П О С Т А Н О В А

30.08.2013 Справа №: 127/3101/13-к

Провадження №: 1-кс/127/4595/13

м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого- судді Михайленко А. В.
при секретарі Храновській І.І.,

за участю прокурора Хоменка П.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС Україниу вінницькій області ОСОБА_3 про відмову в порушенні кримінальної справи, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС Україниу вінницькій області ОСОБА_3 про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.11.2012 року.

Скарга мотивована тим, що рішення про відмову в порушенні кримінальної справи прийнято за результатами неповної та необєктивної перевірки, проведення якої не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Адокат в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 30.05.2011 року до Староміського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області звернулася ОСОБА_4із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які 27.05.2011 року спричинили їй тілесні ушкоджеея та утримували в будинку без її волі.

Постановою слідчого СВ Староміського РВ ВМУ УМВС України у вінницькій області ОСОБА_3 від 08.06.2011 року порушено кримінальну справу за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_4, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

З метою перевірки зазначеної заяви, було відібрано пояснення у ОСОБА_4 (а.с. 4-8, 11), ОСОБА_2 (а.с. 12-13), ОСОБА_5 (а.с. 16), ОСОБА_6 (а.с. 17), ОСОБА_7 (а.с. 18), ОСОБА_8 (а.с. 19).

30.05.2011 року до УБОЗ УМВС України у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_2про вчинення щодо неї злочину ОСОБА_4 яка06.06.2011 року направлена до Староміського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області (а.с.27- 28). 31.05.2011 року до прокуратури Староміського району м. Вінниці звернулася ОСОБА_2 із заявою про вчинення щодо неї злочину ОСОБА_4, яка 15.06.2011 року направлена до Староміського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області (а.с.20-21).

Постановою слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 від 15.11.2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4, за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (а.с. 160).

Так, для перевірки вказаної вище заяви ОСОБА_2, о/у в ОВС УБОЗ у Вінницькій області було відібрано пояснення у ОСОБА_2 (а.с. 29).

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий приймаючи оскаржувану постанову виходив з того, що з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_4, протягом 2009-2011 року, користуючись приязними стосунками, які між ними склались, позичила в неї грошові кошти, які в подальшому відмовилась повертати та позику не визнає. Тобто формально, згідно показань ОСОБА_2, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 190 КК України -шахрайство. Проте, будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що раніше дійсно підтримувала приязні стосунки із ОСОБА_2 і інколи позичала в неї гроші, але потім їх повертала, а факти позики грошей, які зазначає ОСОБА_2. вона заперечила. Крім того, в своїх показаннях і ОСОБА_2 і ОСОБА_4 повідомили, що жодних розписок про боргові зобов'язання або про їх припинення вони одна одній не писали. Факт шахрайських дій ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження під час досудового розслідування у кримінальній справі. Також, те, що ОСОБА_2, перебуваючи в приязних стосунках із ОСОБА_4, добровільно допомагала останній під час оформлення поховання її рідних, не вказує на наявність в діях останньої ознак шахрайства.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення скарги суд приймає до уваги, що ч. 3 ст. 2362 КПК України (1960 року) регламентовано, що при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи судом досліджується, чи було при відмові у порушенні кримінальної справи виконано вимоги ст. 99 КПК України (1960 року).

Згідно з ч. 1 ст. 99 КПК України (1960 року) при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

При цьому ч. 1 ст. 22 КПК України (1960 року) визначено, що прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Таким чином, аналізуючи надані суду матеріали, суд приходить до переконання, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вимог чинного, на той час, Кримінально-процесуального законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення скарги адвоката ОСОБА_1, без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 236-2 КПК України /1960 року/, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС Україниу вінницькій області ОСОБА_3 про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.11.2012 року, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: