У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 03 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарга потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних слідчих дій.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що 24 вересня 2015 року слідчим в порядку ст. 220 КПК України було розглянуто клопотання потерпілого ОСОБА_5 від 22 вересня 2015 року про необхідність здійснення повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні останнім злочину, передбаченого ст. 162 КК України, в задоволенні якого відмовлено з мотивів відсутності належних доказів для повідомлення про таку підозру.
А відтак, слідчий суддя, в розумінні положень ст.ст. 303-307 КПК України, не наділений повноваженнями робити оцінку наявності або відсутності достатніх доказів для оголошення підозри особі у вчиненні конкретного злочину, бо такими повноваженнями наділені слідчий або прокурор.
Крім цього, слідчим суддею було відмовлено в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_5 і в частині визнання невмотивованою, безпідставною та протиправною відмову слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 в задоволенні його клопотання від 22 вересня 2015 року, оскільки, як зазначено в ухвалі, прийняття такого рішення за результатами розгляду такої скарги слідчим суддею не передбачено ч. 2 ст. 307 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його вимоги, а саме:
- визнати неаргументованою, невмотивованою, та такою, що порушує права потерпілого у відмові слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 24 вересня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про проведення процесуальних слідчих дій від 22 вересня 2015 року та скасувати незаконну постанову слідчого ОСОБА_7 від 24 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 141 000 200 002 75, що стосується здійснення процесуальних слідчих дій, передбачених ст.ст. 276-278 КПК України, яке наряду з іншими провадженнями об`єднано з кримінальним провадженням № 420 131 100 200 005 87;

- зобов`язати слідчого СВ Дарницького УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_7 задовольнити у разі відсутності вмотивованих підстав клопотання ОСОБА_5 від 22 вересня 2015 про проведення процесуальних дій, передбачених ст.ст. 276-278 КПК України;

- зобов`язати слідчого ОСОБА_7 проінформувати потерпілого про результат щодо проведення процесуальних слідчих дій, зазначених у клопотанні ОСОБА_5 .

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 зазначає, що слідчим суддею скарга розглянута з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, Конституції України, оскільки рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та доводам, викладених в скарзі.
При цьому, ОСОБА_5 просить звернути увагу, що з 2013 року слідчим здійснюється неефективне досудове розслідування кримінального провадження, а протягом останніх 3-х місяців слідчий взагалі відмовився від проведення будь-яких слідчих дій та без надання вмотивованих підстав слідчий відмовлявся розглядати клопотання про проведення слідчих дій та виконувати ухвали суду від 06 жовтня 2015 року та 23 жовтня 2015 року, які зобов`язували його здійснити розгляд цих клопотань у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. Постанову від 24 вересня 2015 року, яку надав слідчий в суді першої інстанції, ОСОБА_5 вважає сфальсифікованою та, крім іншого, до того ж невмотивованою, оскільки слідчим не вказано вмотивованих причин щодо неврахування та відхилення доказів та доводів потерпілого в його клопотанні. Неправильність наданої слідчим постанови від 24 вересня 2015 року, на переконання ОСОБА_5 , вказує сам текст документу, в якому зазначеного, що постанову складено та підписано лейтенантом поліції слідчим ОСОБА_7 від 24 вересня 2015 року в статусі слідчого СВ Дарницького УП ГУНТ України в м. Києві, в той час як у вересні 2015 року в Дарницькому РУ ГУ МВС України в м. Києві не існувало такого структурного підрозділу поліції.
Крім того, не погоджується ОСОБА_5 і з висновком слідчого судді щодо не наділення повноваженнями робити оцінку наявності або відсутності достатніх доказів для оголошення підозри особі у скоєнні конкретного злочину, вважаючи цей висновок хибним, оскільки він- ОСОБА_5 не просив здійснювати таку оцінку, а оскаржував бездіяльність слідчого, в розумінні положень ст. 220 КПК України, з проханням скасувати постанову слідчого від 24 вересня 2015 року, яка порушує його права як потерпілого, передбачені не лише Кримінальним процесуальним кодексом України, а й Конституцією України та Міжнародною Конвенцією про захист прав та основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 16 листопада 2015 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на рішення слідчого Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо відмови у задоволенні клопотання потерпілого про проведення процесуальних слідчих дій, в порядку ст.ст. 220, 276-278, 303, 304 КПК України, в тому числі і про відмову в задоволенні його клопотання від 22 вересня 2015 року про здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 162 КК України.

Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва, розглянувши дану скаргу ОСОБА_5 , за викладених у судовому рішенні від 19 листопада 2015 року підстав, ухвалив залишити скаргу без задоволення.

Приписи ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України встановлюють перелік ухвал слідчого судді, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Даний перелік є вичерпним і не передбачає можливості оскарження рішення, як у даному випадку, про залишення скарги без задоволення на бездіяльність слідчого та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних слідчих дій.

Як регламентовано ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді, тобто не зазначені у ч.ч. 1, 2 даної норми закону, оскарженню також не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

З огляду на викладене, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то у відкритті за нею провадження слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, а апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала, як на це вказують приписи ч. 5 ст. 399 КПК України.

Прийняття даного рішення не позбавляє потерпілого права в межах кримінального провадження (об`єднаного) чи у кожному кримінальному провадженні окремо звертатися до слідчого, прокурора з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України, а у разі їх не вирішення в передбачений законом строк, оскаржувати таку бездіяльність до слідчого судді.

Але при цьому слід звернути увагу на наступне.

Так, сам потерпілий ОСОБА_5 не заперечує обставин того, що слідчий СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві (слідчий СВ Дарницького УП ГУНТ України в м. Києві)ОСОБА_7 у строки, передбачені ст. 220 КПК України, розглянув його клопотання від 22 вересня 2015 року про проведення процесуальних слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 141 000 200 002 75 від 14 серпня 2014 року, та постановою від 24 вересня 2015 року у задоволенні клопотання відмовив, вмотивувавши своє рішення.

Доводи потерпілого ОСОБА_5 про те, що слідчий суддя суду першої інстанції чи суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, можуть прийняти рішення про зобов`язання слідчого, прокурора пред`явити підозру особі, в даному випадку ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України, - не ґрунтується на вимогах Глави 26 КПК України, якою визначена процедура оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Зокрема ст. 303 КПК України цієї Глави передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.
Як регламентовано п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена тільки бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, у тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, до яких відносяться і дії в порядку ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання потерпілого, і не відноситься дії по пред`явленню підозри, строк щодо якої кримінальним процесуальним законом не передбачений.

Крім того, вимоги потерпілого ОСОБА_5 щодо зобов`язання слідчого вчинити дію - пред`явити підозру ОСОБА_6 , у вчиненні останнім злочину, передбаченого ст. 162 КК України, повноваженнями щодо якого наділені, відповідно до приписів ст.ст. 276-278 КПК України, лише прокурор або слідчий за погодженням з прокурором, - фактично стосуються з`ясування даних щодо наявності чи відсутності достатніх доказів для оголошення йому такої підозри, які є предметом встановлення під час проведення досудового розслідування в межах кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і не відноситься до компетенції слідчого судді, який не може дати оцінку наявності чи відсутності цих доказів, як і оцінку самим доказам, що може бути предметом розгляду суду лише виключно при розгляді провадження по суті.

Процедура оскарження недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, як про це поставив питання потерпілий ОСОБА_5 , передбачена положеннями ст. 308 КПК України.

Доводи потерпілого ОСОБА_5 щодо сумнівності складення та підписання постанови від 24 вересня 2015 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП України в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_7 , у той час як у вересні 2015 року в Дарницькому РУ ГУ МВС України в м. Києві не існувало такого структурного підрозділу поліції, можуть бути предметом дослідження прокурором за відповідною заявою потерпілого, однак, не може вплинути на прийняте як судом першої інстанції, так і апеляційним судом рішення, за викладених вище обставин.

Проте слід зазначити, що Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII, фактично визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, їх структурних підрозділів та статус поліцейських, поетапно, з моменту його опублікування в Голосі України з 06 серпня 2015 року.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних слідчих дій.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3