Справа № 128/1073/15-к
ВИРОК
Іменем України
01 вересня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, українки, громадянки України, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -
09 вересня 2014 року близько 04 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , наблизилася до старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_6 , який попередньо представився та показав службове посвідчення та своїми діями припиняв протиправні дії ОСОБА_7 . З метою недопущення подальшого затримання ОСОБА_7 . ОСОБА_4 нанесла удар ногою в задню частину голови ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяла тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, які згідно висновку експерта № 66 від 20.01.2015 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 за пред`явленим їй обвинуваченням вину визнала повністю та пояснила, що під впливом емоційного стану, в якому вона перебувала в той день, вона нанесла удар ногою в голову працівнику міліції ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаюється, у потерпілого просила вибачення, завдану йому шкоду відшкодувала в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання 01.09.2015 року не з`явився, попередньо надав суду письмову заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутність, в заяві також просив поданий ним цивільний позов залишити без розгляду, оскільки будь-яких претензій до обвинуваченої не має.
Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На досудовому слідстві дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, на диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, шкоду завдану злочином потерпілому відшкодувала, в зв`язку з чим потерпілий до неї претензій не має, просив заявлений ним позов залишити без розгляду.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, суд встановив щире каяття та відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченої обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею злочину, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення обвинуваченої, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з приміненням ст.ст.75, 76 КК України з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.
Відносно обвинуваченої досудовим слідством запобіжний захід не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Крім того, відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
В зв`язку з тим, що потерпілим ОСОБА_6 було подано заяву про залишення його позову без розгляду, суд вважає за необхідне цивільний позов залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду на підставі поданої ним заяви.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1