В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/17/2016 (130/2314/15-к), що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000630 від 12.07.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та постійно проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз 11.05.2007 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 02.08.2011 року по відбуттю покарання,
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з базовою загальною освітою, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.09.2014 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до 5 місяців арешту,
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності та ОСОБА_5 , який має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.
10.07.2015 року, приблизно о 12-30 год ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно умисно з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу, таємно вчинили крадіжку металевої драбини вагою 13 кг та металевої ванни вагою 40 кг, які для потерпілої як виріб, матеріальної цінності не становлять, однак становлять цінність як металобрухт. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , довівши свої дії до кінця та з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнової шкоди, загальний розмір якої, згідно довідки ТОВ «Метал Профі» складає 159 гривень виходячи із вартості одного кілограму металобрухту 3 гривні станом на 10.07.2015 року.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, що передбачений ч.2 ст. 185 КК України після зміни обвинувачення визнав повністю. Суду показав, що вони із ОСОБА_4 10.07.2015 року вживали спиртні напої та близько 12.30 години йшли від його дому по вул. Пролетарській біля будинку ОСОБА_8 , яка живе неподалік та спільно вирішили зайти на подвір`я, оскільки була відчинена хвіртка. На подвір`ї побачили ванну та драбину. Оскільки у них було недостатньо коштів, спонтанно разом вирішили забрати дані предмети, щоб здати їх на металобрухт за гроші. Вони поклали драбину на ванну, взяли ванну з різних країв та понесли її додому до ОСОБА_5 , де взяли візок «кравчучку», положили ванну та драбину на візок та повезли до пункту прийому металобрухту в районі ринку. Однак самі викрадене не здавали, оскільки були винні гроші на пункті прийому металобрухту, попросили для цього ОСОБА_9 (матір обвинуваченого) та ОСОБА_10 , які здали металобрухт та отримали приблизно 150 грн. Вказані кошти потратили на їжу та спиртне. При вчиненні злочину обвинувачених ніхто не бачив, ніхто не намагався їх зупинити. ОСОБА_11 обвинувачений знає, це його сусідка, однак її не пам`ятає, так як був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 обвинувачені пояснили, що це їх власні речі. Під час досудового розслідування вину визнавав, оскільки думав, що він обвинувачується в крадіжці. Так само і в судовому засіданні вказав, що вчинив таємне викрадення чужого майна. Працівники міліції прийшли до нього приблизно через добу після злочину. Потерпілій шкоду відшкодували, повернули їй вартість викраденого майна, 150 грн. про що вона надала розписку. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати, не позбавляти волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, що передбачений ч.2 ст. 185 КК України після зміни обвинувачення визнав повністю. Суду показав, що літом-восени 2015 року, точну дати назвати не може, можливо і 10.07.2015 року він був в ОСОБА_5 , вони вживали алкогольне пиво та йшли він нього вулицею Пролетарською повз будинок ОСОБА_8 . До будинку була відчинена хвіртка, а оскільки обвинуваченим треба було гроші на їжу, вони зайшли на територію домоволодіння та з подвір`я вкрали ванну та драбину. Викрадене занесли в руках до ОСОБА_12 додому, де взяли візок і повезли викрадене до пункту прийому металобрухту біля ринку. Здавали викрадене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким обвинувачені сказали, що речі їх власні, та самі вони здавати не підуть тому, що винні гроші. Отримали приблизно 150 грн., які потратили на їжу. Вину визнає у вчиненні злочину, що передбачений ст. 185 КК України, оскільки їх під час крадіжки ніхто не бачив, ніхто не зупиняв. Під час досудового розслідування вину визнавав, оскільки думав, що обвинувачується у крадіжці. Шкоду потерпілій відшкодували, повернувши вартість викраденого, у вчиненому кається, просить не позбавляти його волі.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка будучи належним чином повідомленою, у призначені судові засідання не з`являлась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, де вказала, що шкода станом на 09.09.2015 року їй не відшкодована, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду (а.с.29), та заяву про відшкодування обвинуваченими їй вартості викраденого станом на 18.09.2015 року (а.с. 56) Отримавши обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі не бажає (а.с.196)
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що проживає по сусідству із потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 . Літом 2015 року, можливо і 10.07.2015 року приблизно в обідню пору, він йшов в місто та побачив, що на своєму городі порається сусідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що у їх сусідки ОСОБА_8 похорон сина і одночасно з хати виносять ванну і драбину. Сказала, що драбину виносив ОСОБА_5 , який мешкає по сусідству та із ним ще один чоловік. Із подвір`я ОСОБА_11 видно хвіртку ОСОБА_8 , а саме подвір`я не видно, оскільки воно знаходиться за високою огорожею. Ця подія відбулась саме в день похорон сина ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_4 батько її дитини, однак у родинних відносинах чи однією сім`єю вона із ним не проживає та не проживала. Літом 2015 року в обідню пору випадково зустріла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на АДРЕСА_3 , які виходили із подвір`я ОСОБА_5 , на візку везли ванну і драбину на пункт прийому металобрухту в районі ринку, але самі здавати не захотіли, так як винні грошей та попросили здати метал її та ОСОБА_14 . Про те, що речі крадені обвинувачені свідка не повідомили. Обвинувачені чекали їх нижче пункту прийомки. Свідок із ОСОБА_15 здали метал, отримали 145-146 грн. На вказані кошти обвинувачені придбали пиво, яке розпили разом із свідком.
Свідок ОСОБА_9 ,, яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 відмовилась від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.
Окрім повного визнання вини обвинуваченими, їх винність в інкримінованому злочині також доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення, належність та допустимість яких не оспорені стороною захисту :
- протоколом від 12.07.2015 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 (а.с.91-92), яка повідомила, що в період часу з 11.00 год. по 16.30 год 10.07.2015 року група невідомих осіб перебуваючи на її подвір`ї по АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу викрали металеву драбину та металеву ванну, на загальну приблизну вартість 230 грн. та відомості за вказаним фактом внесено до ЄДРДР 12.07.2015 року за №0000630 за ч.2 ст. 185 КК України (а.с.90);
- протоколом огляду місця події від 12.07.2015 року із додатками (а.с.94-96), що здійснений із дозволу власника ОСОБА_8 (а.с.93), із якого вбачається, що місцем огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_3 , де описана територія домоволодіння та зафіксоване місце, де за повідомленням потерпілої біля дерева була сперта металева драбина, пофарбована у коричневий колір, та місце, де за повідомленням потерпілої на складеній цеглі знаходилась металева ванна, які зникли;
- протоколом огляду місця події від 12.07.2015 року із додатками (а.с.98-100), що здійснений із дозволу ОСОБА_16 (а.с.97), із якого вбачається, що місцем огляду є територія пункту прийому металобрухту, який розташований в АДРЕСА_4 , де виявлено металеву драбину коричневого кольору, зважуванням якої встановлена її вага 13 кг., та металева ванна, зважуванням якої встановлена її вага 40 кг. та дані предмети вилучені до Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області в якості речового доказу;
- постановою від 12.07.2015 (а.с.101) про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000630 металевої драбини та ванни, які згідно постанови передані потерпілій ОСОБА_8 на зберігання;
- довідкою вартості брухту чорних металів ТОВ «Метал Профі» від 23.07.2015 року, згідно якої вартість брухту чорних металів станом на 10.07.2015 року становила 3 гривні за 1 кілограм (а.с.120).
Суд, розглядаючи кримінальне провадження №0000630 в межах пред`явленого обвинувачення, приймає до уваги досліджені докази, вважаючи їх належними, допустимими, такими, що містять відомості, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані із дотриманням вимог КПК та в межах строку досудового розслідування, в сукупності підтверджують обвинувачення та встановлені обставини, покази обвинувачених та допитаних свідків.
Прокурором знято клопотання по допит в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 .
Суд не бере до уваги та відкидає надані в якості доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що передбачений ст. 186 ч.2 КК України протокол від 20.07.2015 року (а.с.102-103) пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_11 , згідно якого остання за загальними ознаками впізнала на фото №3 обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка вчинила відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 ; протокол від 20.07.2015 року (а.с.104-105) пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_11 , згідно якого остання за загальними ознаками впізнала на фото №3 обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка вчинила відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , на підставі ст. 85 КПК України, оскільки вказані докази не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 185 КК України (таємного викрадення чужого майна), непідтверджені безпосередніми показаннями свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні, клопотання про допит якої знято прокурором та 12.01.2016 року змінено обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ч.2 ст. 185 КК України.
Про інші докази сторонами кримінального провадження не заявлялось, а відтак судом не досліджувались.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочинів був повнолітнім (а.с. 113), раніше неодноразово судимий, останній раз 11.05.2007 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 02.08.2011 року по відбуттю покарання, після чого притягувався до кримінальної відповідальності згідно вироку від 04.09.2012 р. Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, звільнився 23.11.2012 року із Стрижавської ВК Вінницької області по відбуттю строку покарання та судимість за вказаний злочин погашена (а.с. 111-112); на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 109-110), не одружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.107, 175), до складу його сім`ї входять батько ОСОБА_17 ,1956 р.н., мати ОСОБА_18 , 1957 р.н., сестра ОСОБА_19 , 1986 р.н. (а.с. 108), зі слів має дитину, не є інвалідом першої-другої груп.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, що вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає відшкодування завданого збитку.
Суд не приймає до уваги формальне твердження ОСОБА_4 про щире його каяття у вчиненому злочині, оскільки його поведінка у судовому засіданні не свідчить про критичну оцінку обвинуваченим своєї злочинної поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки вказана обставина відповідно до ч.2 ст. 67 КК України є обов`язковою до врахування при призначенні покарання у випадку її встановлення.
