Справа № 216/5001/13-к
провадження №1-кс/216/784/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2013 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-слідчого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городничевій Т.О.

за участю прокурора - Янчук М.С.

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_2, матеріали за скаргою ОСОБА_1, у порядку ст.ст.303-304 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Заявник) звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 26.11.2012 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 26.11.2013 року за його заявою, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за фактом не виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_2 від 09.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Заявника заборгованості за договорами позики та витрат у справі, загальним розміром 231 820,00 грн. Постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС КМУЮ у Дніпропетровській області від 28.07.2011 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вище вказаного рішення, однак, ОСОБА_4, маючи майно, від сплати заборгованості ухиляється, у звязку з чим, Заявник просить притягнути гр. ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України,

Заявник вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки не виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_2 від 09.12.2010 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.06.2011 року, на протязі тривалого часу, перш за все завдає моральну та майнову шкоду йому особисто, та порушує його законні інтереси щодо виконання рішення суду у розумні строки, що у відповідності до приписів ч.1 ст.55 КПК України зобовязує слідчого визнати його потерпілим у рамках зазначеного кримінального провадження.

Крім того, Заявником порушено питання про поновлення строку на оскарження вище зазначеної постанови, з тих підстав, що копію постанови від 26.11.2013 року, ним особисто отримано лише 25.06.2013 року.

Під час розгляду скарги Заявник підтримав заявлені вимоги.

Вислухавши пояснення Заявника, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення скарги по суті, вивчивши письмові матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000003 від 26.11.2013 року, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 26.11.2013 року, Центрально-Міським РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області було внесено повідомлення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

26.11.2012 року ст. слідчим СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 була прийнята постанова про відмову у визнанні гр. ОСОБА_1 потерпілим у зазначеному провадженні.

На думку суду зазначена постанова прийнята на підставі норм матеріального права, є законною та обґрунтованою.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України законодавцем віднесено до категорії злочинів у сфері службової діяльності, суспільна небезпечність яких полягає у заподіянні шкоди відносинам, що забезпечують нормальну діяльність державного та громадського апарату, а також апарату управління підприємств, установ та організацій. При цьому діяння, що

утворює обєктивну сторону службового злочину, вчиняється всупереч інтересам служби, тобто є незаконним і таким, що суперечить тим цілям і завданням, заради досягнення яких функціонує апарат управління відповідних організацій і для рішення яких службові особи цього апарату наділяються певними повноваженнями. Обєктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України не передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, тому посилання Заявника на порушення слідчим при ухваленні постанови від 26.11.2012 року, норм ч.1 ст.55 КПК України, є безпідставними.

У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора, у тому числі і на рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим (п.5 ч.1 ст.303 КПК України), можуть бути подані особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З огляду на те, що Заявником копія постанови про відмову у визнанні його потерпілим від 26.11.2012 року, отримана лише 25.06.2013 року, зі скаргою він звернувся до суду 04.07.2013 року, тобто у 10-денний строк, відведений на оскарження, слід поновити процесуальний строк на оскарження постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк для оскарження постанови старшого слідчого СВ Центрально-міського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 26.11.2012 року, прийняту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 26.11.2013 року.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим від 26.11.2012 року, прийняту в рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 26.11.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Суддя: Бондарєва О.І.