Єдиний унікальний номер 225/1623/15-к
Номер провадження 11-кп/775/229/2015

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Артемівського міськрайонного суду в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000663 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 13.04.2015 року

в с т а н о в и л а:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області засуджений

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Дзержинська Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, інвалід 2 групи, раніше судимий:

-11.08.1993 року Київським районним судом Донецької області за ст.143 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років виправних робіт із конфіскацією майна та утриманням 15% від заробітку в дохід держави, ухвалою Дзержинським міським судом Донецької області від 10.12.1993 року покарання замінено на 2 роки позбавлення волі;

-20.10.1994 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 140 ч.3,142ч.1, 42,43 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.06.1999 року за відбуттям терміну покарання;

-17.11.2000 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 229-6 ч.2, 140 ч.3, 17,140 ч.3, 81 ч.3 142 ч.3,196-1 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 р.) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ухвали Жданівського міського суду Донецької області вважається засудженим за ст.ст.309,15-185,309 ч.3, 185 ч.3, 142 ч.3, 395,42 КК України (в редакції 2001 p.), звільненого 04.05.2007 року за ухвалою Жданівського міського суду Донецької області від 28.04.2007 року умовно-достроково на не відбутий термін 10 місяців 23 днів;

-03.12.2009 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст..186 ч.2 КК України (в редакції 2001 р.) до 4 років позбавлення волі, звільненого 11.03.2013 року за ухвалою Жданівського міського суду Донецької області від 01.03.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк на 8 місяців 17 днів,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до 6(шести)місяців арешту .

Згідно з вироком суду першої інстанції, 11.04.2014 року приблизно о 05 годині ОСОБА_6 таємно проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав майно, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2950 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі. Вказує, що суд, застосовуючи ст. 69 КК України, в мотивувальній частині вироку не зазначив, які саме обставини справи визнаються такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого сторонами не оспорюються, а тому в апеляційному порядку, на підставі ст. 404 КПК України, не перевіряються

Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності декількох обставив, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Застосовуючи положення ст. 69 КК України, суд зазначив обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

При цьому судом не враховано, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена. Незважаючи на це засуджений належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжке корисливе правопорушення .

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно та незаконно застосував ст. 69 КК України, оскільки викладених у вироку обставин, які пом`якшують покарання, недостатньо для її застосування.

З урахуванням викладеного, висновок суду про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, стан його здоров`я.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання без застосування ст. 69 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а саме мінімальне покарання, передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дзержинського міського суду від 16 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді: