію прокурора, а саме скасовуючи вирок щодо ОСОБА_6 лише в частині призначеного покарання, апеляційний суд, відповідно до ст. 404 КПК України, зазначив у своєму рішенні зміст вироку суду першої інстанції, в тому числі формулювання обвинувачення, вказавши при цьому, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами.

У касаційній скарзі прокурора не наведено обставин, передбачених статтями 412, 413 КПК України, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону чи неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодили б суду постановити законне та обґрунтоване рішення, тим більше, що апеляційний суд з достатньою повнотою дослідив матеріали справи, та навів у вироку мотиви прийнятого рішення.

Покарання призначене ОСОБА_6 апеляційним судом відповідно до вимог ст. ст. 50 , 65 КК України , з врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи засудженого, усіх обставин справи, а тому є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 420, 374 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_6, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 12 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3