Провадження № 1-в/537/592/2015
Справа № 537/5012/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчуці в режимі відеоконференції заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання, -
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з заявою, якою просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 в режимі відеоконференції заяву підтримав в повному обсязі, просив суд звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
Представник Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_4 не заперечував.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши засудженого, думку прокурора, представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області, дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.04.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, останньому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.01.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України і визначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
28.08.2013 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області ОСОБА_4 визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України, останньому призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; за ст. 395 КК України йому призначено покарання у виді 2 місяців арешту. Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України засудженому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відтак, згідно характеристики затвердженої 16.12.2015 року начальником Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_4 під час утримання в Полтавському слідчому ізоляторі характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 13.06.2013 року відбуває покарання у Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№69). За час відбування покарання характеризується добре, дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Має 4 заохочення, оголошені правами начальника відділення. Стягнень не має. Працевлаштований на виробництві установи робітником РМД, до роботи ставиться старанно, норми виробітку виконує вчасно та в повному обсязі.
Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки, передачі. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, приймає участь у суспільно-корисній праці, активно бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», відвідує курси та «Духовне відродження», у вільний час відвідує православну церкву при установі, читає, цікавиться новинами. Вину свою визнає повністю, у скоєному злочині розкаюється.
За правилами п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у вигляді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що на даний час засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому ним вже відбуто 2/3 частини призначеного вироком Прилуцького районного суду Полтавської області від 28.08.2013 року покарання, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, -
у х в а л и в:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Прилуцького районного суду Полтавської області від 28.08.2013 року, на невідбутий строк 10 місяців 4 дні.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1