Справа № 140/1268/15-к
1-кп/140/134/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2015 року Немирівський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000164 про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, уродженця м.Козятин Вінницької області , жителя АДРЕСА_1 ( проживає без реєстрації), в силу ст.. 89 КК України не судимого,

по ст.190 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
20.03.2015 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою( шахрайство), поблизу магазину « Шанс « , що розташований в м. Немирів вул.. Горького Вінницької області, підійшов до ОСОБА_5 , який розмовляв по власному мобільному телефону «Нокія-220», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавської експертизи № 316 від 08.04.2015 року складає 687 грн.18 коп., після чого попросив у останнього мобільний телефон щоб подзвонити, пообіцявши після телефонної розмови повернути телефон. Ввівши ОСОБА_5 в оману, ОСОБА_4 імітуючи розмову по телефону, разом з ОСОБА_5 дійшли до зупинки маршрутного таксі, де ОСОБА_4 запропонував Кравцю пройти вперед, а сам скориставшись довірою та усвідомлюючи, що той не бачить його та не має змоги його зупинити, умисно, з корисливих спонукань привласнивши мобільний телефон сів в маршрутне таксі та поїхав у напрямку Вінниці. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 687 грн. 18 коп.

Допитаний в судовому засіданні як підсудний, ОСОБА_4 вину по суті пред`явленої підозри визнав повністю, в скоєному чисто сердечно розкаявся та пояснив, що він дійсно 20.03.2015 року попросив у потерпілого ОСОБА_5 телефон , а коли той надав йому даний телефон для розмови, він скористався довірою потерпілого та маючи намір на привласнення даного телефону привласнив його, при цьому сів в маршрутку та скрився від потерпілого. Просить вибачення у потерпілого та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що дійсно 20.03.2015 року він надав підсудному на його прохання телефон для розмови, але той скориставшись його довірою привласнив даний телефон.

Оскільки учасники процесу вважають за можливе при досліджені доказів по справі обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілого суд, відповідно до вимог ст.. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, які не будуть досліджуватись, впевнившись в правильності розуміння ними зазначених обставин, у відсутності сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, ухвалив визнати за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Вислухавши покази обвинуваченого та потерпілого суд вважає, що вина ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою(шахрайство) доведена в повному обсязі, його дії за ст.. 190 ч.1 КК України кваліфіковано вірно.

В процесі розгляду справи встановлені обставини, що помягчують покарання, до яких суд відносить чистосердечне каяття та сприяння в розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого який позитивно характеризується, обставини, що помягчують покарання , наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у нього намірів уникнути кримінальної відповідальності і приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з застосуванням до нього покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, обравши йому міру покарання передбачену санкцією статті за якою він обвинувачується, зі звільненням, на підставі ст.. 75 КК України, від призначеного покарання і наданням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.. 76 п.2,3 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати в сумі 306 грн. 90 коп. потрачені на проведення товарознавської експертизи підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

Речові докази: телефон мобільний « Нокія 220», який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Немирівського РВ УМВС підлягає поверненню за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 374 - 375 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 190 ч.1 КК України і призначити йому покарання 3 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробовуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїзжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання .

Речові докази: телефон мобільний « Нокія 220» повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 306 грн.90 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляція, з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб.

Головуючий: підпис
копія вірна.
Суддя: