Справа № 460/2250/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 14 січня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 23.05.2014 року, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією та з цього ж дня останній прибув у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби та призначений на посаду командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 зі ІНФОРМАЦІЯ_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

З 03.10.2014 року по 07.10.2014 року, 15.10.2014 року по 20.10.2014 року, 24.10.2014 року по 03.11.2014 року сержант ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, повторно протягом року самовільно залишав військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза місцем її розташування, перебував по місцю свого проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд.

03.11.2015 року, близько 10 год. 00 хв. сержант ОСОБА_4 повернувся на територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та продовжив проходити військову службу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно в період з 03 жовтня 2014 року по 03 листопада 2014 року, самовільно залишав місце проходження військової служби в якій проходить військову службу, за сімейними обставинами.

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000099 від 14 січня 2015 року та

-2-

матеріалах судової кримінальної справи №460/2250/15-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 діючи умисно у порушення вимог ст. 65 Конституції України, положень п. 4 ч.1, п. п. 1, 3 ч.3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби в період з 03.10.2014 по 07.10.2014, 15.10.2014 по 20.10.2014, 24.10.2014 по 03.11.2014 року, без поважних причин самовільно залишав територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебував за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд, тривалістю понад десять днів і підлягає відповідальності за ч. 2 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час сам з`явився із зізнанням, щиро розкаюється у вчиненому та сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: