№566/1396/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області угоду про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000443 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000443від 16 серпня 2014 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2007 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.

Звільнено засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п.А ст.1 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року.

- судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2008 року за ч.1 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки.

- судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 квітня 2009 року за ч.1 ст.296 КК України до 6 місяців арешту, за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Млинівського районного суду від 07 жовтня 2008 року призначено ОСОБА_4 остаточно міру покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки.

-судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2009 року за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 квітня 2009 року і остаточно призначено покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашенні у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2009 року за ч.1 ст.309 та ч.3 ст.185 КК України до 5 років 2 місяці позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин.

Так, 12 травня 2014 року відповідно до п. „г" ст. З Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» Миколаївським районним судом Львівської області щодо ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців із застосуванням наступних обмежень:

- заборона виходу з будинку з 23.00 год. до 06.00 год. наступного дня,

- заборона знаходитися в місцях громадського харчування, де продають спиртні напої на розлив,

- заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів внутрішніх справ,

- періодично 4 рази на місяць реєструватися в міліції.

Будучи ознайомленим, 13 травня 2014 року, із обов`язками та обмеженнями піднаглядного, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і в травні 2014 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не прибув, без поважних причин, у визначений строк до обраного місця проживання після звільнення з місць позбавлення волі.

03 грудня 2015 року, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 .
У відповідності до угоди про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року істотними обставинами для укладення угоди є:

- повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та не вчинення ним нових злочинів;

- характер та тяжкість висунутого ОСОБА_4 обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження, якому буде сприяти розгляд та вирішення кримінального провадження без виклику всіх учасників кримінального провадження та дослідження всіх доказів, вказане слугуватиме безумовному додержанню розумних строків судового провадження, які відносяться до загальних засад кримінального провадження відповідно до ст.7 КПК України;

- наявність суспільного інтересу у запобіганні більшої кількості кримінальних правопорушень та інших більш тяжких кримінальних правопорушень шляхом застосування механізму загальної та спеціальної превенції.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ст.395 КК України у виді 1 місяця арешту. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 погодився.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він цілком розуміє наслідки укладення даної угоди.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого, прокурора, який не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 підлягає затвердженню.
У відповідності до вимог ч.2,4,5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, тобто у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
У відповідності до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.395КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Згідно вимог ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Зміст угоди про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.472 КПК України.
У відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 , передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідають вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання є такою, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому є всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Рішення щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадження відносно ОСОБА_9 не приймалось.

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,
КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 368, 370, 374, 394, 473-476, КПК УКРАЇНИ,
СУД, -
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 03 грудня 2015 року між заступником Млинівської міжрайонної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000443 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1