Справа № 368/289/16-к
провадження № 1-в/368/94/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Триліся Фастівського району Київської області та мешканцю до засудження в АДРЕСА_1 , освіта вища, громадянину України, одруженому,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Солом`янського районного суду міста Києва засуджений 03 лютого 2014 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року залишено без змін.
Початок строку покарання 28.05.2014 року.
Кінець строку покарання 28.05.2019 року.
1/3 строку покарання 28.01.2016 року.
Із спільного подання Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, завдану роботу виконував вчасно, характеризується позитивно, сім рази заохочувався керівництвом установи та не мав дисциплінарних стягнень.
Вислухавши думку прокурора, який вказує на те, що до засудженого можливо застосувати ст. 82 КК України, а саме: на обмеження волі, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подане клопотання та клопотання засудженого, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст.. 82 КК України, а саме: заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме: на обмеження волі підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Суду під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва 03 лютого 2014 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. 02 квітня 2014 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року залишено без змін.
Дане кримінальне правопорушення є злочином тяжким необережним.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 28.05.2014 року, в т.ч. в Кагарлицькій ВК-115 - з 11.06.2014 року.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в Кагарлицькій ВК-115 ОСОБА_5 має сім заохочень, а саме: 22.08.2014 р., 27.11.2014 р., 26.02.2015 р., 21.05.2015 р., 02.07.2015 р., 08.10.2015 р. та 17.12.2015 р. та відсутні дисциплінарні стягнення.
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребі у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно характеристики на засудженого за підписом начальника Кагарлицької виправної колонії Київської області (№ 115) та довідки про наявність заохочень та дисциплінарних стягнень за час відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року засуджений ОСОБА_5 має лише заохочення, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Вину у вчиненому злочині визнав під час розгляду справи та визнає і вказує позитивні плани та наміри на майбутнє.
А тому, враховуючи дані обставини, особу засудженого, а також те, що поведінка ОСОБА_5 є сумлінною, внаслідок чого він довів своє виправлення, і є всі підстави для застосування відносно нього положень ст. 82 КК України, тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 станом на 28.01.2016 року відбув 1/3 частину міри покарання, став на шлях виправлення, тому суд вважає, що відносно нього може бути застосовано ст. 82 КК України, а саме: обмеження волі. У зв`язку з цим, засудженому ОСОБА_5 слід замінити не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме: на обмеженням волі із врахуванням ст.. 61 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 407 КПК України, ст.. 61 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну покарання більш мяким у відношенні засудженого ОСОБА_5 , задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року, який ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.04.2014 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року залишено без зміни замінити на 3(три) роки 12 днів обмеження волі.
Направити ОСОБА_5 до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1