Справа № 305/2173/14-к
Провадження по справі 1-кп/305/21/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішка, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, ст. 125 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 04 вересня 2014 року, близько 18.00 години, в с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, в урочищі «Банський», біля будинку №806 «а», під час раптово виниклої словесної суперечки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень останній, тримаючи в руках предмет ззовні схожий на господарську сокиру, завдав ним один удар в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у вигляді забійно-рваної рани правої скроневої ділянки голови, ЗЧМТ, струсу головного мозку.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 04 вересня 2014 року, близько 18.00 години, в с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, в урочищі «Банський», біля будинку №806 «а», під час раптово виниклої словесної суперечки з ОСОБА_7 , діючи умисно, ногою завдав декілька ударів по ногам ОСОБА_7 , внаслідок чого, заподіяв останній легких тілесних ушкоджень у вигляді синця лівого стегна.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, ст.125 ч.2 КК України, визнав частково та показав суду. Він у власності має земельну ділянку. Дійсно, 04 вересня 2014 року, близько 18 години він, зібрав сіно, пішов до своєї "будки", хотів поносити тички. Побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йдуть "на нього", на його думку, вони були напідпитку. Він раніше вже мав з потерпілими конфліктну ситуацію, коли вони його побили, але тоді він нікуди з заявами не звертався. Знаючи що може бути, він, маючи у руках "куштурик", почав відмахуватися від них, бо думав, що вони нападуть на нього, так як йшли прямо до його автомобіля. Він запевняє, що не мав сокири в руках, також не визнає , що наносив удари, лише захищався від потерпілих, які мали на нього велику агресію і були п`яні.
Суть його часткового визнання вини полягає у тому, що він, відмахуючись міг вдарити потерпілих цим бучком, якого мав у руках. Просить суд об`єктивно розібратися у цій ситуації та не карати його суворо. Цивільні позови до нього не визнає, оскільки, на його думку, його вини у тому що трапилося є рівно стільки скільки й самих потерпілих.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала суду. 04 вересня 2014 року, близько 18 години, отримала тілесні ушкодження від обвинуваченого ОСОБА_4 , при наступних обставинах.
Так, вказаного дня, вона, разом зі своєю мамою - ОСОБА_7 , малолітньою дочкою йшли в напряму своєї земельної ділянки. Потім її дочку забрав батько ОСОБА_8 та посадив доньку на трактора, а вони з мамою продовжували йти, вона повз себе штовхала дитячий велосипед. У якийсь момент побачили ОСОБА_4 , який на своєму автомобілі з причіпом віз сіно. Вона забрала з доріжки дитячий велосипед, щоб не заважати руху. В той момомент, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, вийняв сокиру підійшов до причіпа і став поправляти сіно, подивляючись на них. Коли вони порівнялися з ним, несподівано ОСОБА_9 замахнувся на неї сокирою, вона злякавшись схопила велосипед яким оборонилася. Таким чином, основний удар припав на велосипед, запечивши її лише бік голови. У неї потекла кров, в якийсь момент вона навіть подумала, що він відрубав їй вухо. Вона впала, від хвилювання відчула сильну слабкість, ніби непритомність. Між них втрутилася її матір, а вона тим часом в тому стресі, схопилася на ноги та побігла геть з місця події. Того ж дня, з приводу отриманих тілесних ушкоджень, звернулася у Великобичківську лікарню, звідки її відправили в Рахівську РЛ, де вона знаходилися на стаціонарному лікуванні, в неврологічному відділенні, 10 днів.
Заявляє цивільний позов у сумі 4308 гривень 85 копійок підтримує та просить стягнути з обвинуваченого на її користь. З них 4000 гривень становить суму заподіяної моральної шкоди та 308,85 грн - матеріальної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_7 , у судовому засіданні ствердила, що всі події відбувалися саме так, як розповіла її дочка - потерпіла ОСОБА_6 .
Дійсно, ОСОБА_4 , нічого не кажучи, намахнувся на дочку сокирою. На щастя, вона збагнула та відбила удар велосипедом, тобто він личе зачепив її з боку голови. Дочка впала, а вона в свою чергу, стала кричати та обороняти дочку. Тоді обвинувачений почав копати її по ногах. Тим часом, ОСОБА_6 піднялася, та, тримаючись за закривавлену голову, втекла з місця події. Вважає, що в момент інциденту, ОСОБА_9 був п`яний. Вона особисто звернулася в лікарню наступного дня, коли на своїх ногах виявила синці. Щодо дочки, то ОСОБА_10 у Великобичківську міську лікарню звернулася одразу, того ж дня, і її було скеровано в районну лікарню, де вона знаходилася на стацлікуванні 10 днів.
Заявлений цивільний позов у сумі 4000 гривень моральної шкоди підтримує та просить стягнути з обвинуваченого на її користь.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим, винність його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 125 КК України доводиться показами свідків, допитаних в ходу судового розгляду.
Свідок ОСОБА_11 ствердила, що вона являється дружиною обвинуваченого. 04 вересня 2014 року вона з чоловіком зібрали сіно, яке склали на причіп до їх автомобіля. Вона пішла собі пішком вперед, а чоловік став підв`язувати сіно мотузкою. Вона була вже на певній відстані від чоловіка, коли побачила як ОСОБА_12 "прискочила" до нього, обзиваючи нецензурними словами. Потім до них підбіг батько потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_13 , який мав у руках якусь желізяку. Натомість ОСОБА_4 ніякої сокири не мав. Бійки, як такої, не було. Потім, коли туди підбіг ОСОБА_14 , ОСОБА_15 бігла звідти хитаючись, тому, на її думку, була п`яна. Щодо тілесного ушкодження на її голові, то дійсно в неї була кров на голові, можливо вона перед тим десь впала і вдарилася Також запевняє, що дитини на місці пригоди не було, а трактор стояв далеко від них.
Свідок ОСОБА_16 показала суду, що вона йшла допомагати гребсти сіно ОСОБА_9 . Вона вже надійшла на те, коли сварилися ОСОБА_17 і ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 в той час бігла геть, навпроти неї, хитаючись ніби була п`яна. Трималася за голову. Трактор стояв на відстані 10-15 метрів від місця, де відбувалася сварка. У ОСОБА_14 була "желізяка" в руках, а в ОСОБА_9 не було нічого.
Свідок ОСОБА_18 ствердила що вона являється двоюрідною сестрою ОСОБА_4 . Вона може підтвердити, що бачила в день пригоди як ОСОБА_14 ( ОСОБА_19 пішла з ОСОБА_20 . Зупинили машину ОСОБА_21 , він зупинився. Вони щось поговорили і ОСОБА_9 поїхав. Дружина ОСОБА_9 також була в машині. Також з впевненістю може сказати, що ні ОСОБА_22 , ні ОСОБА_23 нічого не бачили, бо прийшли до неї питати що сталося.
Свідок ОСОБА_24 , ствердив, що 04.09.2014 року, години не знає, але у другій половині дня, він йшов з поля, з веретою сіна на плечах. Побачив ОСОБА_9 , який стояв з машиною біля своєї будки. Потерпілі йшли назустріч, з дитячим возиком. Крім потерпілих та обвинуваченого не було нікого, або, припускає, що інших він міг не побачити через стоячу там машину. ОСОБА_9 дійсно мав сокиру. Він особисто бачив, як ОСОБА_9 розмахував нею. Трактор стояв біля річки, на відстані близько 25 метрів від місця події. Він від них знаходився на відстані близько 80 метрів. Не втрутився у конфлікт , бо не хотів наражати себе на небезпеку.
Свідок ОСОБА_25 , в судовому засіданні ствердив, що він був вдома, коли до нього прийшла ОСОБА_12 , у неї була кров на голові, сказала, що її вдарив ОСОБА_17 . Він побачив, що по вулиці їде ОСОБА_4 на своєму автомобілі, тому зупинив його. Коли ОСОБА_9 зупинив автомобіль, він відкрив двері та запитав навіщо той вдарив тьотю ОСОБА_26 , на що ОСОБА_9 відповів йому в грубій формі. Також нецензурні слова у його адресу сказала дружина обвинуваченого і вони поїхали далі. Запевняє, що у момент цієї короткої розмови, він чітко бачив в автомобілі ОСОБА_9 між сидіннями сокиру.
Свідок ОСОБА_27 ствердила, що вона 04.09.2014 року, після обіду, точної години сказати не може, копала картоплю на своїй ділянці та бачила як йшли дві жінки. ОСОБА_9 був з машиною. У якийсь момент вона почула крики та побачила як обвинувачений кинувся на них та почав "гуляти" з сокирою, намахуючись нею на ОСОБА_28 , яка схопила дитячий велосипед та ним захищалася. Також бачила як ОСОБА_29 " ногами ОСОБА_30 . Дана подія тривала не дуже довго. Дитину вона бачила , та знаходилася дійсно біля трактора, який стояв неподалік, біля річки, у нього був заведений двигун. Наступного дня, в розмові ОСОБА_31 розповіла, що її дочка - ОСОБА_12 в лікарні, також показала їй синці на своїх ногах.
Свідок ОСОБА_8 показав суду. 04 вересня 2014 року, приблизно після 17 години, він на власному тракторі поїхав прочистити рівчак біля власної земельної ділянки. Його дружина - ОСОБА_32 , дочка ОСОБА_6 та внучка, яка мала з собою дитячий велосипед, йшли пішком, вони направлялися до його сина. Потім внучка попросилася до нього на трактор, він її забрав. Він бачив здалеку ОСОБА_4 , який стояв біля причіпу свого автомобіля, зокрема поправляв на ньому складене сіно. Раптово та несподівано для всіх, коли жінки порівнялися з ОСОБА_9 , він замахнувся сокирою на його дочку, вдарив. Вона впала. Потім схопилася, стала втікати, при цьому держалася за вухо, з - під її руки текла кров. У той момент він навіть припустив, що ОСОБА_9 відрубав їй вухо, що для нього було великим стресом. Коли дочка втікла він став копати його дружину по ногах. Тоді він також підбіг до них, став кричати ОСОБА_9 , що він за таке може сісти в темницю, на що той відповів: "я відсижу, але вас порубаю". Звертає увагу суду на те, що вони з обвинуваченим ніколи не мали жодних непорозумінь, тому не знає чому той так вчинив з його рідними.
Аналізуючи наведені покази обвинуваченого, потерпілих та свідків, як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, такі, на думку суду доводять обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Так, факту, що між ОСОБА_4 та потерпілими дійсно мав місце 04.09.2014 року конфлікт доводиться як поясненнями самого обвинуваченого , потерпілих таі і більшістю допитаних свідків.
Факт, що ОСОБА_4 замахувався на потерпілу ОСОБА_6 та наніс їй удар - показами обидвох потерпілих та свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_8 ; що у обвинуваченого у руках була саме сокира - показами потерпілих, свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 ; що обвинувачений копав потерпілу ОСОБА_7 по ногам - показами потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_8 ; що в автомобілі ОСОБА_9 знаходилася сокира -показами свідка ОСОБА_25 ; що автомобіль ОСОБА_9 зупинявся і свідок ОСОБА_25 мав можливість розгледіти сокиру в автомобілі обвинуваченого - показами свідка ОСОБА_18 ; те, що потерпіла ОСОБА_6 біжучи з місця пригоди трималася за голову, з якої текла кров - показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 .
Окрім зазначених вище показів, вина ОСОБА_4 доводиться й перевіреними у ході судового розгляду письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема:
- висновком експерта №399 від 16.09.2014 року, згідно якого, у громадянки ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваної рани правої скроневої ділянки голови, ЗЧМТ, струсу головного мозку. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, яким могла бути сокира та вкладаються в строк пригоди, що мала місце 04.09.2014 року. Вище вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я більше 6 днів але менше 21 дня і, згідно п.2.3.3 наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфіковані експертом як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (а.с.39-40);
- висновком експерта №400 від 16.09.2014 року, стверджено, що на момент огляду, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та вкладаються в строк пригоди, що мала місце 04.09.2014 року (а.с.41).
- протоколом огляду речового доказу та фототаблицями до протоколу огляду від 14.10.2014 року, дитячого велосипеду, на якому виявлені деформовані ліва педаль та сидіння, за допомогою якого оборонялася від громадянина ОСОБА_4 , який намагався вдарити її сокирою (а.с. 51-54).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вірною також являється кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 заявлено у сумі 308 гривень 85 копійок матеріальної та 4000 гривень моральної шкоди.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлено суму моральної шкоди - 4000 гривень.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди, яку потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили в ході судового розгляду, суд виходить з наступних міркувань.
За загальним правилом, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості судового рішення (ч.3 ст.23 ЦК України). З урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та характеру правопорушення, глибини душевних страждань обох потерпілих, обставин справи, ступеню вини обвинуваченого, беручи до уваги, що граничний мінімальний розмір на відшкодування моральної шкоди визначений чинним закондавством встановлений на рівні 1700 гривень, з урахуванням вище зазначених принципів, визначення межі відшкодування, матеріального стану самого обвинуваченого, суд вважає, що достатньою, розумною, справедливою буде до відшкодування грошова сума в розмірі 1700 гривень, оскільки, на думку суду, така є достатньою для відшкодування понесених потерпілими моральних страждань, які вони зазнали внаслідок протиправних дій щодо них з боку обвинуваченого.
До стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 також підлягає матеріальна шкода, в розмірі 308 гривень 85 копійок, як, сума коштів витрачених на придбання нею ліків оскільки така повністю доведена в ході судового засідання матеріалами справи (квитанціями).
Судові витрати відсутні.
Речовий доказ - дитячий велосипед, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , в силу ст.100 КПК України по вступу вироком в законну силу, слід залишити ОСОБА_6 , як власнику.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, частково визнав вину, позитивно характеризується по місцю проживання, являється пенсіонером.
Обставино, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення ним злочину у відношенні особи похилого вукі ( ОСОБА_7 , 1955 р.н.)
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді грошового штрафу, яке передбачене санкцією частини 1 та частини 2 статті 125 КК України, оскільки, на думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 308 гривень 85 копійок матеріальної шкоди та 1700 гривень моральної шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 308 гривень 85 копійок матеріальної шкоди та 1700 гривень моральної шкоди.
Речовий доказ дитячий велосипед, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , по вступу вироком в законну силу, залишити ОСОБА_6 , як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Головуюча: ОСОБА_1

З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1