Провадження № 1-кп/161/704/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 15 жовтня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000655, що надійшло з прокуратури Луцького району 01.10.2015 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, українця, гр.України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 23 серпня 2015 року близько 12 години 00 хвилин, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом відчинення дверей, таємно проник в житловий будинок, що знаходиться на огородженому домогосподарстві в АДРЕСА_1 , де в подальшому таємно викрав ноутбук «ASUS K53Sv», що знаходився на столі в кімнаті будинку, чим заподіяв ОСОБА_5 збитків на суму 6 000 грн.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні крадіжки чужого майна визнав частково, суду дав показання, що 23.08.2015 року прийшов до знайомого ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_1 та постукав в двері веранди, однак ніхто не відкрив. Подумав, що ОСОБА_9 спить і зайшов в будинок, двері якого не були закриті, а саме кімнату останнього, однак його там не було. Він подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_9 , однак той не відповідав. Тоді він побачив, ноутбук і вирішив його викрасти та в той же день здав його в ломбард «Скарбниця» та отримав за нього 200 грн.. Пізніше знову поїхав до ОСОБА_9 , однак біля його будинку побачив працівників міліції, тому на наступний день забрав з ломбарду ноутбук і повернув його. Наміру викрадати ноутбук він не мав, він виник спонтанно. Раніше він даний ноутбук брав в ОСОБА_9 за його згодою. В дворі тоді була собака, яка бігала по дворі, яка його знала. Він знав, де працює ОСОБА_9 , а саме на підприємстві «Модерн Експо» і саме в той день останній перебував на роботі. Цивільний позов не визнав.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт викрадення обвинуваченим ОСОБА_7 23.08.2015 року з її будинку АДРЕСА_1 ноутбука. При нїй обвинувачений ніколи сам в будинок не заходив і в той день ОСОБА_7 знав, що нікого вдома не має. Будинок вона не зачиняла ніколи, так як в них є велика собака, яка постійно бігала по дворі, однак вона дуже добре знала обвинуваченого. Щоб зайти до них в двір, то треба відкрити двоє воріт і коли нікого вдома не має, собака постійно вільно розгулює по дворі. Раніше обвинувачений в них декілька раз ночував, на що вона згоди не давала, так як була на відпочинку. Підтримала свою позовну заяву щодо відшкодування завданих моральних збитків. При призначенні покарання настоювала на суворому покаранні.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердив, що 22.08.2015 року він разом із ОСОБА_7 гуляли і він йому говорив, що піде раніше додому, оскільки на наступний день, зранку потрібно на роботу і його вдома не буде. 23.08.2015 року він прийшов з роботи додому і побачив що його собака бігає по вулиці за межами домогосподарства, якого загнав на подвір`я, при цього закрив двоє воріт, які були відкриті. Також була відрита веранда будинку, а в будинку був перекинутий стілець і виявив зникнення ноутбука із зарядним пристроєм. Після виявлення крадіжки, він бачив ОСОБА_7 , який себе вів спокійно і нічого не розповідав, разом гуляли. ОСОБА_7 знав, що вхідні двері в будинок вони не закривають, оскільки сам це бачив, коли разом гуляли. Коли нікого не має вдома, вони собаку відпускають на подвір`я і про це знав обвинувачений. Ноутбук повернутий, тільки в ньому не має акумулятора.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що 24.08.2015 року до нього зателефонував ОСОБА_9 , щоб зустрітися в с. Прилуцьке, Ківерцівського району. При зустрічі, останній йому передав свій ноутбук для зберігання, оскільки хотів його в подальшому підкинути в свій будинок, щоб не було в ОСОБА_7 проблем, оскільки той його взяв в нього вдома.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердила, що її син ОСОБА_7 із ОСОБА_9 знайомі дуже давно, разом працювали та проводили вільний час. ОСОБА_7 допомагав потерпілій по домогосподарству, доглядав собак, коли сім`ї ОСОБА_12 не було вдома.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердив, що він товаришує із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і підтвердив, що коли потерпіла ОСОБА_5 їздила на відпочинок, то вони разом ночували в будинку ОСОБА_9 .. Про заборону ночувати в будинку потерпілої, він ні від кого не чув.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2015 року згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 вказав на домогосподарство АДРЕСА_1 , куди проник та звідки викрав ноутбук;

- протоколом огляду місця події від 18.09.2015 року згідно якого зафіксована місце перебування ноутбука «ASUS K53Sv» без акумулятора.

- повідомленням із ПТ «Ломбард» Застовно-Кредитний Дім» від 10.09.2015 року згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_7 звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард» Застовно-Кредитний Дім» з приводу закладу ноутбуку.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_7 , що він не проникав в приміщення та те, що умислу на викрадення до того, як зайшов в приміщення будинку в нього не було, так оскільки вони є надуманими та не відповідають обставинам справи, визнаним судом доведеними та спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 та матеріалами кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в день крадіжки, знав що свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_5 не буде вдома і він може безперешкодно проникнути в будинок, так як собака його знає, чим скористався і здійснив крадіжку ноутбука маючи вільний доступ і знаючи, що вдома нікого немає.

Підстав ставити під сумнів показання потерпілої ОСОБА_5 , та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_10 у суду немає, так як вони є чіткі, послідовні і відповідають обставинам справи, тому суд бере їх за основу при постановленні вироку.

Таким чином, суд приходить до висновку що ОСОБА_7 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд по справі відносить часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, збитки потерпілій частково усунуті ,а тому суд вважає, що його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів можливо досягти без відбуття покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", (із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 р., №1 від 27.02.2009 р. - цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_5 моральних збитків в сумі 2000 грн..

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності, виваженості, справедливості, враховує характер і тривалість страждань, істотне вимушення змін в життєвих стосунках.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України ( в редакції 2012 року), суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_5 моральних збитків в сумі 2000 (дві тисяч) гривень.

Речовий доказ: ноутбук моделі «ASUS K53Sv» залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: