УХВАЛА
Іменем України

01.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю прокурора ОСОБА_4 ,

Представника Житомирської ВК№ 4 ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, раніше судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що він під час відбування призначеного покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду подання. Від засудженого надійшла заява, в якій просить клопотання розглядати у його відсутність.

У судовому засіданні представник ЖВК № 4 та прокурор заперечували проти задоволення подання, пояснили, що засуджений не довів свого виправлення, хоча і має два заохочення, однак в його поведінці немає позитивної послідовності: заохочення, стягнення, заохочення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що працює начальником відділення СПС № 5 в ЖВК № 4, засуджений на даний момент характеризується позитивно, у позитивній характеристиці на засудженого вказано висновок, що засуджений не став на шлях виправлення у зв`язку із тим, що немає системи застосування заохочень і в методичних рекомендаціях з питань підготовки характеристик на засуджених п.6 розділу «порядок оформлення характеристик» відображається висновок комісії установи. Комісія установи виконання покарання, що розглядала його матеріали раніше, прийшла до висновку, що він не виправився.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений: 31.01.2013 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст. 296 ч.1, 71 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 10.06.2013 року; кінець строку відбування покарання: 10.08.2016 року. 2/3 строку покарання відбув 20.07.2015 року.

З 16.06.2013 року відбуває міру покарання в Житомирській виправній колонії №4. За час відбування покарання допустив одне порушення режиму тримання, за що був покараний правами начальника відділення, після проведення бесід виховного і профілактичного впливу змінив свою поведінку на краще, стягнення знято. Працевлаштований робітником на дільниці з механічної обробки деревини. До праці ставиться сумлінно, порушень правил техніки безпеки не допускає, бережно ставиться до обладнання. На даний час з представниками колонії тактовний. Має два заохочення. За вироком суду вину у скоєному злочині не визнав. За виконавчими листами має позов, однак виконавчі листі до колонії не надходили. У висновку зазначено, що засуджений характеризується як такий, що не довів своє виправлення.

Заслухавши свідка, представника ЖВК № 4, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту відомчої інструкції (п.6 розділу 4) у разі направлення матеріалів про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким для розгляду цих питань у судовому порядку у характеристиці відображається висновок комісії установи, дана характеристика підписується начальником відділення СПС, погоджується заступником начальника установи із СВПР та затверджується начальником установи. Свідок підтвердив, що висновок у характеристиці ОСОБА_6 про те, що він не довів свого виправлення, вказаний, оскільки такого висновку прийшла комісія в липні 2015 року.

Таким чином, висновок характеристики, що засуджений не довів свого виправлення суд не приймає до уваги, оскільки він переписаний з висновку комісії ВК № 4 , зробленого в липні 2015 року і на сьогодні не є актуальним.

Доводи про те, що в поведінці засудженого немає послідовності суд не приймає, оскільки на день розгляду справи засуджений стягнень не має, зняття стягнення ґрунтувалось саме на сумлінній поведінці засудженого і його ставленні до праці. Засуджений має 2 заохочення саме за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 п. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Враховуючи поведінку засудженого, його позитивну характеристику, ставлення до праці, суд вважає за необхідне застосовувати до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 31.01.2013 року умовно-достроково на строк 8 (вісім) місяців 10 (десять) днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1