Справа № 136/2106/15-к
УХВАЛА
28 грудня 2015 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 18.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 155 ч.1 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що 18.07.2015 року близько 01:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у альтанці, що розташована при дорозі в с. Зозів по вул. Леніна, Липовецького району Вінницької області, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Зозівській загальноосвітній школі, не зважаючи на те, що він міг і повинен був передбачити, що остання не досягла статевої зрілості, без застосування будь-якого насильства чи погроз його застосування, умисно, переслідуючи мету задоволення статевої пристрасті, посягаючи на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток неповнолітньої ОСОБА_6 , схилив останню до вступу з ним в статеві зносини та за згодою потерпілої вступив з нею в статеві зносини природним способом. 18.07.2015 року за заявою потерпілої відомості щодо вказаного факту було внесено до ЄРДР за №0000201, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 155 ч.1 КК України. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у статевих зносинах з особою, яка не досягла статевої зрілості, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 155 ч.1 КК України. 09.12.2015 року за матеріалами кримінального провадження № 0000201 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 155 ч.1 КК України. Вина підозрюваного підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: висновками експертиз №№ 31, 295, 982 протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

З урахуванням зазначеного в досудового слідства є підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив умисний середньої тяжкості злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, який відповідно до ч.1 ст. 155 КК України карається позбавленням волі на строк до 5 років. Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підставами вважати, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинить інше кримінальне правопорушення є те, що він вчинив умисний середньої тяжкості злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. У зв`язку з цим, прокурор просить суд обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки визначені ст. 194 ч.5 п.п. 1, 2 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення вказаного клопотання не заперечували.

Перевіривши надані прокурором матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, суд дійшов висновку про доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення саме ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.155 ч.1 КК України, яке є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Доказами, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є висновки експертиз №№ 31, 295, 982 та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 , які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

Доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених у пп.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з підстав тяжкості покарання, передбаченого санкцією ст. 155 ч.1 КК України, суд вважає необґрунтованими та такими, що протирічасть правовій позиції викладеній в пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини "W. проти Швейцарії" від 26.01.1993 року де зазначено, що ризик ухилення особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на тяжкості можливого покарання. Також судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що оскільки прокурор не довів наявність ризиків, які дають достатній підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пп. 1, 5 частини першою статті 177 КПК України, в задоволені клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст. 194 ч.3 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеному слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що прокурор довід наявність обставин передбачених п.1 ч.1 ст. 194 КПК України, але не довів обставин, передбачених пунктом другим частини першої цієї статті, суд, керуючись приписами ст. 194 ч.3 КПК України, а також враховуючи те, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, вважає доцільним зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Європейського суду з прав людини "W. проти Швейцарії" від 26.01.1993 року, ст. ст. 132, 176-179, 193, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зозів, Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, прибувати за кожною вимогою до Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області впродовж строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000201, але не більше 2 (двох) місяців.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1