Провадження № 1-кс/161/5162/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 24 грудня 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюємого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Волинській області майора юстиції ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні дружину-пенсіонера, інваліда 3-тьої групи, проживаючого за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Волинській області майор юстиції ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби Управління прокуратури Волинської області радником юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що громадянин України ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_9 і громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_10 , вчинили незаконне переправлення 6 громадян Афганістану з Республіки Білорусії на територію України.

Також в клопотанні слідчий зазначив обставини, що ОСОБА_6 , 13 липня 2015 року, за допомогою телефонного зв`язку, домовився з ОСОБА_9 про організацію незаконного переправлення осіб з території Республіки Білорусь в Україну.

Разом з тим, слідчий зазначив, що в подальшому, ОСОБА_6 з метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення, обговорював деталі та обставини вчинення злочину з громадянами Республіки Білорусь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Окрім того, слідчий зазначив, що 22 липня 2015 року, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 , неподалік Білорусько-Українського кордону, в районі Державних прикордонних знаків №1703-1704, в зоні обслуговування ВПС «Тур» ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрів 6 громадян Афганістану : Мохаммад Такір Тасала, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яких на територію України з Республіки Білорусь супроводив ОСОБА_10 та перевіз вказаних нелегальних мігрантів до приміщення за адресою : АДРЕСА_2 , де останній розмістив зазначених громадян Афганістану у одній із кімнат.

В цей же день, біля 21-шої години, під час слідування ОСОБА_9 автомобілем марки «Ауді А4», р.н. НОМЕР_1 , з трьома громадянами Афганістану : ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , по території України, співробітниками УСБУ у Волинській області зазначене кримінальне правопорушення було виявлено та припинено.

18 грудня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та обрано запобіжний захід - домашній арешт за адресою : АДРЕСА_1 з забороною залишати цілодобово вказану адресу.

Разом з тим, слідчий зазначив, що 20 грудня 2015 року, слідчим слідчого відділу УСБУ у Волинській області, при перевірці постановки на облік в органах внутрішніх справ підозрюваного ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, встановлено його відсутність за адресою обраного щодо нього даного запобіжного заходу.

Також, зазначено, що в період з 18 по 20 грудня 2015 року підозрюваний ОСОБА_6 в слідчий відділ УСБУ у Волинській області не викликався, за його участю у вказаний період часу ніяких слідчих дій не проводилось, дозволу відлучатися з житла не отримував, тобто він умисно залишив адресу обранного щодо нього запобіжного заходу - домашнього арешту, про що ОСОБА_6 визнав, пояснивши, що з метою поїздки до Республіки Білорусь для розмитнення моркви та капусти, яка їхала у його адресу, та відвезти внучку до своєї дочки в Республіки Білорусь.

З врахуванням зазначених обставин, слідчий майор юстиції ОСОБА_7 , посилаючись на ст.ст.176-178,183,184.194 КПК України, просив суд: змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою щодо підозрює мого громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шістдесят днів.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що відсутні підстави для обрання більш суворого запобіжного заходу, оскільки в нього є постійне місце проживання, він утримує сім`ю за рахунок зайняття підприємницькою діяльністю, шляхом укладання угод з фермерськими господарствами, що в Республіці Білорусь, поставляє в Україну овочі.

Також, ОСОБА_6 показав, що після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту виникла необхідність розмитнити автомобіль з капустою, однак, із-за того що був вихідний день, не зміг отримати дозволу залишити будинок, а тому поїхав в Республіку Білорусь для розмитнення овочів, та повертаючись в Україну був затриманий за порушення домашнього арешту.

Разом з тим, ОСОБА_6 показав, що не збирається переховуватись від слідства чи суду та просив не позбавляти його волі.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні навів доводи та підстави, аналогічно тим, що зазначені в клопотанні та просив суд змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на обставини викладені в клопотанні, просив суд змінити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити порушувати покладені на нього обов`язки та залишати місце проживання.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_6 свідомо порушив покладені на нього обов`язки, його доводи про необхідність розмитнити капусту, не є вагомими, оскільки він міг надати доручення іншій особі для вчинення цих дій.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що ухвалою суду ОСОБА_6 позбавлений можливості продовжувати лікування та займатись підприємницькою діяльністю, виконувати укладені раніше угоди, що може привести до значних матеріальних втрат.

Також, ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_6 не мав наміру переховуватись від слідства чи суду, а тимчасово залишив місце проживання з метою уникнення значних матеріальних збитків, пов`язаних з виконанням угод по купівлі овочів, розмитненні овочів в Республіці Білорусь, після виконання чого, повернувся в Україну до місця свого проживання.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , врахувавши пояснення слідчого ОСОБА_4 , показання підозрюваного ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу.

З витягу з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань встановлено, що 22 липня 2015 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, до реєстру внесені відомості щодо вчинення ОСОБА_6 та іншими особами, незаконного переправлення з Республіки Білорусь в Україну вихідців з країн Близького Сходу (а.с.6).

18 грудня 2015 року Луцьким міськрайонним судом ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

З поданих стороною захисту документів слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з поставкою з Республіки Білорусь овочів, часто пересікає кордон. Подані накладні та інші документи підтверджують виниклу в ОСОБА_6 необхідність розмитнити в Республіці Білорусь закуплені ним овочі (а.с. 8-9).

Окрім того, слідчий суддя встановив, що о 13-тій годин1 20 грудня ОСОБА_6 виїжджав з України, а о 6 годину 44-ри хвилини 21 грудня 2015 року ОСОБА_6 , в`їзджав в Україну з Республіки Польща.

Дану обставину учасники судового розгляду не оспорювали (а.с. 20-26).

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_6 залишив місце проживання, не маючи умислу ухилятись від слідства, а з метою уникнення значної майнової шкоди, при виконанні цивільно-правових відносин.

21 грудня 2015 року о 17-тій годині 32 хвилин, підозрюваному ОСОБА_6 було вручено копію клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с. 1-5).

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, потерпілих та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється особа.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та наявність ризиків вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті.

Відповідно до ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, середній вік, не задовільний стан здоров`я, сімейний стан та перебуванні на утриманні дружини пенсійного віку, задовільний майновий стан.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується в разі, якщо прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що прокурором не доведено реальної можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому відсутні обґрунтовані ризики для зміни запобіжного заходу з більш м`якого домашнього арешту на більш суворий тримання під вартою.

Разом з тим, суд вважає, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.

Окрім того, суд встановив, що прокурором ОСОБА_3 не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`ягкого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Керуючись, ст. ст. 32, 131, 132, 176 -178,183,194, 200,197, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Волинській області майора юстиції ОСОБА_7 , про зміну підозрюємому ОСОБА_6 , обраного ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою відмовити, за відсутністю на те підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1