Справа № 159/5793/15-к Провадження №11-кп/773/72/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стобихівка Камінь-Каширського району, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, з вищою освітою, учасник бойових дій, потерпілий від аварії на ЧАЕС, інвалід ІІ групи, непрацюючий, згідно ст.89 КК України не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Вироком вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за те, що він 07 березня 2015 року в період часу з 08.00 год. по 11 год. 30 хв., маючи вільний доступ, з метою таємного викрадення чужого майна та збагачення за рахунок лісового господарства України за допомогою неповнолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким не повідомив про свої злочинні наміри здійснити крадіжку деревини в межах лісосмуги № 38 по напрямку перегону Ковель Камінь-Каширський, яка знаходиться у віданні відокремленого підрозділу «Львівська дистанція захисних лісонасаджень» ДТГО «Львівська залізниця», скориставшись їх найманою працею та ввівши в оману, повідомивши, що має відповідні дозволи на вивіз деревини, таємно викрав попередньо незаконно зрізану невідомою особою лісопродукцію породи дуб в кількості 1,645м3=rvts26>, що згідно діючих відпускних цін на лісопродукцію становить 2 142 гривні 10 копійок, чим заподіяв державному підприємству майнової шкоди на зазначену суму.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним. Посилається на те, що згідно ч.2 ст. 53 КК України розмір покарання у виді штрафу визначається у неоподаткованих мінімумах доходів громадян в межах від 30 до 50 000. Однак, судом першої інстанції цього не враховано та призначено покарання у твердій грошовій одиниці у виді штрафу в розмірі 1000 гривень, що не є кратною неоподаткованому мінімуму доходів громадян. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 гривень.

Заслухавши доповідача, який виклав доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушень та його кваліфікація за ч. 1 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з частиною першою ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Відповідно до частини другої ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Оскільки законодавцем для визначення розмірів штрафу в санкціях статей Особливої частини КК використовується така розрахункова одиниця, як неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а у ч. 1 ст. 53 КК зазначено, що штраф це грошове стягнення, то суд у вироку обов`язково має вказати розмір штрафу у кількості неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, а потім визначити його у грошових одиницях.

Суд першої інстанції вищезазначеної норми дотримався не в повній мірі, допустив порушення норм кримінального права та обираючи обвинуваченому покарання у виді штрафу, помилково визначив його у грошовому еквіваленті, хоча відповідно до санкції ч.1 ст. 185 КК України штраф має бути в неоподаткованому мінімумі доходів громадян, який становить 17 гривень.

Визначена судом першої інстанції ОСОБА_9 сума штрафу 1000 гривень не є кратною неоподаткованому мінімуму доходів громадян.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні та з урахуванням призначеної судом першої інстанції суми штрафу в розмірі 1000 гривень, повинна складати 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідатиме санкції статті, за якою засуджено ОСОБА_9 , правилам призначення такого покарання, тяжкості злочину та даним про особу засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді