АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
справа № 644/624/15-к Головуючий суду 1 інстанції
провадження №11-кп/790/1410/15 ОСОБА_1
категорія п. 4 ч.2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/1410/15 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цім вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого без офіційного працевлаштування, не одруженого, з середньою освітою, судимого:

- 11.07.1986 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 117 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 12 вересня 1994 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 101, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі, 15.11.1994 р. вирок в частині засудження за ч. ч. 3 ст. 206 КК України скасовано та справу закрито, вважається засудженим за ч. 1 ст. 101 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 13.11.2001 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.10.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 296 КК України до 1 року 4 місяців 20 днів позбавлення волі;

- 28.01.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 162, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням в силу ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,-

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок матеріальної шкоди 25000 гривень, в рахунок моральної шкоди 300000 гривень.

Як встановив суд, 27 листопада 2014 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , де він орендував кімнату у потерпілої ОСОБА_10 , 1946 року народження, вчинив сварку з ОСОБА_10 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній декілька ударів правою рукою в область обличчя, чим спричинив останній легке тілесне ушкодження у вигляді перелом кісток носу. Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, затягнув потерпілу ОСОБА_10 до ванної кімнати, помістив до ванної, включив холодну воду, при цьому фізично перешкоджав потерпілій вибратись з ванної, і маючи умисел, направлений на заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що завдає потерпілій особливі фізичні страждання та нестерпного фізичного болю, почав поливати їй окропом з чайнику обличчя, шию та руки, доки вона знаходилась у безпорадному стані, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: термічних опіків тіла - голови, шиї, грудної клітини, верхніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; синці на верхній і нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом п`ясної кістки лівої кисті, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Від глибоких обширних термічних опіків тіла - голови, шиї, грудної клітини, верхніх кінцівок, що ускладнилися у свої течії некомпенсованим опіковим шоком, полі органною недостатністю, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у Харківській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

В апеляційних скаргах:

- прокурор порушив питання про скасування судового рішення, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого і, як наслідок, призначенням покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким визначити винним ОСОБА_8 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 15 років позбавлення волі;

- обвинувачений просить зміни вирок в частині призначеного покарання та пом`якшити покарання, посилаючись на те, що він коли перебував не в місцях позбавлення волі - працював, хворів на туберкульоз та, крім того, за ч. 2 ст. 121 КК України свої провину визнає повністю, щиро кається.

Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши захисника в обґрунтування доводів апеляції обвинуваченого, а також вислухавши прокурора, який підтримав апеляцію в частині неправильної кваліфікації дій обвинуваченого, але вважав, що вирок підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду з мотиву істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з порушенням права обвинуваченого на захист, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

В силу ч. 1 і ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, то б то ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У судовому засіданні при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що 18 травня 2015 року суд першої інстанції не розглянув його клопотання про надання часу для підготовки до судових дебатів, а тому він був позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту у цієї стадії кримінального процесу.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що суд першої інстанції не розглянув його клопотання і про відмову від захисника, який, на думку обвинуваченого, належним чином не здійснював його захист.

Судом апеляційної інстанції прослухана звукозапис судового засідання, проведеного судом першої інстанції з його фіксуванням за допомогою технічних засобів та зміст звукозапису свідчить про порушення судом вимог: ч. 1 ст. 20; п. п. 3, 12, ч. 3 ст. 42; ст. 54 КПК України, оскільки дійсно поза увагою суду залишилися клопотання обвинуваченого як про надання часу для підготовки до судових дебатів, так і про відмову від захисника.

Отже, вирок постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які в силу ст. 412 КПК України перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законне судове рішення та які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги ст. 415 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок слідує скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, в ході котрого необхідно вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та усунути вказані вище в цій ухвалі недоліки, ретельно перевірити наведені у апеляційних скаргах доводи як у захист, так і у обвинувачення.

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції на те, що на технічному носію інформації покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зафіксовані занадто тихо та не чітко, у зв`язку з чим їх покази, насамперед свідка ОСОБА_11 , фактично не прослуховуються, в той час як покази цих свідків є доказами, на підставі яких встановлюються обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Оскільки, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, у зв`язку з чим апеляційні скарги щодо вирішення цих питань задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України колегія суддів строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою продовжує, тобто починаючи з 06 серпня 2015 року до 06 вересня 2015 року, враховуючи що обвинуваченому така міра запобіжного заходу була застосована під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, виходячи з обсягу і тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також даних про його особу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою до 06 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Судді