Справа № 466/2446/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/373/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року,
встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 від 24 березня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000439 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 покликається на те, що постанова слідчого є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Так, згідно мотивувальної частини даної постанови вбачається, що його рухоме майно було винесене з орендованих ним приміщень під керівництвом посадових осіб ТзОВ "Західна Будівельна Інвестиційна Компанія" та Будівельної корпорації "Галичартбуд", і слідчий вважає, що в таких діяннях відсутній склад злочину, передбачений ст. 185 КК України, чого не заперечує і він ОСОБА_7 , оскільки такі діяння мають іншу кваліфікацію, а саме за ч.2 ст. 364 КК України, і протиправність таких дій є предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001476.

Зазначає, що дана обставина зазначена в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, але ж це майно в подальшому було викрадене і такі протиправні діяння слід кваліфікувати за ст. 185 КК України, однак факт крадіжки слідчим не розслідувано взагалі.

Вважає, що кримінальне провадження за №0000439 слід було не закривати, а об`єднати в одне з кримінальним провадженням №0001476, яке проводиться тим же слідчим, так як дані злочини послідовно скоєні одними й тими ж особами, а докази, зібрані в цих двох кримінальних провадженнях, доповнюють одне одного і відтворюють повну картину цих злочинів.

Щодо ухвали слідчого судді, то така, на думку апелянта, є теж незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Наголошує, що мотивувальна частина ухвали слідчого судді не містить законної мотивації та не дає оцінки його доводам.

Зазначає, що його майно було протиправно викинуте з орендованого ним приміщення 27 вересня 2007 року і, як стверджують ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , було взято ними під охорону. Однак, вже наступного дня 28 вересня 2007 року орендована ним будівля була повністю знесена, будівельне сміття з руїн будинку та його майно було вивезено в невідомому напрямку.

Акцентує, що ні орган досудового розслідування, ні прокурор, ні слідчий суддя не встановили, куди поділося його майно в подальшому.

Крім цього наголошує, що він подав клопотання від 18 травня 2015 pоку про дослідження ряду обставин, що мають істотне значення для вирішення скарги, і без дослідження яких неможливо прийняти законне рішення, однак слідчим суддею таке було проігнороване.

Також зазначає, що для того, щоб об`єктивно оцінити події та дати належну оцінку показам членів комісії, які протиправно викидали його майно, необхідно було переглянути відеозапис цих подій, який наданий слідчому ОСОБА_9 , і на якому чітко видно як майно викидалося з приміщень, відсутність будь-яких дій комісії щодо опису та складування цього майна. Також, на даному відеозаписі видно, що його майно грубо і безладно було скинуте на купу, внаслідок чого воно втратило як товарний вигляд, так і придатність до використання, однак його клопотання від 21 травня 2015 року щодо перегляду відеозапису було теж проігнороване слідчим суддею, що підтверджується журналом судового засідання.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_8 від 24 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000439.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення такої та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судової справи, кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУMBC України у Львівській області ОСОБА_8 від 24 березня 2015 року, кримінальне провадження №0000439 від 14 грудня 2012 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000439, органом досудового розслідування проведено ряд оперативних заходів та слідчих дій, виконані доручення слідчого судді та прокурора.

Зокрема встановлено, що 27 вересня 2007 року раніше орендовані ОСОБА_7 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 були звільнені від належних йому речей. При цьому сам скаржник повідомив, що він був запрошений в цей день для того, щоб забрати речі і був присутній, коли їх виносили з приміщення та складали біля будівельного майданчика. Забирати такі він відмовився, про що комісією був складений акт опису майна. В подальшому це майно знаходилося за вказаною адресою, що підтверджується листами ТзОВ "Західна будівельна інвестиційна компанія" на адресу ОСОБА_7 про забезпечення вивозу майна від 24 жовтня 2007 року та 06 грудня 2007 року, однак останній від цього відмовився, про що повідомляв письмово та не заперечив це в суді першої інстанції.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшла до правильного висновку, зазначивши в своїй ухвалі, що слідчим ОСОБА_8 було всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження, в процесі якого встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про яке зазначав потерпілий ОСОБА_7 в своїй заяві.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила :
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року, якою залишено без задоволення скаргу останнього на постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 від 24 березня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000439 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4