Справа № 1715/7865/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Давидюк І.С.

з участю прокурора Костюка О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр.. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, судимого Рівненським міським судом 21.10.04 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 187, КК України до 7 ми років позбавлення волі, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

08 лютого 2012 року, біля 17 год. 20 хв. , ОСОБА_1, перебуваючи поблизу будинку № 263, що по вул.. Соборній в м. Рівне , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів , повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та яке виразилось у нанесенні ОСОБА_2 не менше пяти ударів руками, ногами по голові та тулубу, відкрито викрав в потерпілого мобільний телефон марки LG А 190вартістю 219 грн. , в якому знаходились дві сім-картки операторів мобільного звязку Лайфвартістю 25 грн., з коштами на рахунку в сумі 5 грн., Київстар вартістю 25 грн., з коштами на рахунку в сумі 40 грн. та грошові кошти у сумі 823 грн., чим заподіяв ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 1137 грн.

В судовому засіданні підсудний свою вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що дійсно 08 лютого 2012 року, біля 17 год. 20 хв. , він, перебуваючи поблизу будинку № 263, що по вул.. Соборній в м. Рівне , наніс ОСОБА_2 не менше пяти ударів руками, ногами по голові та тулубу та відкрито викрав в потерпілого мобільний телефон марки LG А 190, в якому знаходились дві сім-картки операторів мобільного звязку Лайфвартістю 25 грн., з коштами на рахунку в сумі 5 грн., Київстарвартістю 25 грн., з коштами на рахунку в сумі 40 грн. та грошові кошти у сумі 823 грн., а всього на суму 1137 грн. При цьому підсудний показав, що мобільний телефон повернутий дружині потерпілого, і просить суд суворо його не наказувати та застосувати до нього ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 299 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся, обмежившись допитом підсудного та дослідженням характеризуючих даних на підсудного.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що дійсно 08 лютого 2012 року, біля 17 год. 20 хв. , він, перебував поблизу будинку № 263, що по вул.. Соборній в м. Рівне. Йому наносив удари руками і ногами ОСОБА_3 а також вдарив ОСОБА_1 Хто забрав у нього телефон він не памятає, хоча свідомості не втрачав. Пізніше працівниками міліції йому було повернуто мобільний телефон марки LG А 190. Просить суд суворо не наказувати підсудного так як він до нього немає претензій.

Суд кваліфікує дії підсудного як і орган досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як умисні дії, які виразилися в відкритому викраденні чужого м айна, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому повторно.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Арешт на майно підсудного не накладався.

Судових витрати по справі немає.

Речові докази по справі - мобільні телефон марки Нокіа-1112та LG А 190 передані на зберігання потерпілому ( а.с. 63-69 ).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриття злочину та часткове відшкодування завданих збитків

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, і те, що злочин являється тяжким.

Що стосується особи підсудного то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий , займався до вчинення злочину суспільно-корисливою працею, має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що помякшують покарання а обтяжуючих суд не встановив, та обставини , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд вважає, що підсудному має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів з ізоляції від суспільства.

Враховуючи декілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щире каяття , часткове відшкодування завданих збитків, активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням того, що підсудний має позитивні характеристики, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу дружину , суд вважає у відповідності до вимог ст.. 69 КК України перейти до більш мякого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Керуючись ст. ст. 69, 321-344 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і з урахуванням ст.. 69 КК України призначити покарання у виді двох років обмеження волі в утриманні засудженого в кримінально - виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обовязковим залученням засудженого до праці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній - утримання під вартою .

Зарахувати в рахунок відбування покарання ОСОБА_1 термін перебування під вартою, починаючи з 12 лютого 2012 року.

У відповідності до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_1 одному дню перебування в СІЗО - два дні обмеження волі.

Речові докази по справі мобільні телефон марки Нокіа-1112та LG А 190 вважати повернутими потерпілому ( а.с. 63-69 ).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Засуджений має право подати клопотання про помилування.

Суддя : Сидорук Є. І.