Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3677/14-к
У Х В А Л А

04 квітня 2014 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням зі старшим прокурором прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 30 листопада 2012 року.

Досудовим слідством встановлено, що директор ТОВ «Профтранссервіс» ОСОБА_5 , на підставі отриманих від невстановленої особи підроблених актів виконаних робіт, податкових накладних та інших первинних документів ТОВ «Аквамарин-ЛТД», протягом квітня-червня 2010, діючи в порушення вимог п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства» від 28 грудня 1994 року 334/94-ВР у редакції Закону України від 22.05.97 № 283/97-ВР, зі змінами та доповненнями незаконно збільшив суму валових витрат в декларації з податку на прибуток підприємства за 2 квартал 2010 року, в наслідок чого не нарахував та не сплатив податок на прибуток у сумі 1 290 835 грн., також в порушення п.п.7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР із змінами та доповнення, незаконно збільшив суму дозволеного податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість за квітень 2010 року на суму 895 083 грн. та за червень 2010 року на суму 137 585 грн., а всього податків на загальну суму 2 323 503 грн., що в 5 000 і більше разів перевищує встановлений чинним законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром.

31 березня 2014 року директору ТОВ «Профтранссервіс» ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно вимог ст. 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків є юридичні особи (резиденти та нерезиденти), які мають, одержують, передають об`єкти оподаткування або проводять (діяльність) операції, що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладено на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді , які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у його або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ст. 62 КПК України, передбачено, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ст. 1172 ЦК України «…Юридична особа відшкодовує збитки, спричинені його робітником під час виконання ним своїх службових обов`язків. Підприємницькі товариства відшкодовують збитки, спричинені їх учасником під час виконання ним підприємницької діяльності від імені товариства…».

З метою забезпечення можливої конфіскації майна, відшкодування збитків, завданих інтересам держави, забезпечення пред`явлення цивільного позову, на даний час виникла необхідність арешту на майно, що належить ТОВ «Профтранссервіс» (), а саме : безготівкові грошові кошти, що знаходяться на рахунках підприємства під № 43579, № 43576, № 43574, № 43572, відкритих у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (МФО 380805).

Арешт грошових коштів на вказаному рахунку ТОВ «Профтранссервіс» (), не буде перешкоджати інтересам інших осіб та не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства.

Крім того, з метою забезпечення виконання ухвали про накладення арешту на майно та унеможливлення можливих дій ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб по переведенню безготівкових грошових коштів на інші рахунки підприємства, або рахунки інших фізичних та юридичних осіб для уникнення від можливої конфіскації майна та відшкодування спричинених збитків є підстави розглянути клопотання слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва без повідомлення осіб, яких вказано службовими особами вказаного підприємства та службових осіб АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (МФО 380805).

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив накласти арешт на майно - безготівкові грошові кошти, що знаходяться на рахунках під № 43579, № 43576, № 43574, № 43572, відкритих ТОВ «Профтранссервіс» () у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (МФО 380805), які належать підприємству.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого вивчивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про накладення арешту на грошові кошти задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 30 листопада 2012 року.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Ураховуючи те, що у клопотанні слідчого не викладено, яким критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України відповідає майно, на яке він просить накласти арешт, не надано доказів того, що підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України вручено письмове повідомлення про підозру, підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ч. 2 ст. 167, ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1