Справа № 202/3878/12
Провадження №11/772/76/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участю: прокурора ОСОБА_5

Адвоката ОСОБА_6

Підсудного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 18 листопада 2015 р.

кримінальну справу за апеляцією прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції,

на постанову Бершадського районного суду Вінницької області

від 15 вересня 2015 р., якою справу про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого 11.02.2011 р. Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 860 грн.,

за ч. 1 ст. 115 КК України повернута прокурору Крижопільського району Вінницької області на додаткове розслідування, підсудного звільнено з-під варти та змінено запобіжний захід на підписку про невиїзд.

Досудовим слідством ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 13.01.2012 року біля 19 години в с. Мала Тернівка, Крижопільського р-ну, Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою придбання спиртного зайшов на подвір`я господарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_2 , постукав у вікно та викликав власницю будинку, повідомивши про намір колядувати. Зайшовши в приміщення будинку ОСОБА_7 почав вимагати у ОСОБА_9 горілку. Остання обурилась, взяла з метою самозахисту молоток, почала виганяти його збудинку. Незважаючи на ці вимоги, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом направленим на позбавлення життя іншої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, протиправно вихопив з рук ОСОБА_9 молоток та декілька разів вдарив ним потерпілу по голові, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забійно-рваної рани на границі лобної та тіменної ділянок зліва, забійно-скальпованої рани в лівій тіменній ділянці, чотирьох проникаючо-забійних ран в правій тіменно-скроневій ділянці, проникаючої забійної рани в правій виличній ділянці та інші тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці скоєння злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 005 від 10.02.2012 р. відкрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення. Між отриманою відкритою черепно-мозковою травмою та настанням смерті ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд послався на неповноту досудового розслідування, яку неможливо усунути в судовому засіданні, а саме: досудовим слідством не встановлені особи, які погрожували ОСОБА_9 перед смертю; свідок ОСОБА_10 відмовився від своїх показань на досудовому слідстві; на місці події не знайдено слідів присутності ОСОБА_7 ; не знайдено знаряддя злочину; необхідно встановити належність крові, виявленої на куртці ОСОБА_7 ; в справі відсутні результати моніторингу мобільного зв`язку ОСОБА_7 , дозвіл на який було видано у встановленому законом порядку; показання ОСОБА_7 під час відтворення обстановки та обставин події щодо розташування трупа ОСОБА_9 не відповідають обставинам, викладеним у протоколі огляду місця події; необхідно провести додаткову експертизу звукозапису розмов ОСОБА_7 під час знаходження в ІТТ.

В апеляції прокурор просить постанову скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд до того ж суду, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 змінити на взяття під варту. Основними доводом прокурора є невідповідність судового рішення вимогам ст. 281 КПК України, оскільки суд може призначити відповідні експертизи, або доручити їх призначення органу досудового розслідування, а також з`ясувати інші питання, про які йдеться мова у постанові про повернення справи на додаткове розслідування. Крім того, суд безпідставно повернув справу прокурору Крижопільського району Вінницької області, тоді як досудове слідство здійснювалось СУ УМВС Україні у Вінницькій області, а обвинувальний висновок затверджено заступником прокурора Вінницької області. Апеляційні вимоги стосовно зміни запобіжного заходу прокурор мотивує тяжкістю злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_7 , його негативною характеристикою та можливістю впливати на свідків.

З доводами апеляції не погодився ОСОБА_7 та подав заперечення, відповідно до яких вважає постанову суду законною та обґрунтованою, оскільки наведені в постанові суду обставини можливо встановити лиши шляхом проведення додаткового розслідування.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пославшись на наведені у ній доводи, виступи підсудного та адвоката, які проти апеляції заперечують, вважають доводи прокурора безпідставними, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляції прокурора з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України 1960 р. повернення справи на додаткове розслідування може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Проте, ці вимоги закону судом не виконані, оскільки питання, з приводу яких справу повернуто на додаткове розслідування, можуть бути з`ясовані під час судового розгляду справи. Зокрема, це стосується витребування результатів моніторингу мобільного зв`язку ОСОБА_7 , оцінки показань свідків та підсудного у сукупності з іншими зібраними доказами, вирішення питань, пов`язаних з допустимістю або недопустимістю досліджених доказів тощо. В разі необхідності суд може призначити по справі повторну або додаткову експертизу звукозапису, експертизу слідів крові, виявленої на куртці ОСОБА_7 . Питання щодо встановлення осіб, які погрожували ОСОБА_9 перед смертю, виходить за межі судового розгляду, оскільки вирішення даного питання можливе лише за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника (ст. 278 КПК України 1960 р.).

При новому розгляді справи належить дослідити всі зібрані докази, дати їм відповідну оцінку у їх сукупності та дійти висновку про винність або невинність підсудного у вчинені злочину. При цьому належить дотриматись положень ст. 64 КПК України 1960 р. стосовно обставин, що підлягають доказуванню в кримінальній справі. Як вбачається з протоколу судового засідання підсудний та свідки не допитані про обставини, які мали місце 13.01.2012 р. Зокрема, підсудний дав показання лише про обставини, які мали місце 04.02.2012 р., тоді як про події 13.01.2012 р., тобто дня вчинення вбивства ОСОБА_9 , сторони кримінального провадження та суд його не допитували. В даному випадку необхідно мати на увазі, що висунуте обвинувачення є конкретним за змістом, із зазначення часу, дня, місяця та року вчинення злочину, а тому показання про події «13-го числа» мають бути уточнені.

Доводи прокурора про необхідність зміни запобіжного заходу на взяття під варту колегія суддів вважає необґрунтованими, так як на будь-які обставини, які свідчать про можливість підсудного впливати на свідків, прокурор не послався. Сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину та характеристика обвинуваченого не є підставою для подальшого тримання його під вартою.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 р., п. 11 Перехідних положень КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляцію прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2015 р. у справі про обвинувачення ОСОБА_7 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд до того ж суду, але іншим суддею.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 залишити без змін підписку про невиїзд.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

Вірно: