Справа № 548/380/15-к
Провадження №1-кп/548/51/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2015 року Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 05 червня 2014 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 3-х місяців арешту, звільненого 05.09.2014 року по відбуттю строку покарання,
у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , 02 березня 2015 року, в обідній час, перебуваючи поблизу магазину по АДРЕСА_2 , таємно повторно викрав належний потерпілій ОСОБА_7 велосипед марки «Україна», вартістю 540 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
Крім того обвинувачений ОСОБА_4 , в середині червня 2015 року, близько 06 години ранку, шляхом вільного доступу проник до складського приміщення, належного потерпілому ОСОБА_8 , що за адресую АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав належні цьому потерпілому, цвяхи, кельму, кирку, штикову лопату, молоток, загальною вартістю 301 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєних злочинах визнав повністю, детально пояснив про обставини вчинення ним крадіжок велосипеду в потерпілої ОСОБА_9 та будівельного інструменту у потерпілого ОСОБА_8 , у вчиненому розкаявся.
Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, так прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів та відомостей, які характеризують особу цього обвинуваченого.
Суд вважає, що кваліфікація злочинних дій підсудного ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, 02 березня 2015 року, в обідній час, поблизу магазину, розташованого в АДРЕСА_2 , повторно викрав належний потерпілій ОСОБА_9 велосипед марки «Україна», вартістю 540 грн.
Крім того, суд вважає, що кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, є вірною, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у період не знятої і непогашеної судимості за вчинення корисливого злочину, а також після вчиненої крадіжки велосипеду у потерпілої ОСОБА_9 02 березня 2015 року, повторно на початку червня 2015 року, шляхом вільного доступу проник до складського приміщення, належного потерпілому ОСОБА_8 , звідки таємно, повторно викрав будівельний інструмент на загальну суму 310 грн.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд знаходить його каяття, відшкодування заподіяних збитків шляхом повернення викраденого, стан його здоров`я.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.
Приймаючи до уваги вказані вище обставини справи і вчинення злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розслідуванню кримінальної справи, те, що його злочинні дії не спричинили тяжких наслідків, повне відшкодування обвинуваченим спричинених потерпілим збитків, поведінку потерпілих, яка сприяла вчиненню злочину, та вважає, що ці обставини суттєво пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а тому з урахуванням особи обвинуваченого, який є працездатним, позитивно характеризується як за місцем роботи так і проживання, з урахуванням стану його здоров`я, суд вважає можливим при визначенні міри покарання за ст. 185 ч. 3 КК України застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від нижчої межі санкції, передбаченої ст. 185 ч.3 КК України та застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, і за жоден із них засуджений не був, то суд вважає необхідним, при визначенні остаточного покарання, відповідно до правил ст. 70 КК України призначити покарання за кожен із нових злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.
Згідно судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_4 потребує лікування від алкоголізму. Однак, згідно закону, примусове лікування при винесенні вироку може бути застосовано лише до осіб, які мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. У матеріалах кримінальної справи відсутні документи, які свідчать, що алкоголізм обвинуваченого ОСОБА_4 становить небезпеку для здоров`я інших людей, тому суд не вбачає підстав для застосування відносно нього примусового лікування від алкоголізму на підставі ст. 96 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:
-за ст. 185 ч. 2 КК України - у виді одного року позбавлення волі,
-за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді одного року позбавлення волі;
Згідно ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді одного року двох місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не:вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Речовий доказ по справі у вигляді велосипеду марки «Україна», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , - залишити цій потерпілій, як її власність.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк, з моменту вручення копії вироку суду, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: