Справа № 500/6562/15-к
Провадження № 1-кс/500/1047/15
У Х В А Л А
28 жовтня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна,
25.10.2015 року у період з 03:10 по 03:25 години в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено, осколки стекла та осколки пластика.
25.10.2015 року у період з 03:40 по 04:00 години в ході огляду транспортного засобу, а саме велосипеду марки «Аіст», який належить ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено зазначений транспортний засіб.
Підставою для внесення клопотання стало те, що виявлені та вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході огляду транспортного засобу та в ході огляду місця події предмети мають важливе значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також з метою проведення судової авто-технічної експертизи транспортного засобу, судової транспортно - трасологічної експертизи та за необхідністю інших експертиз.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважаючи, що є всі підстави для арешту майна.
ОСОБА_6 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем лікування (КП «Ізмаїлськьа центральна лікарня», травматологічне відділення), однак у присутності двох представників медичного персоналу КП та прокурора, ОСОБА_6 відмовився від отримання повістки.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, вислухавши думку слідчого, прокурора, ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з наступних підстав.
За позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною у п.1 листа за №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язанні сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону.
Згідно вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно із п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, відповідають критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони користування та відчуження:
на осколки стекла та осколки пластика, які були виявлені та вилучені 25.10.2015року у період з 03:10 по 03:25 години в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт.Суворове, вул.Леніна навпроти будинку 30;
на велосипед марки «Аіст», який належить ОСОБА_6 , який був виявлений та вилучений 25.10.2015року у період з 03:40 по 04:00 години в ході огляду транспортного засобу, за адресою: АДРЕСА_1 ;
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1