Справа № 183/4779/15
№ 1-кп/183/603/15
В И Р О К
іменем України
15 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.07.2013 року Новомосковським районним судом за ч.1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду від 25 вересня 2006 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, починаючи з 01 серпня 2006 року, на користь матері дитини ОСОБА_6 .

Однак, ОСОБА_4 , ігноруючи рішення суду і вимоги Сімейного Кодексу України про обов`язок батьків утримувати і виховувати свою неповнолітню дитину, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів та, будучи працездатним, офіційно не працевлаштованим та таким, що не має статусу безробітного, навмисно щомісяця з 01 квітня 2014 року аліменти на утримання дитини не виплачував, у вихованні дитини участі не приймав, інших видів допомоги на утримання дитини не надавав, цінних подарунків не дарував, тим самим перешкоджав створенню нормальних умов для утримання та виховання малолітньої дитини.

27.08.2012 року ОСОБА_4 попереджений державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ про кримінальну відповідальність, передбачену ст.164 КК України, однак на попередження ОСОБА_4 належним чином не відреагував, та продовжив злісно ухилятися від сплати коштів на утримання дитини. Таким чином, ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, злісно ухилився від сплати аліментів на утримання дитини, а саме в квітні 2014 року ним не сплачено аліменти у розмірі 523,76 грн., в травні 2014 року 523,76 грн., в червні 2014 року 523,76 грн., в липні 2014 року 533,37 грн., в серпні 2014 року 533,37 грн., в вересні 2014 року 533,37 грн., в жовтні 2014 року 533,37 грн., в листопаді 2014 року 533,37 грн., в грудні 2014 року 533,37 грн., що у сумарному вираженні перевищує суму, яка сукупно складає суму виплат за шість місяців та становить заборгованість у розмірі 4823,97 грн. З січня 2015 року по червень 2015 року ОСОБА_4 нараховано до сплати 3264 грн., які ним не сплачені в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість по аліментам у сумарному вигляді за період з квітня 2014 року по червень 2015 року складає 8237, 38 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 164 КК України визнав, обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, надав суду показання про те, що дійсно рішенням Новомосковського міськрайонного суду з нього стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісяця. Аліменти стягнуті на користь матері ОСОБА_8 , з якою проживає неповнолітня дитина. Державним виконавцем він попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, раніше вже був судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. дійсно мав періодичні заробітки, працюючи за договорами найму, однак на утримання дитини кошти ним не сплачувалися. З дитиною він не спілкується, іншої допомоги не надає, подарунків не дарував, розмір заборгованості по аліментах ним не оспрюється. Протягом судового розгляду ним частково погашено заборгованість.

Потерпіла в судовому засіданні надала показання про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 на утримання своєї дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту винесення рішення суду і до цього часу аліменти систематично не сплачує. Не дивлячись на наявність судимості за злісне ухилення від сплати аліментів, продовжує злісно ухилятися від сплати аліментів, іншої допомоги їй не надає, вихованням дитини не займається, сума заборгованості нею не оспорювалася, також потерпіла не оспорювала ту обставину, що протягом судового розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачений частково відшкодував їй спричинену майнову шкоду у розмірі 1400 грн.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, крім тих, що встановлюють розмір несплачених аліментів.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Судом були досліджені:

-копія рішення Новомосковського міськрайонного суду від 25.09.2006 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2006 року до досягнення дитиною повноліття (а.к.п. 28);

-копія виконавчого листа на виконання зазначеного вище рішення суду (а.к.п. 30);

-попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ст.. 164 КК України (а.к.п. 31);

-довідка, видана ВДВС Новомосковського МРУЮ 10.07.2015 року, відповідно до якої заборгованість зі сплати аліментів складає в період з квітня 2014 року по червень 2015 року складає 8237, 38 грн. (а.к.п. 33); що у сумарному вираженні перевищує суму, яка сукупно складає суму виплат за шість місяців.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст.164 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості, ОСОБА_4 суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання останній характеризується позитивно, раніше був судимим, обвинувачений в судовому засіданні запевнив суд, що відшкодує потерпілій спричинену шкоду. Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено. З урахуванням всіх обставин, а також з урахуванням особи винного, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства. Встановлені в судовому засіданні обставини дають суду підстави для застосуванням ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1