Обтяжуючі обставини, що інкриміновані стороною обвинувачення в обвинувальному акті від 11.01.2016 року повторність та групою осіб за попередньою змовою суд не бере до уваги, оскільки вони зазначені прокурором як кваліфікуючі ознаки вчиненого злочину та не можуть двічі враховуватись судом при призначенні покарання відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України.
Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що визнано обвинуваченим в ході судового розгляду суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина, що визнана законом як обтяжуюча не інкримінована стороною обвинувачення, а тому не може бути взята до уваги судом відповідно до вимог ст. 337 КПК України, що визначає межі судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення, з метою недопущення погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочинів був повнолітнім (а.с. 118), раніше неодноразово судимий, останній раз 05.09.2014 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до 5 місяців арешту, звільнився 26.01.2015 року по відбуттю покарання (а.с. 117); на обліку у лікаря психіатра не значиться (а.с. 114), значиться на обліку в наркологічному кабінеті Жмеринської ЦРЛ у зв`язку із опійною наркоманією ІІ ст. (а.с.115), не одружений, не працюючий, за місцем проживання станом на 17.07.2015 характеризується негативно (а.с. 119), станом на 10.12.2015 року характеризується позитивно (а.с.143), до складу його сім`ї входить мати ОСОБА_9 , 1962 р.н. (а.с. 116), не є інвалідом першої-другої груп.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив злочин, що вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України суд визнає відшкодування завданого збитку.
Суд не приймає до уваги формальне твердження ОСОБА_5 про щире його каяття у вчиненому злочині, оскільки його поведінка у судовому засіданні не свідчить про критичну оцінку обвинуваченим своєї злочинної поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки вказана обставина відповідно до ч.2 ст. 67 КК України є обов`язковою до врахування при призначенні покарання у випадку її встановлення.
Обтяжуючі обставини, що інкриміновані стороною обвинувачення в обвинувальному акті від 11.01.2016 року повторність та групою осіб за попередньою змовою суд не бере до уваги, оскільки вони зазначені прокурором як кваліфікуючі ознаки вчиненого злочину та не можуть двічі враховуватись судом при призначенні покарання відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України.
Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що визнано обвинуваченим в ході судового розгляду суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина, що визнана законом як обтяжуюча не інкримінована стороною обвинувачення, а тому не може бути взята до уваги судом відповідно до вимог ст. 337 КПК України, що визначає межі судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення, з метою недопущення погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд не приймає до уваги та відкидає твердження захисників обвинувачення про відсутність кваліфікуючої ознаки вчинення злочину групою осіб за попередньої змови обвинувачених, оскільки саме із показів обвинувачених вбачаються ознаки саме такої інкримінованої стороною обвинувачення форми співучасті: обвинувачені спільно зайшли на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 саме із метою крадіжки, оскільки проводили час разом до вчинення злочину, розпивали спиртні напої, а збувши викрадене, на виручені гроші продовжили розпивати спиртні напої; спільно обрали предмети для крадіжки, які можуть бути здані ними на металобрухт, спільно винесли їх із домоволодіння. Те, що обвинувачені не вказали у судовому засіданні про наявність словесної змови, чи змови задовго до вчинення злочину, відсутність розподілу ролей не виключає інкримінованої форми співучасті. Вчинення злочину групою осіб, як слідує із показів обвинувачених не мало місця, так як не мало місця приєднання одного співвиконавця до діяльності іншого в процесі виконання злочину, а тому не може братись судом до уваги.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особи винних, їх вік, наявність у обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 непогашених судимостей, те, що обвинувачені лише після зміни прокурором обвинувачення повністю визнали вину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, поведінку обвинувачених до та після вчинення злочинів, а саме те, що вони з`являлися на виклики до суду, а також їх негативну поведінку під час судового розгляду справи, оскільки обвинувачені не підкорялись розпорядженням головуючого у справі, та судом із цих підстав залучено захисників для захисту інтересів обвинувачених, що загалом вплинуло на тривалість розгляду справи судом.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілої ОСОБА_8 , якій шкода повністю відшкодована (а.с.56), претензій до обвинуваченого вона не має, при призначенні виду і розміру покарання у наданій суду заяві (а.с.29) поклалась на розсуд суду.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе виключно із ізоляцією їх від суспільства, та вважає за можливе призначити їм покарання, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів у виді обмеження волі, в межах санкції інкримінуємої статті без застосування положень ст. 75 КК України, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинений злочин. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів, оскільки обвинувачені, що неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробили.
Цивільний позов не заявлявся. Наявності процесуальних витрат у кримінальному провадженні не встановлено.
Речові докази підлягають поверненню володільцю (а.с. 101) відповідно до матеріалів справи.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався. (а.с. 5)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді двох років десяти місяців обмеження волі.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді у виді двох років десяти місяців обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази - металеву драбину та ванну залишити у володінні ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та захисникам. Копія вироку не пізніше наступного дня підлягає направленню потерпілому, якщо він відсутній при його постановленні.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар