Дата документу 11.09.2015
Справа № 509/4922/14-к
У Х В А Л А

11 вересня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іллічівську Одеської області кримінальне провадження № 0002001, яке внесено до ЄРДР 15 серпня 2014 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, а також повідомив, що підготовлено зміни до обвинувального акту, але в.о. прокурора Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_8 відмовляється їх погодити, так як вважає, що обвинувальний акт відповідає КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України у зв`язку з відсутністю в ньому формулювання обвинувачення, просили його повернути прокурору.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 31 жовтня 2014 року (т.1, а.с.2), який надійшов до суду в порядку ст. 291 КПК України для розгляду по суті.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , що порушує його право на захист.

Більш того, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, а не обвинувачуються. Тобто, вказаній особі обвинувачення не висунуте, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії». №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення самого обвинувачення явно порушує право ОСОБА_7 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.

Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню старшому групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_9 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт, затверджений прокурором 31 жовтня 2014 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути старшому групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, ОСОБА_9 .

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2 ОСОБА_3