МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2016 р. Справа № 370/1208/15-к

Макарівський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

із прокурором ОСОБА_3

із захисником ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Макарів Макарівського району Київської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 ,
В с т а н о в и в:

24.04.2015 року близько 13 години 00 хвилин на території вулиці Чапаєва, а саме: напроти домогосподарства №58, що належить ОСОБА_6 в с.Небелиця Макарівського району Київської області, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, після спільного вживання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розкладним ножем наніс ззаду ОСОБА_7 три колото-різані рани в область грудної клітки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 був госпіталізований в Макарівську центральну районну лікарню, де був прооперований.

Згідно висновку експерта №46/д від 08.05.2015 року ОСОБА_7 заподіяні три колото-різані рани, дві з яких є проникаючими у плевральну порожнину. Рани грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, супроводжувалися явищами пневмогемоторакса, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою, як небезпечні для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

26.04.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

15.05.2015 року повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України змінено.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доказується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_13 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №222 від 29.04.2015 року ОСОБА_5 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та на даний час страждає на легку розумову відсталість (олігофренія в ступені помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, F-70/1). Ступінь недорозвинення у ОСОБА_5 такий, що він при здійсненні інкримінованих йому діянь і в даний час не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно ст.19 КК України такий стан здоров`я може свідчити про неосудність ОСОБА_5 .

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру та 14.05.2015 року постановою змінено порядок досудового розслідування і продовжено його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 Кримінального процесуального кодексу України.

В ході досудового розслідування зібрані відомості, з яких встановлено, що спадковість психічними захворюваннями ОСОБА_14 не обтяжена. Народився він від першої вагітності і нормальних пологів. До 9-місячного віку в психічному та фізичному розвитку від ровесників не відставав. В дев`ять місяців переніс застудне захворювання, приймав антибіотики. В 1992 році був встановлений діагноз: - неврит слухового нерву. Глухота. Після огляду медико-педагогічною комісією був направлений в школу для дітей з вадами слуху, але шкільну програму він засвоював погано, навчався в 1 класі три роки, всього закінчив З класи, після чого навчання покинув. Періодично ОСОБА_5 працює різноробочим по найму у приватних осіб. Проживає з батьками. Характеристика за місцем проживання позитивна, скарги від місцевих жителів на ОСОБА_5 не надходили. Раніше не судимий.

11.05.2015 року прокурор звернувся до Макарівського районного суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_15 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричному закладі з посиленим режимом.

В ході судового розгляду клопотання судом 30.06.2015 року призначено додаткову судово-психіатричну експертизу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в ході вирішення якої, згідно висновку експертів №332 від 30.09.2015 року ОСОБА_5 з врахуванням відсутності aагресивних тенденцій протягом останньою часу в клінічній картині хвороби, позитивної характеристики за місцем проживання, можливо призначити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Отже, враховуючи докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 досліджені в ході судового слідства, характеристику особи обвинуваченого та висновок експертизи №332 від 30.09.2015 року в клопотанні ставиться питання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Законний представник ОСОБА_16 не заперечила проти застосувати до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, також пояснила, що син перебуває в теперішній час на обліку у лікаря-психіатра в Макарівський центральній районній лікарні.

Захисник ОСОБА_4 також не заперечив проти застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання останньому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Клопотання підлягає задоволенню за таких обставин.

У відповідності до вимог ч.1 ст..503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №332 від 30.09.2015 року у ОСОБА_5 під час обстеження виявлено недорозвинення абстрактного мислення, пам`яті, мови, нестійкість уваги, низькій рівень загальних та шкільних знань, обмеженість кругозору, примітивність суджень, низький рівень інтелекту, виражена емоційно-вольова нестійкість на фоні відсутності критики до свого стану та поведінки. Ступінь психічного недорозвинення у ОСОБА_5 відповідає помірно вираженій дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю. ОСОБА_5 можливо призначити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Оцінюючи здобуті докази, суд вважає їх достовірними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що ОСОБА_5 дійсно потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Керуючись вимогами ст.503 КПК України суд
У х в а л и в:
Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Небелиця Макарівського району Київської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області на протязі семи днів з дня проголошення через Макарівський районний суд Київської області.

Суддя