Порядковий № 1-кп/756/856/15
В И Р О К
іменем України

16 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Роменського району с. Вовківці, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
18.08.2015 року, близько 18 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе «Іtis flower cafe», що розташоване у ТРЦ «Караван» за адресою : м. Київ, вулиця Лугова, 12, побачив на стійці мобільний телефон «Соні Експеріа». Після чого реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих, взяв зі стійки зазначений вище мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 , та залишив місце вчинення злочину. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2 300 гривень, що складається з вартості викраденого майна.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно перебував 18.08.2015 року у ТРЦ «Караван». Проходячи повз кафе, побачив на стійці біля бару мобільний телефон, який вирішив викрасти. Викравши цей телефон, він у подальшому викинув його до смітника, оскільки зрозумів, що його дії можуть бути викриті. У вчиненому кається, вартість викраденого телефону обвинувачений не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до правопорушень середньої тяжкості, особу винного та обставину, що пом`якшує його покарання, якою у даному випадку є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні йому міри покарання судом враховується його відношення до вчиненного, матеріали, що його характеризують, ті обставини, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений.

На підставі викладеного, суд з урахуванням того, що обвинувачений є особою раніше не судимою, вважає можливим обрати обвинуваченому найм`якіше покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімальних доходів громадян (850 гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1