АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.06.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 16.04.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до позбавлення волі строком на 5 років і 6 місяців, звільненого за постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2012 умовно - достроково на 1 рік 8 місяців і 26 днів;
- 15.05.2014 року Голосіївським райсудом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік і 9 місяців,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначено, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 15.05.2014 року, у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців.
У кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 28.05.2013 року о 23 год. 30 хв., знаходячись у торгівельному залі магазину «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 33, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, намагався викрасти з полиці торгівельного залу чоловічу спідню білизну «Атлантіс» (артикул 479755) вартістю 79,17 грн. та жіночу спідню білизну «Атлантіс ЛП-1240» (артикул 479781) вартістю 157,88 грн., а всього товар на загальну суму 237,15 грн. Закінчити злочин та отримати можливість розпорядитись майном ОСОБА_6 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий при виході із приміщення магазину.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини провадження, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року його було засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік і 9 місяців. Новий злочин він вчинив до постановлення попереднього вироку, а тому суд необґрунтовано приєднав до попереднього покарання 9 місяців позбавлення волі. Посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, а також те, що він визнав свою вину у вчиненому та розкаявся, його діями матеріальних збитків ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» не завдано. З цих підстав вважає, що призначене йому на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців є надмірно суворим. Просить пом`якшити йому покарання до 1 року і 9 місяців.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити йому покарання, прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законом віднесений до категорії середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття та обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочину.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, а також те, що він визнав свою вину у вчиненому та розкаявся.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, судимість по яких не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив замах на умисний корисливий злочин, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Суд першої інстанції також обгрунтовано, на підставі ч.4 ст.70 КК України, призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 15.05.2014 року, у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців, оскільки саме таке пакарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередженням вчинення ним нових злочинів.

Законних підстав для помякшення призначеного ОСОБА_6 покарання колегія суддів не вбачає.

З наведених вище підстав колегія вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому залишає його без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8