ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4639/15-к
Провадження № 1-в/210/481/15

"30" жовтня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) з приміщенням Криворізької виправної колонії УДПС України в Дніпропетровській області (№ 80), заяву засудженого

ОСОБА_3 , засудженого 19 червня 2014 року Самарським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді заяви: прокурор ОСОБА_4 , представник КВК № 80 ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Судове засідання проведено в порядку ст. 336 КПК України з урахуванням згоди засудженого.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив її задовольнити, оскільки працює, та має родину. Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні заяви засудженого, оскільки останній своїм ставленням до праці не довів свого виправлення, має непогашене стягнення, не відшкодований цивільний позов, тому до нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України. Представник КВК № 80 думку прокурора підтримав, просив відмовити у задоволенні заяви засудженого.

Суд, вислухавши засудженого, прокурора, представника КВК, дослідивши особову справу засудженого № 222-К-14, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин (ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення. Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінко і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покаранню виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконання громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Розглядаючи заяву ОСОБА_3 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за тяжкий умисний злочин проти власності, вчинений під час іспитового строку за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2010 року за ч. 2 ст. 384 КК України. В подальшому іспитовий строк скасовано.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що прибувши до КВК-80 ОСОБА_3 заохочень не мав, однак вимоги режиму відбування покарання порушував, мав стягнення, останнє 16 жовтня 2015 року, тобто після його звернення до суду із заявою про застосування ст. 81 КК України, яке на момент розгляду справи не погашене в установленому законодавством порядку (а.с. 40-45 особової справи).

Крім того, судом встановлено, що засуджений не має заохочень та подяк (а.с. 25, 33, 38 особової справи).

Встановлено, що строк відбуття покарання засудженому скорочено на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» (а.с. 21-22 особової справи).

З витягу до протоколу № 36 від 03 вересня 2015 року вбачається, що застосування ст. 81 КК України до засудженого є передчасним, оскільки останній не довів своє виправлення (а.с. 39 особової справи)..

Як вбачається з тексту останньої характеристики на засудженого, ,останній певний проміжок часу перебував в МОЛ міста Дніпропетровськ, де характеризувався посередньо, до праці на виробництві не залучається з незалежних причин, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок мотивуючи тим, що має освіту, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою (а.с. 37 особової справи).

Згідно вироку має позов, який не погашено.

Дані факти не можуть свідчити, що ОСОБА_3 своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Також суд враховує, що п. 17 ППВСУ від 26 квітня 2002 р. зазначено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання здійснює великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, у тому числі й ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , засудженого 19 червня 2014 року Самарським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Для засудженого, який перебуває під вартою, строк на оскарження відраховується з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1