Справа № 749/726/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/8/2016
Категорія - ч.4 ст.368 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000016 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської області на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2014 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмач Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого:

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України (в редакції Закону від 18.04.2013 року),

за участю:

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі та в доповненнях до неї просив скасувати вирок суду, в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність та закрити кримінальне провадження, щодо нього, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі, прокурор порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції та постановлення нового вироку, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях державної і комунальної власності, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки та з конфіскацією майна. На підставі статті 54 КК України призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення 4 категорії 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Просив виключити з мотивувальної частини вироку твердження про одержання ОСОБА_6 неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, вимагання ним неправомірної вигоди, та належність ОСОБА_6 до осіб, які займають особливо відповідальне становище.

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від

08 серпня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України та призначено покарання, із застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без конфіскації майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

На підставі статті 54 КК України ОСОБА_6 позбавлено 7 рангу посадової особи органу місцевого самоврядування.

На підставі статті 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 1478 гривень 40 копійок на користь держави.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор послався на невірний висновок суду про визнання обставинами, які пом`якшують покарання - молодий вік обвинуваченого та активну громадянську позицію під час політичних подій у лютому - березні 2014 року, оскільки вказана обставина не пов`язана із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, в зв`язку з чим відсутні підстави для призначення покарання із застосуванням статті 69 КК України.

Крім того вважає, що суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, зазначивши в мотивувальній частині вироку, доведеним одержання ОСОБА_6 неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, факт вимагання неправомірної вигоди, та належність останнього до осіб, які займають особливо відповідальне становище, оскільки при висуненні прокурором обвинувачення ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, такі кваліфікуючі ознаки не зазначені і матеріали провадження не містять доказів їх наявності.

Також прокурором в апеляційній скарзі вказано про необґрунтованість призначеного ОСОБА_6 покарання, як такого що не відповідає вимогам статті 65 КК України, оскільки є несправедливим внаслідок м`якості у зв`язку із застосуванням статей 69 та 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на відсутність в його діях складу злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України, а також на істотні порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_6 будучи обраним на позачергових виборах 27 травня 2012 року головою Щорськї міської ради Чернігівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування 4 категорії 7 рангу, яка займає відповідальне становище, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими функціями з використанням наданого йому службового становища 17 березня 2014 року одержав неправомірну вигоду в особливо великих розмірах (18 тисяч гривень) для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_10 такої вигоди за сприяння у визначенні місця розташування тимчасового майданчика для сортування відходів на території полігону твердих побутових відходів у місті Щорсі. Кримінальне правопорушення скоєно при таких обставинах.

У грудні 2013 року до ОСОБА_6 звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_10 з приводу здійснення в місті Щорсі на полігоні твердих побутових відходів діяльності по сортуванню твердих побутових відходів. Бажаючи використати цю обставину для отримання можливості протиправного збагачення, перебуваючи в своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі Щорської міської ради в місті Щорсі по вулиці К.Маркса, 5 сказав ОСОБА_10 , що за вирішення питання на його користь останній повинен сплатити йому неправомірну вигоду у сумі 18 000 грн.

10 січня 2014 року ОСОБА_10 в приміщенні Щорської міської ради написав заяву щодо передачі йому в оренду тимчасової споруди - вагончика, розташованого на території полігону твердих побутових відходів у місті Щорсі. Заява була зареєстрована в журналі заяв по зверненню громадян, але в подальшому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , що заява на сесії розглядатись не буде, а рішення буде прийматись на засіданні виконавчого комітету. 19 лютого 2014 року на засіданні виконавчого комітету Щорської міської ради було прийняте рішення №22, яким визначено місце розташування тимчасового майданчика для заготівлі (приймання) і сортування вручну окремих видів відходів з перспективою подальшої розробки суб`єктом господарювання проектних рішень для облаштування на даній території сміттєсортувальної станції.

17 березня 2014 року в приміщенні службового кабінету ОСОБА_6 передав рішення №22 від 19 лютого 2014 року виконавчого комітету Щорської міської ради ОСОБА_10 . Цього ж дня, приблизно о 11-45 годині ОСОБА_10 у салоні автомобіля марки ЗАЗ-СЕНС, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля супермаркету "АТБ" в місті Щорс по вулиці Леніна, №2 передав ОСОБА_6 обумовлену суму грошових коштів у розмірі 18 000 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити подану ОСОБА_6 апеляційну скаргу, прокурора, котрий просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню. Підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 будучи обраним на позачергових виборах 27 травня 2012 року головою Щорськї міської ради Чернігівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування 4 категорії 7 рангу, яка займає відповідальне становище, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими функціями з використанням наданого йому службового становища 17 березня 2014 року одержав неправомірну вигоду в розмірі 18 тисяч гривень для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_10 такої вигоди за сприяння у визначенні місця розташування тимчасового майданчика для сортування відходів на території полігону твердих побутових відходів у місті Щорсі. Кримінальне правопорушення скоєно при таких обставинах.

У грудні 2013 року до ОСОБА_6 звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_10 з приводу здійснення в місті Щорсі на полігоні твердих побутових відходів діяльності по сортуванню твердих побутових відходів. Бажаючи використати цю обставину для отримання можливості протиправного збагачення, перебуваючи в своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі Щорської міської ради в місті Щорсі по вулиці К.Маркса, 5 сказав ОСОБА_10 , що за вирішення питання на його користь останній повинен сплатити йому неправомірну вигоду у сумі 18 000 грн.

10 січня 2014 року ОСОБА_10 в приміщенні Щорської міської ради написав заяву щодо передачі йому в оренду тимчасової споруди - вагончика, розташованого на території полігону твердих побутових відходів у місті Щорсі. Заява була зареєстрована в журналі заяв по зверненню громадян, але в подальшому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , що заява на сесії розглядатись не буде, а рішення буде прийматись на засіданні виконавчого комітету. 19 лютого 2014 року на засіданні виконавчого комітету Щорської міської ради було прийняте рішення №22, яким визначено місце розташування тимчасового майданчика для заготівлі (приймання) і сортування вручну окремих видів відходів з перспективою подальшої розробки суб`єктом господарювання проектних рішень для облаштування на даній території сміттєсортувальної станції.

17 березня 2014 року в приміщенні службового кабінету ОСОБА_6 передав рішення №22 від 19 лютого 2014 року виконавчого комітету Щорської міської ради ОСОБА_10 . Цього ж дня, приблизно о 11-45 годині ОСОБА_10 у салоні автомобіля марки ЗАЗ-СЕНС, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля супермаркету "АТБ" в місті Щорс по вулиці Леніна, №2 передав ОСОБА_6 обумовлену суму грошових коштів у розмірі 18 000 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції дослідивши обставини, які могли мати значення для правильного вирішення справи та перевіривши зібрані в кримінальному провадженні докази, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України (в редакції Закону від 18.04.2013 року) є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими під час судового розгляду доказами, які у відповідності до статті 94 КПК України були оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 показав, що він звернувся до міського голови міста Щорс ОСОБА_6 з питанням про можливість займатися підприємницькою діяльністю по сортуванню та переробці сміття, але останній повідомив, що для того, щоб позитивно вирішити це питання та щоб ніхто не зачіпав ОСОБА_10 , він повинен сплатити йому 20 тис. грн. Згодом, коли було все належно оформлено він передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 18 тис. грн.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , пояснили, що вони є членами виконкому Щорської міської ради. В лютому 2014 року на засіданні виконкому Щорської міської ради розглядалось питання про виділення майданчика для заготівлі та сортування твердих та побутових відходів. Доповідачем був ОСОБА_6 , який пояснив, що підприємець з Прилук має намір налагодити переробку вторинної сировини з побутових відходів. Для міста в цілому це був хороший задум, тому всі проголосували за прийняття вказаного рішення.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що від ОСОБА_6 в телефонному режимі стало відомо, що є підприємець з ОСОБА_16 , який хоче організувати переробку сміття на території міста Щорса та просив знайти місце для розміщення МАФ на території торговельного майданчика. У подальшому на його мобільний телефон зателефонував приватний підприємець ОСОБА_17 та повідомив, що хоче укласти з ним договір оренди приміщення на території торгівельного майданчика. Свідок заповнив типовий договір та відніс до міської ради секретарю. Договір оренди починав діяти з 01.02.2014 року, але діяльність так і не була розпочата.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 17.03.2014 року їй зателефонувала юрист Щорської міської ради та повідомила, що в ЖЕД приїде підприємець для укладення договору по сортуванню твердих побутових відходів. Про це їй відомо було раніше від ОСОБА_6 . Кошову він попередив, що з підприємцем слід укласти договір про надання послуг. З цього питання 19.02.2014 року було прийняте відповідне рішення виконавчим комітетом. 17.03.2014 року в ЖЕД приїхав ОСОБА_6 та підприємець ОСОБА_17 з яким було підписано договір.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що зустрічався з ОСОБА_6 та підприємцем ОСОБА_10 17 березня 2014 року і його поставили перед фактом про те, що прийняте відповідне рішення про визначення місця на полігоні для сортування твердих побутових відходів і пояснили, що начальник ЖЕД ОСОБА_20 вже підписала договір про сортування побутових відходів з підприємцем.

Свідок ОСОБА_21 в суді першої інстанції пояснила, що 19 лютого 2014 року вона отримала усну вказівку від міського голови ОСОБА_6 підготувати проект договору про надання послуг, який мав би бути укладений між приватним підприємцем та комунальним підприємством Щорська житлово-експлуатаційна дільниця . 17 березня 2014 року вона передала проект договору та рішення від 19 лютого 2014 року голові міської ради Зубу, який з підприємцем поїхав у ЖЕД для укладення договору.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що в чергову частину УБОЗ звернулась людина з заявою, що від неї вимагають гроші за організацію бізнесу. По даному факту була заведена оперативно-розшукова справа. В ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію, що голова міської ради ОСОБА_6 вимагає від ОСОБА_17 неправомірну вигоду. Вже на момент прийняття заяви від ОСОБА_17 , кримінальне провадження було порушено за фактом вимагання неправомірної вигоди на підставі оперативної інформації та рапорту від 16.01.2014 року.

Зі змісту протоколу Щорської міської виборчої комісії Про результати виборів в одномандатному виборчому окрузі Щорського міського голови Щорського району Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_6 набрав найбільшу кількість голосів в одномандатному виборчому окрузі 2099.

Згідно відеозапису розмов на магнітному носії Verbatim 8 Gb Micro SD НС інв. № 722 від 28 січня 2014 року, який був досліджений в місцевому суді, 07 лютого 2014 року в ході розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 обговорювались умови отримання дозвільного документа. ОСОБА_6 , запевняв ОСОБА_10 , що саме він буде займатись діяльністю по сортуванню сміття та передав останньому проект рішення.

Відповідно даних, що містяться на магнітному носії Verbatim 8 Gb Micro SD НС інв. № 734 від 17.03.2014 року, ОСОБА_6 особисто привіз ОСОБА_10 в службовий кабінет начальника КП Щорська житлово-експлуатаційна дільниця до ОСОБА_23 , де було підписано договір.

Даними оптичного диску DVD+ R 4.7.Gb Інв. №718, а саме, прослуховування розмов по мобільному телефону між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в період з 31.01.2014 року по 19.02.2014 року, підтверджується, що обвинувачений запевняв ОСОБА_10 , що рішення виконкому буде прийняте нормально. 18 лютого 2014 року, ще до засідання виконкому Щорської міської ради, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , щоб останній приїжджав за рішенням.

Згідно протоколу прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 21 січня 2014 року, останній повідомив про факт вимагання неправомірної вигоди з боку ОСОБА_6 (т.1 а.с.16-18).

З протоколу огляду та вручення грошових коштів від 17 березня 2014 року, вбачається що співробітниками УБОЗ УМВС України в Чернігівській області в присутності понятих, були переписані номери купюр, призначені для подальшого використання, щодо підтвердження фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди громадянином ОСОБА_6 36 купюр номіналом по 500 грн. кожна (т.3, а.с.121-122).

Постановою від 14 травня 2014 року грошові кошти в сумі 18000 грн. номіналом по 500 грн. кожна були визнані речовими доказами (т.3, а.с.130).

Відповідно до висновку експерта від 26 березня 2014 року № 10-092, на наданих на дослідження предметах-носіях, що пойменовані як грошові кошти» в сумі 18000 грн., які є предметом неправомірної вигоди та зовнішніх кишенях чоловічої куртки, яка належить ОСОБА_6 , що вилучені під час обшуку 17 березня 2014 року автомобіля в якому перебував останній, наявні сліди спеціальної хімічної речовини (люмінофора) і мають спільну родову належність з наданим зразком, що пойменований як контрольний зразок спеціальної хімічної речовини, що була використана для помічення грошових коштів та надана на дослідження (т.3, а.с.139-148).

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 4 статті 368 КК України, кваліфіковані правильно.

Доводи прокурора про вихід судом першої інстанції за межі пред`явленого обвинувачення є обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З мотивувальної частини вироку суду першої інстанції вбачається, що судом визнано доведеним одержання ОСОБА_6 неправомірної вигоди в особливо великих розмірах.

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування були кваліфіковані за частиною 4 статті 368 КК України, як одержання службовою особою, яка замає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища (т.3, а.с.1-4).

За таких підстав, така кваліфікуюча ознака, одержання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, під час досудового слідства ОСОБА_6 не висувалась, а тому підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Факт вимагання неправомірної вигоди та належність ОСОБА_6 до осіб, які займають особливо відповідальне становище, як кваліфікуючи ознаки вчиненого злочину, місцевим судом ОСОБА_6 не ставились в вину, тому в цій частині апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 439 КПК України, визначено, що вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2015 року визначено, що призначене ОСОБА_6 за вироком покарання із застосуванням статті 69 КК України слід вважати м`яким, а звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України неправильним.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого через м`якість, є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, крім випадків засудження за корупційні злочини, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Невмотивованим є висновок місцевого суду про те, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є молодий вік обвинуваченого, якому на час злочину виповнилось 38 років, оскільки вік молоді в Україні як соціально-демографічної групи населення, у відповідності з Законом України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», становить у межах 14-35 років.

Також необґрунтовано суд першої інстанції визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, правильну громадську позицію обвинуваченого щодо подій у державі, оскільки дана позиція не стосується самого злочину, його розкриття та ставлення ОСОБА_6 до вчиненого.

З огляду на наведене не вбачається наявність обставин, які пом`якшують покарання та з урахуванням особи обвинуваченого, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину

Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений частиною 4 статті 368 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції, безпідставно призначив покарання із застосуванням статті 69 КК України та належним чином не оцінивши і не врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного, дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог статті 75 КК України.

За таких обставин вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання, із застосуванням статей 69 та 75 КК України, підлягає скасуванню, в зв`язку з невідповідністю останнього ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання і вважає, що ОСОБА_6 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією останнього та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу, в мінімальній межі санкції, яка встановлена частиною статті інкримінованого злочину, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З урахуванням вимог статті 54 КК України ОСОБА_6 необхідно позбавити 4 категорії 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

З А С У Д И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2014 року, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської області на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2014 року, задовольнити.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2014 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати в частині призначеного покарання.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на одержання ОСОБА_6 неправомірної вигоди в особливо великих розмірах.

Призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 4 статті 368 КК України (в редакції Закону від 18.04.2013 року) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 54 КК України позбавити ОСОБА_6

4 категорії 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

В решті вирок Щорського районного суду Чернігівської області від

08 серпня 2014 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4