Справа № 211/6342/15-к
Провадження № 1-кп/211/541/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002612 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,громадянина України, з середньо спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.08.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 164 ч. 1, 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік; 31.03.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 1 КК України до 1 року виправних робіт з утриманням 10%; 08.09.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 389 ч.2, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, по постанові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.11.2011 року відмінено звільнення від відбування покарання та по вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08.09.2010 року направлено в місця обмеження волі строком на 1 рік; 15.02.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі, звільнений умовно-достроково на 10 місяців 11 днів, 14.02.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, 71 КК України, засуджений до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 11.08.2014 року за ст. 2 Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за корисливі злочини, 05.09.2015 приблизно о 11.00 годині знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , малознайомими: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , де сиділи на лавочці та розмовляли. В цей час до них підійшов ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 та залишився разом з ними.05.09.2015 року приблизно о 12.00 годині у ОСОБА_5 сів акумулятор на мобільному телефоні марки «Lenovo Р70А» чорного кольору імей 1: НОМЕР_1 , імей 2; НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 і ОСОБА_6 запропонувала поставити даний мобільний телефон на зарядний пристрій у себе вдома за адресою АДРЕСА_3 , на що останній погодився, при цьому знаючи, що ОСОБА_6 проживає сама і наміру хвилюватися за свій мобільний телефон у нього не було. Після чого ОСОБА_5 добровільно надав ОСОБА_6 свій мобільний телефон та вона пішла додому ставити на зарядний пристрій та через 2 хвилини повернулась. 05.09.2015 року приблизно о 12.30 годині ОСОБА_4 попрохав у ОСОБА_6 ключі від її квартири з метою виправлення своїх потреб у неї вдома, на що ОСОБА_6 надала ключі від своєї квартири ОСОБА_4 . Надалі, ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_6 , та ключами, які вона йому добровільно надала, відчинив двері квартири. Зайшовши до квартири ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, пройшов до кімнати вказаної квартири, де спав його знайомий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 та де знаходився на зарядному пристрої мобільний телефон марки «Lenovo Р70А» чорного кольору імей 1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого складає згідно товарознавчої експертизи № 684 від 21.09.2015 року 4750 гривень, який належить ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю свідків і очевидців, умисно з корисливих мотивів, зняв з зарядного пристрою вищевказаний мобільний телефон, поклав його до кишені своїх штанів, тим самим повторно таємно викрав майно ОСОБА_5 .. Після чого ОСОБА_4 , звернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зник, причинивши майновий збиток потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 4750 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчинення вказаного вище кримінального правопорушення зазначивши, що 05.09.2015 року він дійсно при обставинах зазначених в обвинувальному акті, таємно викрав мобільний телефон, який належав ОСОБА_5 , увчиненому розкаявся. Проти задоволення позову потерпілого не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив те, що дійсно 05.09.2015 року його мобільний телефон, який знаходився в квартирі ОСОБА_6 , таємно був викрадений обвинуваченим. Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 6443 гривень, а саме грошових кошти, які він заплатив за мобільний телефон, взявши їх в кредит, який досі виплачує, підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення і кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить те, що він вину визнав повністю, розкаявся. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить рецидив злочинів. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження волі, з врахуванням особи обвинуваченого підстав для застосування більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України, та положень ст. 75, 76 КК України судом не вбачається.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування спричиненої йому кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 6443 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зважаючи на те, що потерпілий в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обвинувачений проти задоволення позову про стягнення з нього на користь потерпілого саме 6443,00 гривень не заперечував, в судовому засіданні факт спричинення обвинуваченим матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили продовжити, строк покарання рахувати з моменту фактичного прибуття ОСОБА_4 до установи для відбуття покарання .
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 6443 ( шість тисяч чотириста сорок три) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1