печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002983, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм в ТОВ «ЕкспресТрансГруп», не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.04.2015 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 , три не встановлені досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_8 , знаходячись за місцем проживання наглядно йому знайомого ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на прохання ОСОБА_7 надати йому в тимчасове користування належний йому автомобіль «Lexus LX470» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , надав таку згоду, зазначивши, що ОСОБА_7 може взяти автомобіль на два-три дні. Наступного дня, а саме 25.04.2015, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 , розуміючи, що дозвіл ОСОБА_8 на користування автомобілем міг бути пов`язаний із перебуванням останнього у стані алкогольного сп`яніння, не запитавши в ОСОБА_8 дозволу взяти автомобіль, скориставшись тим, що останній спить, взяв на комоді в передпокої квартири ключі від автомобіля та залишив квартиру, спустився у двір будинку, де за допомогою ключа відкрив двері автомобіля «Lexus LX470» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , завів двигун автомобіля та з місця вчинення злочину зник. Пізніше ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 з вимогою повернути автомобіль, проте ОСОБА_7 відповів, що поверне автомобіль пізніше, після чого перестав відповідати на телефонні дзвінки.

В подальшому, 05.05.2015 приблизно о 16 год. 00 хв. під час керування викраденим автомобілем неподалік будинку №22/1 по вул. Вербицького в м. Києві ОСОБА_7 затриманий працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав наступне. На початку 2015 року він проходив реабілітацію в реабілітаційному центрі «Петра і Павла», де і познайомився із ОСОБА_8 24 квітня 2015 року він, ОСОБА_8 та ще троє чоловіків вийшли із реабілітаційного центру та поїхали додому до ОСОБА_8 , який проживав в буд. АДРЕСА_4 , де разом вживали алкогольні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_8 відбулась розмова, в якій він просив ОСОБА_8 дати йому покататись його автомобіль - «Lexus LX470», на що останній відповів, що він може взяти автомобіль на два-три дні. При цьому він думав, що ОСОБА_8 дав таку обіцянку несерйозно, а тому, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, та в подальшому відмовиться надати йому в користування автомобіль. 25.04.2015 вранці, поки ОСОБА_8 ще спав, він взяв ключі від автомобіля, які лежали в коридорі на комоді, спустився у двір, знайшов на стоянці біля будинку автомобіль ОСОБА_8 та поїхав на ньому, технічний паспорт на автомобіль знаходився у автомобілі. Через декілька днів ОСОБА_8 та його підлеглі почали йому телефонувати, щоб він повернув автомобіль, але він спочатку сказав ОСОБА_8 , що поверне автомобіль, але троки пізніше, а потім перестав відповідати на дзвінки, оскільки хотів ще користуватися автомобілем, та крім того, переживав, що ОСОБА_8 дозволив користуватися автомобілем, тому що був в стані алкогольного сп`яніння, а насправді такого наміру не мав, тобто фактично він взяв автомобіль без дозволу. 05.05.2015 його затримали працівники міліції.

У скоєному щиро каявся та просив суворо його не карати, зазначив, що в майбутньому не допустить вчинення кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив показання обвинуваченого, показавши наступне. З лютого 2015 року він проходив реабілітацію в реабілітаційному центрі «Петра і Павла», де і познайомився із ОСОБА_7 24.04.2015 вийшли із центру, та ще із трьома чоловіками поїхали до нього додому АДРЕСА_3 , де разом вживали спиртні напої. В цей час між ним та ОСОБА_7 відбулась розмова ОСОБА_7 просив дозволити йому покататися на автомобілі, на що він відповів, що той може взяти автомобіль на два-три дні та це не є проблемою. При цьому ключі від автомобіля лежали на видному місці в коридорі на комоді, а технічний паспорт перебував в автомобілі. Прокинувшись в ранці, він побачив відсутність ключів, та зрозумів, що автомобіль взяв ОСОБА_7 . Через декілька днів він, а також за його дорученням його підлеглі почали телефонувати ОСОБА_7 , щоб той повернув автомобіль, проте ОСОБА_7 автомобіль не повертав та слухавки не брав, у зв`язку із чим він був змушений звернутись в міліцію.

Просив суворо не карати обвинуваченого, зазначивши що вони повністю примирились та перебувають у дружніх стосунках, він не має до ОСОБА_7 жодних претензій майнового чи морального характеру, автомобіль йому повернуто.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого ним діяння. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого, потерпілого як належні, допустимі та в даному випадку достатні докази, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом, та дії ОСОБА_7 кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, має постійне місце проживання, працює, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

З урахуванням вказаних даних, суд вважає обґрунтованим призначити ОСОБА_7 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України на строк три роки.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини його вчинення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази автомобіль марки «Lexus LX470», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; годинник позолочений марки «Нобліе» із однією частиною ремінця чорного шкіряного; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «Лексус», д.н.з. НОМЕР_1 , передані на зберігання власнику, потерпілому ОСОБА_8 залишити за належністю останньому.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_7 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1