Справа № 344/9271/15-к
Провадження № 11-сс/779/239/2015
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2015 року про закриття провадження за його скаргою на постанову про порушення кримінальної справи від 12 жовтня 2011 року за фактом вчинення пособництва ОСОБА_6 у заволодінні майном ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, з участю прокурора ОСОБА_8 , апелянта ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Оскарженою ухвалою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи від 12 жовтня 2011 року.

Слідчий суддя свою позицію мотивував тим, що уже тричі слідчі судді міського суду виносили відповідні ухвали які скасовувались апеляційним судом області.

В четвертє, виходячи з позиції суду апеляційної інстанції, як зазначено в ухвалі, постановою судді від 26 жовтня 2015 року відкрито провадження по скарзі за нормами КПК України 1960 року.

Але, оскільки в ході розгляду скарги прокурор надав суду матеріали з яких вбачається, що кримінальна справа органом досудового розслідування була перереєстрована у кримінальне провадження, яке було закрито 26 грудня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 нині чинного КПК України, а від ОСОБА_6 після надійшла заява про закриття провадження за скаргою у зв`язку з такими обставинами, то слідчий суддя вважав за можливе застосувати при розгляді скарги по суті норми чинного КПК України і ухвалою з посилання на одну зі статей КПК України 1960 року та на ряд статей нині чинного КПК України провадження за скаргою ОСОБА_6 закрив.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить, поновивши строк на подання апеляційної скарги, який він пропустив оскільки не був при розгляді його скарги в суді, а копія ухвали вручена йому тільки 30 листопада 2015 року, скасувати ухвалу слідчого судді і направити справу на новий судовий розгляд, мотивуючи свою позицію тим, що, вважає, що слідчий суддя помилково прийшла до висновку про те, що такий документ має судом виноситись в формі ухвали, оскільки спершу своєю постановою суд прийшов до висновку про те, що така категорія справ повинна розглядатись за нормами КПК України в редакції 1960 року. Тож і в подальшому всі судові рішення повинні були, вважає апелянт, виноситись також в формі відповідних постанов. Виходячи з такого неправильно зазначено і строк на оскарження такого судового рішення.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_6 свої апеляційні вимоги підтримав, прокурор вважав ухвалу слідчого судді правильною і просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів враховує наступне.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що апелянт не був присутній при розгляді скарги, копію ухвали отримав 30 листопада 2015 року, відповідно, при таких обставинах, строк на оскарження підлягає поновленню.

Як правильно зазначив суддя у постанові про відкриття провадження від 26 жовтня 2015 року ( а. п. 125-127 ) та в оскарженій ухвалі, попередні судові рішення у справі тричі скасовувались з направленням матеріалів скарги на новий судовий розгляд. При цьому апеляційний суд тричі зазначав, що скарга повинна слухатись за нормами КПК України 1960 року, а відповідно до ст. 374 вказаного КПК вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими і для суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Виходячи з таких вказівок суду апеляційної інстанції необхідно було матеріали скарги ОСОБА_6 зареєструвати згідно вимог КПК України 1960 року та у визначеному цим же Кодексом порядку провести розподіл матеріалів для розгляду відповідному судді, а не проводити розподіл і далі за нормами нині чинного КПК України серед слідчих суддів, оскільки вказаний КПК України не передбачає розгляду скарг слідчими суддями. Проте ця вимога закону дотримана не була. Скарга знову була розподілена і розглядалась слідчим суддею.

При викладених обставинах скарга в той же час слухалась в іншій частині за нормами КПК України 1960 року. Зокрема, не з аудіо записом і журналом, а з протоколом судового засідання, що є правильно. А після, по вказаній вище підставі, розгляд скарги завершено уже слідчим суддею, керуючись при цьому нормами обох Кодексів і з постановленням судового рішення у формі передбаченій нормами нині чинного КПК України. Що є неправильно. Якщо скарга зареєстрована за нормами нині чинного КПК України, то за такими нормами повинна бути заслухана і з постановленням судового рішення передбаченого цим Кодексом. Але якщо апеляційний суд вказав на необхідність розгляду скарги за КПК України 1960 року, то скарга повинна бути перереєстрована за вказаним Кодексом, має бути відкрито провадження за цим Кодексом, розгляд повинен бути проведений з дотриманням норм цього Кодексу і, відповідно, судове рішення має бути винесено в порядку, формі та за нормами того ж Кодексу.

Виходячи з того, що зазначені вимоги закону порушені, то, відповідно, апеляційні вимоги ОСОБА_6 підлягають до задоволення, а оскаржена ухвала скасуванню, оскільки відповідно до вимог ч. 2 КПК України 1960 року апеляційний суд скасовує постанову і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, в тому числі і тоді коли в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість винесення відповідної постанови.

При поверненні матеріалів скарги до суду першої інстанції слід виконати зазначені вище вимоги закону щодо реєстрації та розподілу скарги для її розгляду по суті, після чого розглянути з суворим дотриманням вимог КПК України 1960 року, враховуючи при цьому, що суддя має винести за результатами розгляду скарги таке рішення яке передбачено ст. 236-8 КПК України 1960 року, котра містить вичерпний перелік таких рішень.

Керуючись ст. ст. 365-367, 370, 374 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а :
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2015 року по скарзі ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про порушення кримінальної справи від 12 жовтня 2011 року скасувати, а матеріали скарги направити на новий судовий розгляд в цей же суд іншим складом суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2