Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8870/15-к
Провадження № 1-кп/644/116/16

ВИРОК
іменем України
18 січня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 та прокурора Вовчанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого: 06.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 29.10.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України до 4-х років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353 КК України
в с т а н о в и в :
07 травня 2014 року приблизно о 10 годині ОСОБА_6 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. 2-ї П`ятирічки» в м. Харкові, діючи за попередньою змовою в групі здвома особами, провадження щодо яких виділено через розшук, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_6 представився ОСОБА_7 співробітником органів внутрішніх справ України, при цьому, в якості підтвердження своїх фіктивних владних повноважень, пред`явив останньому під виглядом посвідчення працівника міліції - обкладинку посвідчення з написом «Міністерство внутрішніх справ України», в якій знаходився учнівський квиток серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , виданий 02.09.2002 року, в результаті чого ввів в оману потерпілого щодо свого дійсного статусу, так як ОСОБА_7 сприйняв його як співробітника правоохоронного органу, і, здійснюючи таким чином психологічний вплив на потерпілого, самовільно присвоїв собі владні повноваження і звання посадової особи працівника міліції. Надалі одна з осіб, матеріали щодо якого виділені через розшук, наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в обличчя та почав застосовувати психологічний тиск, а саме: став погрожувати ОСОБА_7 фізичною розправою. Надалі ОСОБА_6 з одним з співучасників утримували ОСОБА_7 за руки, в той час як інший з співучасників дістав з сумки потерпілого грошові кошти та банківську карту «ПриватБанку». Надалі ОСОБА_6 з двома співучасниками, подавив волю ОСОБА_7 до втечі, пішли з потерпілим до банкомату, який знаходиться в супермаркеті «Дігма», розташованому біля зупинки громадського транспорту «проспект Орджонікідзе» в м. Харкові, та спробували отримати грошові кошти з вказаної банківської картки, проте на рахунку грошові кошти були відсутні. У зв`язку з цим ОСОБА_7 , сприймаючи реально загрози ОСОБА_6 та його поплічників і побоюючись спровокувати агресію з їхнього боку, пішов на місце своєї роботи в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташовано на проспекті Орджонікідзе в м. Харкові, де отримав в позику від свого колеги ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 грн., після чого ОСОБА_7 повернувся до зазначеного вище супермаркету та передав одному з поплічників ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 грн. Таким чином, спільними діями ОСОБА_6 та двох співучасників потерпілому ОСОБА_7 була спричинена матеріальна шкода в сумі 100 грн.
Крім того, 16.06.2014 року близько 15 години ОСОБА_6 , перебуваючи біля кіоску ФОП « ОСОБА_10 », яке розміщено на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел, на відкрите викрадення чужого майна, у присутності продавця кіоску ФОП « ОСОБА_10 » ОСОБА_11 , відкрито з каси ФОП « ОСОБА_10 » викрав грошові кошти в сумі 650 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 на вказану суму, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та просив не досліджувати докази, щодо тих обставин злочинів, які ним не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження, при цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.
3 урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації:
по епізоду від 07 травня 2014 року - за ч. 2 ст.186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 353 КК України, як самовільне присвоєння владних повноважень і звання службової особи, поєднане із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
по епізоду від 16.06.2014 року - за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є визнання вини та сприяння в розкритті злочинів. Обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, дані про особуобвинуваченого, який не одружений, не працює, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, раніш судимий.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, оскільки ОСОБА_6 вчинив злочини до засудження його 29.10.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова, то суд призначає остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, менш суворого.
Цивільний позов ОСОБА_10 підлягає задоволенню у зв`язку з його обґрунтованістю та визнанням цивільним відповідачем.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 1 ст. 353 КК України, за що призначити наступне покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 353 КК України у вигляді 2-х років обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4-х років 1 місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 14.08.2015 року.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, час попереднього ув`язнення обвинуваченого виходячи із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань, залишити до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 650 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази по справі, купюру номіналом 100 грн. залишити в користуванні власника.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1