У Х В А Л А

Справа № 183/5953/15

№ 1-кп/183/717/15

30 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000556 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рига, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :
На розгляд судді ОСОБА_1 11 вересня 2015 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000556 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підозрюваних у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України підготовче судове засідання по якому було призначено на 16.09.2015 року, однак не було проведено в строк у відповідності з вимогами ст. 314 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання одного із захисників, тому підготовче судове засідання відкладено на 30 вересня 2015 року за погодженням із сторонами кримінального провадження.

Прокурор заявив клопотання про виклик свідків та вважає можливим призначити кримінальне провадження до розгляду.

Захисник ОСОБА_5 скаржиться на дії слідчого та прокурора в частині прийняття рішень про продовження строків досудового розслідування та просить визнати дії слідчого ОСОБА_10 та заступників прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 такими, що не відповідають вимогам КПК України, скасувати постанови від 21.05.2015 року та 10.07.2015 року про продовження строків досудового розслідування, а також визнати усі слідчі дії проведені після 15.05.2015 року незаконними.

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 скаржиться на дії слідчого та прокурора в частині прийняття рішень про продовження строків досудового розслідування та просить визнати дії слідчого ОСОБА_10 та заступників прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 такими, що не відповідають вимогам КПК України, скасувати постанови від 21.05.2015 року та 10.07.2015 року про продовження строків досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 скаржиться на дії слідчого та прокурора в частині прийняття рішень про продовження строків досудового розслідування та просить визнати дії слідчого ОСОБА_10 та заступників прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 такими, що не відповідають вимогам КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ст. 284 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо підтримали думку свого захисника.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, якою встановлюється обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли відомості, викладені в обвинувальному акті відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, суперечать вимогам КПК України до встановлення цих відомостей.
Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Категоричне ствердження сторони обвинувачення в обвинувальному акті про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - злочинів, без доведення факту вироком суду є порушенням ст.. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України щодо презумпції невинуватості, що також неодноразово зазначалось в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), а саме «Хужин та інші проти Росії» від 23.10.2008 року, «Шагін проти України» від 10.12.2009 року.

В зазначених вище рішеннях ЄСПЛ зазначає, що положення ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), спрямоване на те, щоби убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи в суді. Презумпція невинуватості, закріплена в ч. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається в ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчинені злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буде доведена відповідно до закону. Разом з тим, ця вимога стосується й висловлювань інших посадових осіб про перебіг розслідування кримінальної справи, якщо такі твердження спонукають громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи та впливають на оцінку фактів даної справи компетентним судом.

ЄСПЛ чітко дотримується тієї позиції, що презумпція невинуватості порушується у випадку коли судове рішення або твердження посадової особи стосовно обвинуваченого відображає думку про те, що вона є винуватою, тоді як її вина не була попередньо доведена відповідно до закону.

Навіть за відсутності формальної думки про винуватість особи, достатньо, аби були певні підстави вважати, що суд чи посадова особа ставиться до обвинуваченого як до винуватого у вчинені злочину.

Вагоме розрізнення має проводитись між твердженням про те, що особа лише підозрюється у вчинені певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила. ЄСПЛ неодноразово наголошував на важливості вибору слів у твердженнях посадових осіб про обвинуваченого.

Так відповідно обвинувального акту зазначені анкетні відомості ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , статус яких визначений як підозрювані.

Враховуючи те, що норми кримінального процесуального закону в частині прав та обов`язків сторін кримінального провадження значно відрізняються, в залежності від статусу особи, суд не може погодитись із стороною обвинувачення про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки визначені права обвинуваченої особи значно ширші від прав підозрюваної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, а не підозрюваного.

Таким чином, визначення стороною обвинувачення в обвинувальному акті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як підозрюваних, призводить до порушення їх прав як обвинувачених, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Також необхідно зазначити, що відповідно обвинувального акту, нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснювався групою прокурорів - прізвища, ім`я, по батькові яких, не зазначені, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, відповідно обвинувального акту визначено коло захисників, серед яких зазначений ОСОБА_13 , та разом з тим, в перелічених додатках зазначених в обвинувальному акті прізвище захисника ОСОБА_13 відсутнє.

Статтею 293 КПК України безальтернативно зазначений обов`язок прокурора, під розписку надати стороні захисту копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Разом з тим, до обвинувального акту, переданого суду, долучені копії розписок сторони захисту, згідно яких, копії їм вручені слідчим, що не відповідає вимогам ст. 293 КПК України.

Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд позбавлений можливості задовольнити скарги сторони захисту на дії слідчого та прокурорів, оскільки зазначені питання, хоча і можливо віднести до скарг, які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого засідання відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, але на думку суду є передчасним, оскільки ретельно досліджуються та розглядаються під час судового розгляду, про що відповідно до вимог ст.. 374 КПК України зазначається у вироку.

Крім того, порушене в клопотанні захисників питання про закриття провадження по справі на підставі ст. 284 КПК України, на думку суду також є передчасним, оскільки в обґрунтуванні клопотання захисники посилаються на недопустимість тих чи інших доказів, дослідити які на стадії підготовчого засідання є неможливим, а є предметом судового розгляду.

Відмова в задоволені скарг та клопотань стороні захисту судом, не позбавляє їх права на повторне звернення в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволені клопотання прокурора.

Відмовити в задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_8 .

Відмовити в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_8 .

Відмовити в задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 .

Відмовити в задоволені скарги та клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 .

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000556 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підозрюваних у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України - повернути прокурору прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1