Справа № 210/3603/13-к
Провадження № 1-кп/210/161/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2013 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого Сільченко В. Є.

при секретарі Лейбенко В. В.,

за участі :

прокурора Андрух В.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000796 за обвинуваченням:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1; уродж.м. Кривий Ріг, гр. У країни, освіта середньо-спеціальна, одружений, працює водієм вПАТ «АМКР», раніше не судимий,зареєстрований: АДРЕСА_2, проживає: АДРЕСА_1,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

11.03.2013 року приблизно о 19.30 годин, ОСОБА_1, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, на грунті неприязних відносин, які виникли під час сварки з його дружиною ОСОБА_2, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удари по тулубу та обличчі своєї дружини ОСОБА_2, чим спричинив їй ушкодження, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженого контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутим ногами, або при ударі о тупі предмети (предмет), які мають такі ж властивості, чим заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому 5-го ребра ліворуч з подальшим розвитком ускладнення у вигляді травматичного пневмотораксу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 966 від 29.04.2013 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв даний злочин при вказаних обставинах.

11.03.2013 року у вечірній час між ним та його дружиною у їх квартирі виникла сварка на грунті сімейних відносин, після чого він не стримався і наніс декілька ударів рукою потерпілій. Скільки ударів наніс-не пам'ятає. Після цього потерпілій стало погано та вони викликали «швидку допомогу», яка забрала потерпілу в лікарню.

Вину визнає, розкаюється у вчиненому.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз'яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілою на підготовчому судовому засіданні надано заяву про те, що вона не має претензій до обвинуваченого.

Суд також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного злочину доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний злочин є тяжким злочином, але обвинувачений у скоєнні злочину розкаявся, добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину.

Вказані обставини враховуються судом як такі, що пом'якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

ОСОБА_1 раніше несудимий, незнаходиться на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м.Кривий Ріг», за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем роботи-позитивно( т.2 , а.с.30-40).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи обставини скоєння даного злочину, особу та поведінку обвинуваченого, який раніше не судимий, щиросердно розкаявся та визнав себе винним, суд вважає можливим призначити покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, оскільки доходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обов'язки, покладені на обвинуваченого впродовж іспитового строку, суд визначає згідно ст.76 КК України.

Речові докази у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані до обвинуваченого - особисте зобов'язання (т.2, а.с.62-63) - підлягають залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта, в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим питання про їх відшкодування судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком у 1 (один) рік, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані до обвинуваченого - особисте зобов'язання (т.2, а.с.62-63) - підлягають залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко