Єдиний унікальний номер 205/9739/14-к
Провадження №1-кс/205/958/14
У Х В А Л А

21 листопада 2014 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Ленінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2014 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Ленінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В своєму клопотанні слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 , згідно наказу № 11 від 02 липня 2011 року, перебуває на посаді водія - експедитора ТОВ «ІВАМАКС» і згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 07 липня 2011 року є матеріально відповідальною особою.

ОСОБА_7 в порушення вимог договору про матеріальну відповідальність, не забезпечив зберігання матеріальних цінностей, грошових коштів, які належать ТОВ «ІВАМАКС», при таких обставинах, 09.09.2014 року, близько 13 години 00 хвилин, останній в якості водія-експедитора ТОВ «ІВАМАКС» прибув за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 20А, де на підставі довіреності від 08.09.2014 року виданою ОСОБА_8 на ТОВ «ІВАМАКС» в особі ОСОБА_7 , отримав грошові кошти в розмірі 48 678 гривень 62 копійки від ОСОБА_9 , про що було складено заявку на витрати коштів №7237 від 08.09.2014 року в якій ОСОБА_7 поставив свій підпис. А вищевказані грошові кошти, ОСОБА_7 до каси ТОВ «ІВАМАКС» не вніс, а присвоїв собі для особистих потреб, тим самим своїми діями здійснив привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, яке належить ТОВ «ФАМАКС», спричинивши збиток ТОВ «ІВАМАКС» на суму 48 678 гривень 62 копійки. 09.09.2014 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7 в якості водія-експедитора ТОВ «ІВАМАКС» прибув за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя 29, де на підставі договору поставки № 38 від 01.09.2014 року між ФОП ОСОБА_10 та ПП « ОСОБА_11 » відвантажив товар на суму 25 000 гривень, про що свідчить видаткова накладна №1256 від 08.09.2014 року. Вказану суму грошових коштів, а саме 25 000 гривень, на підставі довіреності від 08.09.2014 року виданою ФОП ОСОБА_10 на ТОВ «ІВАМАКС» в особі ОСОБА_7 , останній отримав від ПП « ОСОБА_11 » вищевказані грошові кошти в сумі 25 000 гривень та повинен був перерахувати їх на рахунок ТОВ «ІВАМАКС». Однак вказаних дій ОСОБА_7 не здійснив, а присвоїв вказані грошові кошти собі для особистих потреб, тим самим своїми діями здійснив привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, яке належить ТОВ «ІВАМАКС», спричинивши збиток ТОВ «ІВАМАКС» на суму 25 000 гривень. 09.09.2014 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_7 в якості водія-експедитора ТОВ «ІВАМАКС» прибув за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 47, де на підставі договору поставки № 18 від 01.09.2014 року між ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_12 відвантажив товар на суму 82 124 гривні, про що свідчить видаткова накладна №1259 від 08.09.2014 року, в якій вказано суму за товар 82 124 гривні, а сума сплати становить 110 000 гривень. Вищевказану суму сплати ОСОБА_7 на підставі довіреності від 08.09.2014 року виданою ФОП ОСОБА_10 на ТОВ «ІВАМАКС» в особі ОСОБА_7 , останній отримав від ФОП ОСОБА_13 вищевказані грошові кошти в сумі 110 000 гривень та повинен був перерахувати їх на рахунок ТОВ «ІВАМАКС». Однак вказаних дій ОСОБА_7 не здійснив, а присвоїв вказані грошові кошти собі для особистих потреб, тим самим своїми діями здійснив привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, яке належить ТОВ «ІВАМАКС», спричинивши збиток ТОВ «ІВАМАКС» на суму 110 000 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 , здійснив привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, заподіявши своїми діями ТОВ «ІВАМАКС» в особі директора ТОВ «ІВАМАКС» ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 183 678 гривень 62 копійки.

11.11.2014 року ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження було повідомлено про підозру про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4. ст. 191 КК України, про що останньому було повідомлено: шляхом дзвінку на його мобільний номер НОМЕР_1 , а також останньому на його адресу мешкання, а саме за адресою:

АДРЕСА_1 , про що свідчить квитанція № 8617 від 12.11.2014 року

20.11.2014 року ОСОБА_7 особисто ознайомився з вищевказаним письмовим

повідомленням про підозру.

В своєму клопотанні слідчий посилається на необхідність обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він вчинив тяжкий злочин, за який передбачене кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, а також те, що перебуваючи на волі останній може впливати на свідків, знищити сліди злочину та речові докази, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурора у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_14 може переховуватися від досудового слідства або суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки останній декілька разів не являвся до слідчого за його викликом без поважних причин, використовуючи необґрунтовані на надумані приводи. Також, прокурор зазначив, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до восьми років позбавлення волі.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що він 11.11.2014 року отримав поштою виклики слідчого СВ Ленінського РВ на 13 та 17 листопада 2014 року, в яких він викликався в якості свідка по кримінальному провадженню, проте, він не міг з`явитися до слідчого через відсутність коштів, про що повідомив слідчого у телефонному режимі. 17.11.2014 року він отримав поштою повідомлення про підозру, після чого уклав угоду з захисником та зателефонував слідчому і домовився про зустріч на 20.11.2014 року куди приїхав разом зі своїм захисником.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього інший, більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_14 , перебуваючи на свободі може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, захисник зазначив, що тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути основною підставою для прийняття рішення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, захисник наполягав на тому, що ОСОБА_6 буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, не має наміру переховуватися від досудового слідства та суду, не може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не має наміру незаконно впливати на свідків та потерпілого, не буде перешкоджати кримінальному провадженні іншим шляхом.

Заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Із матеріалів наглядового провадження вбачається, що підозрюваному ОСОБА_14 інкриміновано скоєння тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, а також те, що підозрюваному в рамках

кримінального провадження №0004275, на його адресу мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , було відправлено 3 (три) повістки про виклик до слідчого СВ

Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , на 10.11.2014 року, 13.11.2014 року та 17.11.2014 року, про що свідчать квитанції: № 8348, 8350, 8352. Факт отримання вищевказаних повісток було підтверджено телефонним дзвінком ОСОБА_7 на номер слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ОСОБА_5 . Слідчим СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 здійснювалися виклики ОСОБА_7 до слідчого, шляхом неодноразових телефонних дзвінків на мобільним номер ОСОБА_7 066-758-19-40, однак останній проігнорував 3 вищевказані повістки про виклик до слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не з`явився, при цьому не маючи будь якої поважної причини неявки по виклику, у зв`язку з чим 13 листопада 2014 року слідчий звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_14 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року було надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_14 , на підставі чого 20 листопада 2014 року о 9-30 години в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_14 , про що було складено відповідний протокол.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_14 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що підозрюваний не визнає совою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, його соціальні зв`язки та ставлення до свого соціального положення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на день подій кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_14 , тобто 09.09.2014 року останній перебував у трудових відносинах з потерпілим ТОВ «Івамакс». Проте, будучи особою, що має взаємні трудові права та обов`язки з потерпілою особою ТОВ «Івамакс», після подій 09.09.2014 року, які інкримінуються ОСОБА_14 як злочин, він самостійно усунувся від виконання покладених на нього трудових обов`язків, заяву про звільнення не подав, залишив своє постійне місце проживання у м. Дніпропетровську, яке наймав у зв`язку роботою на ТОВ «Івамакс» і переїхав за місцем своєї реєстрації до м. Харків де знаходився до 20.11.2014 року включно.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що протягом періоду з 09.09.2014 року до 20.11.2014 року, ОСОБА_14 будучи обізнаним, що 09.09.2014 року сталося викрадення матеріальних цінностей (грошових коштів) ТОВ «Івамакс», які були ввірені йому, відповідно до його посадових обов`язків на підприємстві, жодних дій на встановлення обставин зазначених подій не вжив, до органів внутрішніх справ не звернувся, став уникати контактів з керівництвом ТОВ «Івамакс» тощо.

Пояснення підозрюваного ОСОБА_14 про те, що він повідомив про крадіжку грошей своєму безпосередньому керівникові ОСОБА_15 , який у свою чергу розпорядився не повідомляти про це міліцію та їхати додому, слідчий суддя вважає надуманими, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_14 , пояснюючи, що ОСОБА_15 був у ТОВ «Івамакс» його безпосереднім керівником і зазвичай зустрічав його з відряджень та отримував від нього гроші підприємства, не з міг пояснити яку саме посаду ОСОБА_15 займав у ТОВ «Івамакс», на підставі якого документа чи рішення ОСОБА_14 вважав ОСОБА_15 своїм безпосереднім керівником тощо.

Залишення свого житла у м. Дніпропетровську та переїзд до м. Харків, а також уникання від контактів з керівництвом ТОВ «Івамакс», неявка до слідчого за його викликом, у своїй сукупності свідчить про спроби підозрюваного ОСОБА_14 переховуватися від досудового слідства і перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Усі зазначені обставини, дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає, що 80 000 гривень є достатнім та адекватним розміром застави, яка може бути внесена в якості забезпечення виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184,193,196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ленінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 годин 00 хвилин 16 січня 2015 року включно.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися за межі м. Харків та м. Дніпропетровськ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала набирає чинності негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: 21 листопада 2014 року.

___________________________/ ОСОБА_14 /