У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

16 січня 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 28 грудня 2015 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Петропавловськ - Камчатський Російської Федерації, громадянину України, раніше судимому за вчинення злочинів проти власності, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
слідчим СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокуратури Франківського району м. Львова юристом 2 класу ОСОБА_5 , 19 листопада 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: « Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 жовтня 2015 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ "Карі Україна", який розташований за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 106, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, вчинив таємне викрадення взуття, а саме: однієї пари чоловічих черевиків чорного кольору марки " Т.Tacardi", яке в подальшому виніс за межі магазину не заплативши за дане взуття. Закупівельна вартість взуття, згідно довідки ТОВ "Карі Україна, становить 326 грн. 83 коп.( без ПДВ). Виконавши усі ці дії , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі , оскільки був затриманий працівником даного магазину".
За обвинувальним актом, слідчий та прокурор вважають, що таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка),
Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_5
Сторона захисту-
ОСОБА_6
Представник потерпілої сторони-
ОСОБА_7

Відповідно до ухвали судді від 04 січня 2016 року призначено підготовче судове засідання в яке викликано учасників судового провадження.
Вході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314 - 316 КПК України, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не у повній мірі відповідають вимогам процесуального законодавства, і зокрема ст. 291 КПК України.
Так, в обвинувальному акті, а саме в анкетних відомостях потерпілого не вказано громадянство, що прямо суперечить п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також, в обвинувальному акті вказано дії, які не передбачені ст.. 291 КПК України, зокрема, в обвинувальному акті зазначено : « Згідно зі ст.. 291 КПК України обвинувальний акт направляється для затвердження до прокуратури Франківського району м. Львова, хоч станом на 28 грудня 2015 року, такої не існувало. Отже як слідчий, так і прокурор , що призначений у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 37 КПК України, скерували обвинувальний акт за своїм підписом на затвердження до прокуратури Франківського району м. Львова. Тобто прокурор ОСОБА_5 скерувала обвинувальний акт на затвердження, сама собі.
Крім того, зміст обвинувального акта не в повній мірі відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, , п.4 ч. 1 ст. 110 КПК України.
Так, відповідно до ст.. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 13 ст. 3 КПК України, обвинувачення є твердженням про вчинення певною особою діяння ( а не підозрою, як зазначено в обвинувальному акті), передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Також, слідуючи даній логіці, законодавець у ст. 314 КПК України закріпив однозначне становище особи, відносно якої до суду скеровано обвинувальний акт та зазначив, що підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого, а не підозрюваного.
Проте, виходячи із змісту розглядуваного обвинувального акту, ОСОБА_3 й надалі підозрюється, а не обвинувачується прокурором у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, хоч перебуває на стадії кримінального судочинства підготовчого судового засідання.
Крім того, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3, що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_5 , а остання відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинна скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконала. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Як вбачається із розписок про отримання копій обвинувального акта, дата вручення обвинувального акта 28. 12. 2015 року, обвинувальний акт складений та затверджений теж 28 грудня 2015 року, а до суду матеріали передані наручно тільки 30 грудня 2015 року, тобто через 2 дні після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Проте, прокурор, яка здійснювала повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні і цих вимог не виконала, а крім того не дотрималася вимог, передбачених ст. 28 КПК
В судовому засіданні, прокурор орієнтувала суд на прийняття рішення про призначення матеріалів судового провадження до судового розгляду. Сторона захисту та сам підозрюваний з думкою прокурора погодилися.
Проте, з огляду на викладене, є очевидною невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, його пряма невідповідність ст. 91 та п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та
відповідно до вимог ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.
Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення підозрюваному прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 91, 110, 113 -114 214, 284, 291, 314 - 316,368, 369, 370 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_9