Провадження № 1-кс/744/106/2015
Єдиний унікальний № 744/1298/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року слідчий суддя Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

захисника ОСОБА_3

представника слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівської області ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.366 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У скарзі заявник навів слідуючі підстави.

09 грудня 2015 року начальником слідчого відділення ОСОБА_4 була отримана заява про вчинення кримінального правопорушення. Відомості викладені у даній заяві слідчий до ЄРДР не вніс, мотивуючи тим, що відсутні повноваження на розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з вчиненням кримінальних правопорушень співробітниками прокуратури та МВС.

28 березня 2011 року прокурором Семенівського району Чернігівської області старшим радником юстиції ОСОБА_7 за фактом зловживання службовими особами ЗАТ «Автосервіс» службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам та службового підроблення, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.364 та ч.1 ст.366 КК України було порушено кримінальну справу №69/412.

23 червня 2011 року прокурор Чернігівської області державний радник юстиції 3 класу ОСОБА_8 після розгляду кримінальної справи № 69/412 стосовно нього, директора ЗАТ «Семенівське АТП «Автосервіс» ОСОБА_9 , порушив кримінальну справу за фактами зловживання службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам та службового підроблення, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України.

25 червня 2011 року йому було оголошено постанову про притягнення в якості обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, після чого кримінальна справа з обвинувальним висновком була скерована до суду.

Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року заявника було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, із застосуванням ч.2 ст. 69 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Крім того, заявника було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, із застосуванням ч.2 ст. 69 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.п.2 та 3 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 червня 2012 року вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року, яким його було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, скасовано, а провадження в кримінальній справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 01 листопада 2012 року ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 11 червня 2012 року скасована, а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

За результатом нового апеляційного розгляду 30 січня 2013 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області, відповідно положень ст..ст. 365, 366, 368, 377 КПК України (в редакції 1960 року), було прийняте рішення про повернення на додаткове розслідування, кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364. ч.1 ст.366 КК України. Запобіжний захід щодо заявника у виді підписки про невиїзд - залишено без змін.

Після повернення кримінальної справи на додаткове розслідування слідчим здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 13 березня 2013 року, лише за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, а за ч.1 ст.366 КК України не вносилось.

Далі у заяві ОСОБА_6 , констатує зміст ч.1,5 ст.214 КПК України, п.4.1 розділу 2, п.2.17 розділу 2 , п.6 розділу 2, п.6.4 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, який затверджено наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року.

У скарзі заявником ОСОБА_6 ставиться зобов`язання вчинити певну дію, а саме зобов`язати начальника слідчого відділенням Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 внести відомості, зазначені в заяві ОСОБА_6 від 09 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги у повному обсязі з підстав, які наведені у скарзі.

Особа, чиє рішення оскаржується : начальник слідчого відділення ОСОБА_4 не визнав вимоги скарги та навів свої підстави, які на його думку зобов`язують суд, відмовити у задоволенні скарги, а саме те, що ч.1 ст.366 КК України за підслідністю, відповідно до вимог статті 216 КПК України розслідування кримінальних правопорушень відносяться до слідчих органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, тому надіслав до прокуратури Чернігівської області. На даний час у нього знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , за ч.1 ст.364 КК України по якому призначена експертиза у експертній установі.

Прокурор ОСОБА_5 , висловив думку про необхідність відмовити у задоволенні скарги, мотивуючи тим, що ніякого відношення до обліку злочину за ч.1 ст.366 КК України прокурор ОСОБА_10 , не має, у зв`язку з тим, що останній був на лікарняному. Визнав факт того, що обліку кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України не було, але порушень вимог законодавства при цьому не допущено. Також звертає увагу на те, що правова позиція захисника погіршує становище ОСОБА_6 .

Суд заслухавши осіб які з`явились у судове засідання , вивчивши додані до скарги письмові докази, дійшов висновку про необхідність задовільнити скаргу з огляду на такі підстави.

В ході розгляду скарги доведено, що ознаки кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, які зазначені у заяві ОСОБА_6 не були обліковані до єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, що є порушенням ст.214 КПК України, де зазначено, що внесення вищезазначених даних про кримінальне правопорушення є обов`язковим для слідчого, прокурора не пізніше 24 годин.

Заявлені обставини ОСОБА_6 у скарзі, щодо дій прокурора ОСОБА_10 , начальника Семенівського РВ УМВС ОСОБА_11 на період 13 березня 2013 року не мають значення для вирішення питання про невнесення слідчим даних кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України 09 грудня 2015 року, тому суд не бере до уваги такі мотиви, а задовольняє вимоги скарги з підстав які зазначені у скарзі, а саме те, що слідчим порушені вимоги ст.214 КПК України та вимоги п.4.1, п.2.17, п.6.4 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, який затверджено наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року.

Не заслуговують на увагу також підстави на які посилається начальник слідчого відділення ОСОБА_4 про підслідність кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України , відповідно до статті 216 КПК України. На думку начальника слідчого відділення ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення повинне здійснювати слідчі органи, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства. Вимоги ст. 216 КПК України не відносяться до обставин, які є предметом розгляду скарги ОСОБА_6 .

Таким чином, будь - яких підстав для відмови у задоволенні скарги, як це просив прокурор та начальник слідчого відділення у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.306, п.3 ч.2 ст.307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород -Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити повністю.

Зобов`язати начальника слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 внести відомості, зазначені в заяві ОСОБА_6 від 09 грудня 2015 року та відповідно до даних ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 30 січня 2013 року про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України на додаткове розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і не може бути оскаржена.

Слідчий суддя: ОСОБА_1