Справа № 387/1092/15-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/114/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, українець, громадянин України, не одружений, раніше судимий 02.02.2011 року Добровеличківським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України, засуджений до 3 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 22.09.2011 року на підставі ст.78 КК України було скасовано звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ухвалою від 25.10.2013 року Жовтневого районного суду м.Харкова в силу ст.81 КК України звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 27 днів, судимість в законном порядку не погашена, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2015 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт.
Під час проведення підготовчого судового провадження потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення відповідно до якої : 20.08.2015 року близько 17 години ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжки чужого майна, прибув домоволодіння де проживав його знайомий ОСОБА_5 , що АДРЕСА_1 , для того щоб взяти сигарету. В подальшому ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні веранди будинку двері якої були відчинені навстіж, встановивши що господаря дома не було, вирішив покинути будинок та виходячи із приміщенні веранди на столі помітив мобільний телефон Nokia- 305 RM 766 який належить ОСОБА_5 1983 року народження ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не слідкує вирішив викрасти мобільний телефон тому втілюючи свої злочинні наміри направлені на незаконне заволодіння мобільним телефоном, таємно від потерпілого ОСОБА_8 викрав мобільний телефон Nokia-305 RM 766 бувший у використанні з 2014 року вартістю відповідно до висновку експерта №403 від 14.09.2015 року з урахуванням зносу 550 грн, в середині якого знаходилась сім кратка "МТС" на рахунку якої не було коштів для здійснення дзвінків, та флеш карта пам`яті на 2 Гб., які для потерпілого значної цінності не представляють.З викраденим чужим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_9 на суму 550 грн.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2015 року близько 17 години ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжки чужого майна, прибув домоволодіння де проживав його знайомий ОСОБА_5 , що АДРЕСА_1 , для того щоб взяти сигарету. В подальшому ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні веранди будинку двері якої були відчинені навстіж, встановивши що господаря дома не було, вирішив покинути будинок та виходячи із приміщенні веранди на столі помітив мобільний телефон Nokia- 305 RM 766 який належить ОСОБА_5 1983 року народження ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не слідкує вирішив викрасти мобільний телефон тому втілюючи свої злочинні наміри направлені на незаконне заволодіння мобільним телефоном, таємно від потерпілого ОСОБА_8 викрав мобільний телефон Nokia-305 RM 766 бувший у використанні з 2014 року вартістю відповідно до висновку експерта №403 від 14.09.2015 року з урахуванням зносу 550 грн, в середині якого знаходилась сім кратка "МТС" на рахунку якої не було коштів для здійснення дзвінків, та флеш карта пам`яті на 2 Гб., які для потерпілого значної цінності не представляють.З викраденим чужим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_9 на суму 550 грн.
Таким чином своїми умисними діями, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 вину свою у скоєнні злочину визнав і просив суд затвердити досягнуту між ним та потерпілим угоду про примирення, на укладення якої він добровільно погодився і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди.
Суд, дослідивши угоду про примирення від 14.09.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 встановив: відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені абз.1-3 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475,477 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 14.09.2015 року затвердити.
Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред"явленому обвинуваченні передбаченого за ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, на підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекція про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1