Ухвала
іменем україни
16 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: прокурора засудженої захисника при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002041 за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року,
встановила:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 рокузасуджено
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, освіта середня, пенсіонерки внаслідок інвалідності ІІІ групи, раніше не судимої,
- за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на 7 років 9 місяців.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 75 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_5 .
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 12 жовтня 2014 року приблизно о 19 год., за місцем свого проживання, у буд. АДРЕСА_1 , під час сварки з співмешканцем ОСОБА_10 , що виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно завдала йому один удар ножем у тулуб ліворуч, внаслідок чого останній отримав ушкодження ниркової артерії та вени ліворуч, з розвитком масивної внутрішньочеревної кровотечі, що ускладнилось шоком, набряком легенів і головного мозку та помер на місці події.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_5 , просить скасувати судові рішення щодо неї, посилаючись при цьому на порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Наголошує на неправильній кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 115 КК України, вважає, що злочин вчинено у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виник внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжкої образи з боку потерпілого. Крім того, зазначає, що апеляційним судом необґрунтовано відмовлено їй у відкритті апеляційного провадження за її скаргою, на підставі ст. 394 КПК України, оскільки вона й у в суді першої інстанції зазначала про вчинення злочину у стані сильного душевного хвилювання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення касаційної скарги засудженої, засуджену, захисника, які підтримали касаційну скаргу засудженої, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої ст. 349 КПК України.
Апеляційний суд, відмовляючи засудженій ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження за її скаргою своє рішення обґрунтував тим, що суд першої інстанції з`ясував правильність розуміння ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту обставин, добровільність, істинність позицій сторін, роз`яснив неможливість оскарження у такому випадку встановлені обставини справи та визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та розглянув справу у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Однак, з таким рішенням апеляційного суду колегія суддів погодиться не може та вважає його таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Розглянувши дане кримінальне провадження за скороченою процедурою, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 погоджувалась із пред`явленим їй обвинуваченням і фактичних обставин вчинення нею злочину не оспорювала.
Втім, як видно із показань засудженої, остання хоча і визнавала свою вину у вбивстві чоловіка, проте стверджувала, що діяла з метою захисту від його неправомірних дій, потерпілий постійно ображав жінку, хапав її за волосся та руки, перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння.
Таким чином, відтворені в показаннях ОСОБА_5 фактичні обставини справи суттєво різняться з тими фактичними обставинами, які встановлені органом досудового слідства.
З огляду на це підстав вважати, що засудженою не оспорювалися фактичні обставини вбивства потерпілого, в суду не було, а тому він мав провести судове слідство в повному обсязі.
В апеляційній скарзі засуджена теж вказувала про зазначені обставини. Разом з тим, такі доводи залишились поза увагою та належного мотивування апеляційного суду, який формально підійшов до цих обставин та відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 . Вказані доводи є суттєвими та могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення в цілому.
Отже, враховуючи наведене, ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою в зв`язку з чим на підставі п. 1 ч.1 ст. 438 КПК України вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду належить з урахуванням усього викладеного в даній ухвалі, прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433 - 436, 438 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
с у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_11 іщенко