Справа № 464/5746/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/380/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 червня 2014 року про відмову у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 червня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього ст.7 Закону України від 08.04.2014 р. «Про амністію у 2014 році», як особі, яка має дві судимості за попередньо вчинені умисні тяжкі злочини.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році». Свої вимоги він мотивує тим, що районним судом відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування щодо нього ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році», тільки на тій підставі, що в матеріалах справи немає довідки про погашення попередньої судимості згідно зі ст.89 КК України. Апелянт, вказує на те, що заявляв клопотання про витребування довідки про погашення попередніх судимостей, однак суд відмовив в задоволенні такого клопотання і прийняв завідомо неправильне рішення.

Заслухавши доповідача, виступ засудженого ОСОБА_7 на підтримку апеляційних вимог, думку прокурора про безпідставність апеляції, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2013 р. засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 із застосуванням ст.69 КК України, і йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» (19.04.2014 р.) засуджений відбув основне покарання 06 місяців 16 днів, невідбута частина покарання становить 05 місяців 14 днів.
Разом із тим, судом встановлено, що засуджений був неодноразово судимий, а саме: 18.07.2005 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України (умисний особливо тяжкий злочин) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки чотири місяці; 17.11.2011 р. тим же ж судом за ч.1 ст.263, ч.1 ст.311, ч.1 ст.307 ( умисний тяжкий злочин), ст.ст.69, 70 КК України та призначено покарання один рік шість місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.8 Закону України від 08.04.2014 р. «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у цій статті та у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Згідно з п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають діві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне і законне рішення, оскільки засуджений ОСОБА_7 раніше був судимий за вчинення злочинів, зокрема за ч.5 ст.185 та ч.1 ст.307 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться відповідно до особливо тяжкого та до тяжкого злочинів, строки погашення судимості за якими становлять відповідно вісім та шість років, і за ними ОСОБА_7 у відповідності до ст.ст.89, 91 КК України не має погашеної чи знятої судимості, а тому він відноситься до осіб, до яких згідно з п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована, а тому суд прийшов до вірного висновку, що клопотання безпідставне.
Виходячи з вищенаведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 червня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування відносно нього ст.7 Закону України від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році» залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Оригінал ухвали.