Провадження №1-кп/748/178/15
Єдиний унікальний № 748/2358/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000115 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобідка, Менського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого на ППК «Прометей», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 402 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (у подальшому у зв`язку із проведенням відмобілізування - військова частина НОМЕР_2 ) від 02 квітня 2014 року № 66 солдата ОСОБА_3 , відповідно до мобілізаційного плану призначено на посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення ремонтної роти військової частини НОМЕР_2 та зараховано на всі види забезпечення.

Під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.

В травні 2014 року 254 військовослужбовця були переміщені з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , з метою виконання бойових завдань у складі 2 батальйонно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

11 жовтня 2014 року близько 9 год. 00 хв. командир 2 батальйонно-тактичної групи майор ОСОБА_5 отримав від командира тактичної групи «Північ» полковника ОСОБА_6 письмовий наказ на здійснення переміщення батальйонної тактичної групи до визначеного району для виконання завдань в інтересах антитерористичної операції.

У подальшому о 10 год. 00 хв. полковник ОСОБА_6 на шикуванні перед особовим складом 2 батальйонної тактичної групи зачитав (оголосив) вищевказаний наказ. Після оголошення наказу солдат ОСОБА_3 , у порушення вимог ст.ст. 11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу від 10.10.2014 року № 37 «Щодо убуття особового складу в зону проведення антитерористичної операції», до нового місця служби, а також будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції, умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору - відкрито, в категоричній формі, публічно перед строєм відмовився виконати зазначений вище наказ.

В подальшому, солдат ОСОБА_3 відкрито відмовлявся виконувати наказ про вибуття в зону антитерористичної операції, знаходячись в смт.Гончарівське, Чернігівського району, Чернігівської області.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю, та зазначив, що коли оголосили наказ про убуття в зону АТО він відмовився туди їхати, а потім його перевели до смт.Гончарівське. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у вчиненні непокори, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.402 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню доньку та дружину інваліда, позитивно характеризується за місцем проживання, працює.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, що пом`якушують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, того, що обвинувачений має сім`ю, дружину інваліда та неповнолітню доньку, раніше не судимий, на даний час демобілізований, працює, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.1 ст.402 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015), у виді штрафу.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.402 КК України і за цей злочин призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу розміром 120 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2040 (дві тисячі сорок) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1