Справа № 128/3102/15-к
ВИРОК
Іменем України
28 грудня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
за ч. 1 ст. 296 КК України, -
ОСОБА_4 , 12.05.2014 року приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , знаходячись неподалік магазину «Волость», що по вул. Шкільна, в с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області, розуміючи протиправність своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, яка виразилася в тому, що він безпричинно розпочав розбивати скляні пляшки від пива об землю та однією із пляшок умисно влучив в лобове скло автомобіля марки «Volkswagen Т-4», червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 2765 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що 15.05.2014 року в післяобідній час він разом зі своїм молодшим братом, перебуваючи в с. Гавришівка, неподалік магазину «Волость», розпивали спиртні напої, а саме: випили по дві пляшки кожний алкогольного пива. Після цього він почав бити пусті пляшки і однією з чотирьох пляшок кинув в лобове скло автомобіля, який належить голові сільської ради ОСОБА_5 . До цього випадку він не перебував в неприязних стосунках з потерпілим, однак знав, що це його автомобіль; чому так вчинив, пояснити не може. Після скоєного він мав наміри відшкодувати заподіяну шкоду, але за відсутності коштів цього не зробив. Про скоєне ним він дуже жалкує та просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного та відшкодуванні заподіяної шкоди потерпілому.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом і дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше в силу ст. 89 КК України несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативну характеристику за місцем проживання, невідшкодування заподіяної шкоди потерпілому, думку останнього щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої він просить покарати ОСОБА_4 згідно закону.
Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді обмеження волі, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: