№ 143/1733/15-к

Іменем України
20.01.2016р. Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,українця, студента Вищого професійного училища №42 м. Погребище Вінницької області, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
- З участю сторін кримінального провадження:
З боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 .
Потерпілого ОСОБА_5 ,
Законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
Адвоката - ОСОБА_7 .
З боку захисту: адвоката ОСОБА_8
Неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_3 .
Законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9 .
Інших учасників судового провадження: представника служби у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації - ОСОБА_10
20.08.2015, біля 02 год. обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи по вул. Б.Хмельницького м. Погребище, неподалік від Погребищенської ЗОШ №1, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, ініціатором якого був потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_5 , три удари кулаком руки в область обличчя, від яких останній впав на землю. Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_5 два удари ногою в область спини зліва, а після того як він підвівся на ноги, не зупиняючись на досягнутому наніс йому один удар правою ногою в область живота.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №143 від 21.09.2015 року внаслідок нанесених обвинуваченим ОСОБА_3 ударів потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у виді: закритої травми органів грудної клітки, розриву селезінки, геморагічного шоку І-ІІ ступеню, постгеморагічної анемії, які за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент спричинення через наявність масивної внутрішньої кровотечі (2.300 мл).
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілого, просив суворо його не карати, заявлений цивільний позов визнав частково, оскільки сума моральної шкоди в 100 тисяч гривень є непосильною для його сім`ї, оскільки дохід сім`ї невеликий.
Показання обвинуваченого є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація дій підсудного, з`ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумніву добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вирішив обмежитися допитом підсудного, обвинуваченого, їх законними представниками та дослідженням письмових доказів.
Крім визнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами .
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні повністю підтвердив обставини події 20.08.2015 року, що відбулися о 2 годині в м. Погребищі неподалік Погребищенської ЗОШ №1. Просить обвинуваченого суворо не карати. Окрім того заявлений цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди просить залишити без розгляду, оскільки матеріальна шкода в сумі 17 536 грн.24 коп. відшкодована в добровільному порядку .Завдану моральну шкоду просить задовольнити в повному обсязі, оскільки діями обвинуваченого йому була завдана моральна шкода, оскільки під час проведення операцій йому було фізично боляче, на 6 місяців він випав із повсякденного життя. Успішність в навчанні в школі у нього впала, він швидко втомлювався, сидів лише на 2-3 уроках та був звільнений від відвідування занять з фізичної культури. Мріяв своє життя пов`язати з службою в армії, стати офіцером, проте із втратою селезінки це стане неможливо. В даний час він страждає, оскільки стало менше друзів, у нього змінилось ставлення до навчання та життя.
Законний представник обвинуваченого, ОСОБА_9 в судовому засіданні просила сина, ОСОБА_3 суворо не карати, він завдав шкоду потерпілому не навмисно, син добре навчається, займається спортом. Вона виховує сина одна, для нього створені всі умови для навчання, вона є авторитетом для сина. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в 100 тисяч гривень є великий, проте будуть відшкодовувати.
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просила обвинуваченого не карати, стягнути лише 100 тисяч гривень завданої моральної шкоди, оскільки оцінити матеріальні всі перенесені страждання як сина так і батьків неможливо, оскільки під час проведених операцій лікарі вказували на невеликий відсоток для життя сину, крім того йому була видалена селезінка.
Представник служби у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації ОСОБА_10 в судовому засіданні просить надати шанс обвинуваченому ОСОБА_3 для виправлення, вважає, що його слід суворо не карати, оскільки він може перевиховатись без ізоляції від суспільства.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
Протоколом про залучення ОСОБА_6 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 від 22.08.2015року (а.с.);
Протоколом про проведення слідчого експерименту від 23.08.2015 року з фото таблицями ( а.с. );
Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 04.09.2015 року ( а.с. );
Висновком експерта № 143 від 9-21.09.2015 року, відповідно до якої у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді: «закритої травми органів грудної клітки, розриву селезінки, геморагічного шоку І-ІІ ступеню, постгеморагічної анемії, які за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент спричинення через наявність масивної внутрішньої кровотечі (2.300 мл). ( а.с )
Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2015 року з фото таблицями ( а.с. );
Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 09.10.2015 року ( а.с. )
Висновком експерта за № 182 від 21.10.2015 року ( а.с. );
Довідкою, виданою 28.12.2015 року Вищим професійним училищем №42 на ім`я ОСОБА_3 ( а.с. )
Довідкою, виданою 28.12.2015 року за №02-770 Погребищенською ЦРЛ про загальний дохід молодшої медичної сестри ОСОБА_9 ( а.с. ).
