Справа №11-453/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - Забара І. К.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Ященка В.А

суддів: Забари І.К., Борсая В.М.

з участю прокурора - Каргатан Н. А.

законного представника засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 6 липня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий:

1) 29.03.2010 року за ч.3 ст.186, ч.1 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, засуджений за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 150 грн.20 коп.

Долю речових доказів по справі вирішено в порядку, передбаченому ст. 81 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

11.10.2009 року близько 00 год. 10 хв., ОСОБА_3, перебуваючи в с.Станова, Тростянецького району, по вул. Радянська, помітивши, як у ОСОБА_4 під час бійки з ОСОБА_5 випав з кишені мобільний телефон Нокіа 2700, таємно викрав його, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в сумі 1118 грн.35 коп.

В поданій апеляції ОСОБА_3, не оспорюючи кваліфікації його дій та доведеності його вини у вчиненні злочину, просить пом'якшити йому призначене покарання. При цьому свої вимоги мотивує тим, що суд не в повній мірі врахував його щире каяття у скоєному та призначив покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного злочину.

Вислухавши доповідь судді, законного представника засудженого на підтримку апеляції сина, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, дійшовши до висновку про те, що ОСОБА_3 скоїв злочин за який він засуджений, місцевий суд вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про суворість призначеного йому покарання, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винного, так і обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, в тому числі і ті обставини, на які засуджений посилається в своїй апеляції.

При цьому остаточне покарання ОСОБА_3 суд першої інстанції, у відповідності з вимогами кримінального законодавства, призначив на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року, оскільки злочин, за який його засуджено цим вироком, ОСОБА_3 скоїв до постановлення вищенаведеного вироку Богодухівського райсуду Харківської області.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав до пом'якшення призначеного засудженому покарання і задоволення апеляції засудженого.

Керуючись ст.362, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 6 липня 2010 року, відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.

СУДДІ:

Ященко В.А. Забара І.К. Борсай В.М.