Справа № 1-138/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„26 березня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого-судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

з участю прокурора Єфремова С.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, інваліда третьої групи, одруженого, не військовозобовязаного, не судимого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 кв.З, та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді директора ТзОВ „Автовантажмаш, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 333 ч.І КК України,

установив:

Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачуються в тому, що ОСОБА_2, працюючи на посаді виконавчого директора ВАТ „Автовантажмаш, а ОСОБА_4 - на посаді заступника виконавчого директора ВАТ „Автовантажмаш, будучи службовими особами, умисно, незаконно проводили переговори із Федеральним державним унітарним підприємством „Виробниче обєднання „Північне машинобудівне підприємство, за результатами яких 24 грудня 2006 року між ВАТ „Автовантажмаш та ФГУП „ПО „Севмаш (м. Северодвінськ, Російська Федерація) було укладено контракт №03/12/06/44/11667 на постачання в Російську Федерацію трьох виробів - тягачів 39131. Також, всупереч порядку міжнародних передач товарів, які підлягають авному експортному контролю, вищевказаний контракт був підписаний зі сторони ВАТ „Автовантажмаш ОСОБА_2 та за його вказівкою і за його підписом, відповідно до умов вищевказаного контракту, супровідним листом №1- 2/54 від 13 липня 2007 року на адресу ФГУП „ПО „Севмаш (м. Северодвінськ, Російська Федерація) було скеровано комплект технічної документації вищевказаних тягачів з додатками до обох примірників на російській та англійській мові, а за вказівкою та підписом ОСОБА_4, відповідно до умов контракту, супровідним листом №1-2/72 від 15 серпня 2007 року на адресу ФГУП „ПО „Севмаш (м. Северодвінськ, Російська Федерація) було скеровано комплект експлуатаційної документації вищезазначених тягачів з додатками до обох примірників на російській та англійській мові.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що в квітні 2002 року він був призначений на посаду виконавчого директора ВАТ „Автовантажмаш, яку займав до березня 2009 року. Раніше очолюване ним підприємство займалось виготовленням запасних частин до вантажної техніки, ремонтом такої техніки, виготовляло деякі вироби для НТК імені Антонова, а до 1989 року також займалось виготовленням тягачів 39131. З початку 1990-х років замовлень на зазначені тягачі не були та вони підприємством не випускались. В 2006 року до ВАТ „Автовантажмаш надійшов лист з ВО „Севмаш з проханням виготовити три тягачі 39131 та цим питанням за його, ОСОБА_2, дорученням займався ОСОБА_4, який обіймав посаду заступника виконавчого директора. На вказаний лист вони відповіли згодою та в грудні 2006 року був укладений відповідний контракт, за умовами якого ВАТ „Автовантажмаш мало виготовити три тягачі 39131. Влітку 2007 року на ВО „Севмаш була відправлена технічна і експлуатаційна документація на вказані тягачі. На підприємстві є секретний відділ, вищевказана документація не була секретною, а загальнодоступною та тому вони вважали, що на укладення контракту, виготовлення тягачів та на їх експорт дозволу Держекспортконтролю не потрібно. В подальшому виконання цього контракту було зірвано через відсутність необхідних дозволів. У вчиненому щиро кається, оскільки не знав, що тягач може бути виробом військового призначення.

Крім цього, підсудний ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі на підставі ст. 1 Закону України Про амністію від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності з 26 грудня 2008 року.

Зясувавши обставини справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 в підтримку клопотання, думку підсудного ОСОБА_4 та прокурора Сфремова С.О., які проти задоволення клопотання не заперечили, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 1, 6, 8 Закону України „Про амністію від 12 грудня 2008 року особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також чоловіки, які на день чинності цим Законом досягли 60-річного віку і які до набрання чинності цим Законом вчинили умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років, підлягають звільненню від кримінальної відповідальності. Питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, за ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 раніше не судимий, з 2002 року є інвалідом третьої групи у звязку з участю в ліквідації аварії на ЧАЕС, досяг віку понад 69 років, інкримінований йому злочин не відноситься до категорії тяжких злочинів та він просить застосувати до нього акт амністії, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 273, 274 КПК України, ст. ст. 1 6, 8, 9, 10 Закону України Діро амністію від 12 грудня 2008 року, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Підсудного ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 333 ч.І КК України, та кримінальну справу щодо нього провадженням закрити - у звязку з актом амністії.

Раніше обраний ОСОБА_2 запобіжний захід - підписка про невиїзд - скасувати.

На постанову протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_5