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Виходячи з наведеного суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч.1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу кваліфіковано вірно.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, у межах, установлених у санкції Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього кодексу, ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає його вік, злочин вчинив будучи неповнолітнім, щире каяття, думку потерпілого та його законного представника, які, кожен окремо, просять його не карати, що передбачено ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, які передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.
Оскільки скоєний неповнолітнім підсуднім ОСОБА_3 злочин, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, то суд визнає, що вірним для нього покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин будучи неповнолітнім, щиро розкаюється у вчиненому, думку потерпілого, та його законного представника, які кожен окремо, який просять його не карати, а лише стягнути завдану моральну шкоду, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75, 76, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на невеликий термін.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого особисте зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Потерпілим та його законним представником заявлено цивільний позов в обґрунтування якого вони вказали, що злочином було завдано матеріальну шкоду у розмірі 17.536 грн.24 коп. грн. та моральний збиток, який вони оцінюють у 100 000 грн. та просять суд стягнути грошові кошти з обвинуваченого, а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнути вказану моральну шкоду у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з ОСОБА_9 , на його користь.
В судовому засіданні потерпілий та його законний представник відмовилась від частини позовних вимог, а саме від стягнення на їх користь матеріальної шкоди у розмірі 17.536 грн.24 коп.так як вона добровільно відшкодована в ході розгляду справи, а в інший частині позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх.
Обвинувачений, та його законний представник в судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнали частково.
Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого та його законного представника на користь потерпілого моральної шкоди . При визначені розміру завданої моральної шкоди покладалась на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні
Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Статтею 61 ч. 3 КПК України передбачено, що цивільний позивач у кримінальному провадженні має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосується цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитись від нього до видалення суду в нарядчу кімнату для ухвалення судового рішення.
У зв`язку з тим, що потерпілий та його законний представник відмовились від позовних вимог в частині стягнення на користь потерпілого матеріальної шкоди провадження в цій частині підлягає закриттю.
Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
2. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 являється неповнолітньою особою. Згідно ч. 3 ст. 33 ЦК України, неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі відповідно до статті 1179 ЦК України.
Разом з тим, частиною першою ст. 1179 ЦК України передбачено, що неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Ч.2 ст. 1179 визначено, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода може відшкодовуватись в повному обсязі її батьками.
Так як обвинувачений ОСОБА_3 не працює, являється студентом ВПУ № 42 м. Погребище Вінницької області, отримує невисоку стипендію, недостатньої для відшкодування завданої моральної шкоди, то її необхідно стягнути з законного представника ОСОБА_9 .
Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
З аналізу доказів які вивчені судом у кримінальному проваджені суд дійшов висновку, що обвинуваченим потерпілому спричинена і моральна шкода, оскільки через побиття потерпілий відчував моральні та фізичні страждання, які він відчував як під час побиття та спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим так і під час свого лікування. З вини обвинуваченого, потерпілий тривалий час був відірваний від спілкування з оточуючими його людьми, а також від учбового процесу в школі. Невідомо які негативні наслідки чекають потерпілого в майбутньому внаслідок видалення селезінки. При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав та зазнає потерпілий по цей час, тривалість часу, який потрібний потерпілому для відновлення його стану здоров`я. Враховуючи ці та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання по відшкодуванню моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення на його користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 50 000 гривень.
На підставі викладеного та відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, а саме виходячи з норм розумності і справедливості суд приходить до висновку, що потерпілому дійсно спричинено кримінальним правопорушенням моральну шкоду, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої у розмірі 50 000 грн.
Керуючись ст. ст. 368,370,374 ,ч.7 .ст.128 КПК України , суд,
Засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ухвалити про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом однорічного іспитового строку він не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання. .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 50 000 гривень завданої моральної шкоди. У разі відсутності у неповнолітньої особи ОСОБА_3 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнення проводити солідарно в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його матері ОСОБА_9 до повноліття ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Вінницької області через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя