Справа 611/707/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року Барвінківський районний суд Харківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
представника обвинувачення - прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкове Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саханське Ширяєвського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, номера обслуги 3-ї гармати 2 самохідно артилерійського взводу 5 самохідно артилерійської батареї 2 самохідно артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, місце реєстрації та постійного проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зелений Гай Варанівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, кулеметника 3-ї гармати 2 самохідно артилерійського взводу 5 самохідно артилерійської батареї 2 самохідно артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , єфрейтора, місце реєстрації та постійного проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, головного сержанта командира 3-ї гармати 2 самохідно артилерійського взводу 5 самохідно артилерійської батареї 2 самохідно артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого сержанта, місце реєстрації та постійного проживання: АДРЕСА_3 ,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.405 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 26 червня 2015 року на території Барвінківського району Харківської області, поблизу с. Червоне вчинили погрозу вбивством щодо начальнрикас ыз застосуванням зброї, групою осіб, у зв?язку з виконанням ним обов?язків з військової служби.

Вказане кримінальне правопорушення скоєно обвинуваченими за наступних обставин.

Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», обвинувачений ОСОБА_6 3 лютого 2015 року був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією Білозерським об`єднаним районним військкоматом Херсонської області.
Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 60 від 13.03.2015 року, ОСОБА_6 , як курсанта з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особовий період, які закінчили навчальний підрозділ, згідно розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.02.2015 року № 116/2/2761, направлено до нового місця служби, у військову частину польова пошта НОМЕР_1 на посаду номера обслуги третьої гармати другого самохідно артилерійського взводу п`ятої самохідно артилерійської батареї другого самохідно артилерійського дивізіону.
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», обвинувачений ОСОБА_7 1 лютого 2015 року був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією Великолепитиським об`єднаним районним військкоматом Херсонської області.
Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 60 від 13.03.2015 року, єфрейтор ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду номера обслуги кулеметника третьої гармати другого самохідно артилерійського взводу п`ятої самохідно артилерійської батареї другого самохідно артилерійського дивізіону.
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», обвинувачений ОСОБА_8 30 січня 2015 року був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією Богодухівським об`єднаним районним військкоматом Харківської області.
Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 70 від 23.03.2015 року, старший сержант ОСОБА_8 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду головного сержанта командира третьої гармати другого самохідно артилерійського взводу п`ятої самохідно артилерійської батареї другого самохідно артилерійського дивізіону.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 40 від 12.06.2015 року обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 12.06.2015 року вибули у відрядження в розпорядження першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ на території Донецької та Луганської областей для участі у виконанні службових (бойових) завдань в районах призначення.
Після отримання зброї та бойових припасів обвинувачені пройшли інструктаж з питань порядку несення служби, поводження зі зброєю, мір безпеки та заборони вживання спиртних напоїв.
Відповідно до вимог ст.ст. 6,11,16,127,128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.. ст.. 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачені під час проходження військової служби повинні свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності і витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази начальника, крім явно злочинного наказу, виявляти повагу до начальників і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Положеннями ст.. ст.. 28 32, 35 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що молодші та старші офіцери за своїми військовими званнями є начальниками для рядових, усні або письмові накази начальника обов`язкові для виконання підпорядкованими військовослужбовцями.
Крім того, відповідно до вимог ст.. ст.. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, обвинувачений ОСОБА_8 особисто відповідає перед державною: за бойову та мобілізаційну готовність довіреного йому підрозділу, а також за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів. Окрім цього обвинувачений ОСОБА_8 зобов`язаний показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності. Проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові.
Незважаючи на це, обвинувачені, усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стали на злочинний шлях.
Так, 26 червня 2015 року близько 17 години 20 хвилин єфрейтор ОСОБА_7 , старший сержант ОСОБА_8 та солдат ОСОБА_6 у порушення розпорядку дня та ст. ст.. 6.11, 16,127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.. ст.. 4,6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, а ОСОБА_8 , крім того, порушуючи ст.. ст.. 58 та 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебували на території базового табору військової частини, польова пошта НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , знаходилися біля гармати та розпивали спиртні напої.

У цей час на вказане місце прибув потерпілий, командир батареї - старший лейтенант ОСОБА_5 , який відповідно до ст.. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України є прямим начальником обвинувачених, та виявивши порушення вказаних військовослужбовців військової дисципліни та виконуючи обов`язки з військової служби, з метою припинення протиправної поведінки обвинувачених, наказав їм негайно припинити вживання спиртних напоїв та приступити до виконання службових обов`язків згідно поставлених завдань. Проте, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , проігнорувавши розпорядження старшого лейтенанта ОСОБА_5 , продовжили вживання спиртних напоїв.

У зв`язку з цим, цього ж дня, близько 17 год. 30 хв., з метою припинення порушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 військової дисципліни, до місця розпивання останніми спиртних напоїв, прибула група військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на чолі з командиром дивізіону потерпілим, підполковником ОСОБА_4 , який є прямим начальником обвинувачених. При цьому, ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки з військової служби, з метою припинення протиправної поведінки єфрейтора ОСОБА_7 , старшого сержанта ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_6 , наказав їм припинити вживання спиртних напоїв та приступити до виконання службових обов`язків згідно поставлених завдань. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи умисно групою осіб, із застосуванням зброї, у зв`язку з виконанням ними обов`язків з військової служби, погрожували вбивством потерпілого ОСОБА_4 , який сприймав вказану погрозу як реальною, направленою на позбавлення його життя.

Крім того, 26 червня 2015 року близько 22 год. 30 хв. старший сержант ОСОБА_8 , єфрейтор ОСОБА_7 , перебуваючи на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 безпідставно відкрили вогонь зі стрілецької зброї у сторону с. Червоне, де проживає мирне населення.

У зв`язку з цим, на вказане місце, з метою припинення безпідставного ведення вогню обвинуваченими та відновлення правопорядку, прибула група військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на чолі із командиром 2 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 потерпілим, підполковником ОСОБА_4 та командиром батареї, потерпілим, старшим лейтенантом ОСОБА_5 , які відповідно до ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України являються прямими начальниками вказаних військовослужбовців. Виконуючи обов`язки з військової служби, підполковником ОСОБА_4 , була дана команда припинити вогонь, але обвинувачені, проявляючи небажання виконувати законні вимоги підполковника ОСОБА_4 дану команду проігнорували та продовжили вести вогонь короткими чергами у раніше вказаному напрямку.

Після того, як вказані військовослужбовці припинили вести вогонь зі стрілецької зброї, група військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 на чолі із підполковником ОСОБА_4 та старшим лейтенантом ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки з військової служби, з метою припинення протиправної поведінки єфрейтора ОСОБА_7 , старшого сержанта ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_6 , наказали їв здати закріплену за ними стрілецьку зброю. Однак, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи умисно групою осіб, із застосуванням зброї, у зв`язку з виконанням ними обов`язків з військової служби, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , крім того і повторно, погрожували вбивством потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які сприймали вказану погрозу як реальною, направленою на позбавлення їх життя.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, визнали у повному обсязі, щиро покаялися і дали показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Такі показання обвинувачених були перевірені судом шляхом дослідження наявних у справі доказів під час судового розгляду, з урахуванням того, що у кримінальному провадженні забезпечено достатньо всебічне та повне, об?єктивне дослідження всіх доказів.
Суд, здійснюючи оцінку наявним у кримінальному провадженні доказам, бере до уваги лише ті, що надані сторонами, і власне є доказами, тобто є допустимим фактичними даними в розумінні положень ст. 84 КПК України.
Приймаючи до уваги визнання вини обвинуваченими у кримінальному провадженні, існує сукупність допустимих доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинувачених у вчиненні ними злочинного діяння.
Вина обвинувачених підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до яких 26 червня 2015 року він разом з старшим лейтенантом ОСОБА_5 та молодшим сержантом ОСОБА_10 прибули до місця розташування третьої гармати. По прибутті до вказаного місця потерпілий побачив, що особовий склад обслуги третьої гармати, серед яких були і обвинувачені, нехтуючи розпорядком дня, вживали спиртні напої. На зауваження потерпілого про припинення порушення військової дисципліни, ОСОБА_6 став погрожувати йому фізичною розправою а ОСОБА_7 , який тримав в руках кулемет Калашникова з приєднаним магазином з набоями, направив його в бік ОСОБА_4 , погрожуючи вбивством. У цей час за усним розпорядженням командира частини потерпілий відбув до розташування четвертої батареї, залишивши біля третьої гармати ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вели себе неадекватно і погрозу вбивством потерпілий сприймав як реальну погрозу його життю.
Близько 22 години 30 хвилин того ж дня в районі несення служби особовим складом третьої гармати, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , почувши постріли із стрілецької зброї, прибули до місця розташування вказаної гармати. Там потерпілий побачив, як ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 неправомірно відкрили вогонь із стрілецької зброї в сторону с. Червоне. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 при цьому спостерігали за ними. ОСОБА_4 подав команді про припинення вогню. Проте, його команду військовослужбовці проігнорували та продовжували вести вогонь короткими чергами у вказаному напрямку. В той час, коли військовослужбовці припинили вогонь, ОСОБА_4 підійшов до них. Із зовнішнього вигляду обвинувачених та їх поведінки, потерпілий побачив, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. При поданні наказу про розрядження зброї, обвинувачені наказу командира дивізіону не виконали, погрожуючи йому та командиру батареї ОСОБА_5 стрілецькою зброєю. В руках у обвинувачених була стрілецька зброя, вели вони себе неадекватно і ОСОБА_4 сприймав погрозу вбивством, як реальну погрозу його життю за вказаних обставин. . У цей час за усним розпорядженням командира частини ОСОБА_4 відбув до розташування четвертої батареї.
Вина обвинувачених підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до яких 26 червня 2015 року близько 17 год. 20 хвилини, рухаючись повз розташування третьої гармати, він почув гучні розмови з боку третьої гармати. Коли потерпілий підійшов, то побачив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , знаходячись біля гармати, вживали спиртні напої. Розпорядження потерпілого про припинення вживання спиртних напоїв, останні проігнорували. Після цього ОСОБА_5 доповів про даний випадок командиру дивізіону ОСОБА_4 .. При прибутті разом з ОСОБА_4 до місця розташування третьої гармати, ОСОБА_5 побачив, що обвинувачені разом з іншими номерами обслуги, нехтуючи його попередніми зауваженнями та розпорядженнями, продовжували вживати спиртні напої. ОСОБА_4 , як командир дивізіону, зробив їм зауваження та наказав припинити вживання спиртних напоїв. На зауваження та законні вимоги командира дивізіону припинити порушення військової дисципліни, обвинувачені відреагували неадекватно. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали погрожувати ОСОБА_4 фізичною розправою. В руках у останніх знаходилася стрілецька зброя, і він, потерпілий ОСОБА_5 сприймав вказані погрози як реальні, направлені на позбавлення життя ОСОБА_4 ..
Близько 22 години 30 хвилин 26 червня 2015 року в районі несення служби особовим складом третьої гармати, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_4 , почувши постріли із стрілецької зброї, прибули до місця розташування вказаної гармати. Там потерпілий ОСОБА_5 побачив, як ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 неправомірно відкрили вогонь із стрілецької зброї в сторону с. Червоне. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , при цьому спостерігали за ними. ОСОБА_4 подав команду про припинення вогню. Проте, його команду військовослужбовці проігнорували та продовжували вести вогонь короткими чергами у вказаному напрямку. В той час, коли військовослужбовці припинили вогонь, ОСОБА_4 підійшов до них. При поданні наказу про розрядження зброї, обвинувачені наказу командира дивізіону не виконали, погрожуючи йому та командиру батареї ОСОБА_5 вбивством із стрілецької зброї. В руках у обвинувачених була стрілецька зброя, вели вони себе неадекватно і ОСОБА_5 сприймав погрозу вбивством, як реальну погрозу його життю за вказаних обставин. У цей час за усним розпорядженням командира частини ОСОБА_4 відбув до розташування четвертої батареї.
Зазначені показання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є допустимими, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.
Вина обвинувачених підтверджується показаннями у суді свідка ОСОБА_14 , який зазначив, що 26 червня 2015 року близько 22 години 30 хвилини в районі несення служби особовим складом обслуги третьої гармати почув постріли із стрілецької зброї. По прибутті до розташування вказаної гармати, свідок побачив, що одночасно з ним до вказаного місця прибули ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. На місці події свідок бачив, як ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 стріляли із стрілецької зброї в сторону с. Червоне, а ОСОБА_6 та ОСОБА_12 спостерігали за ними. ОСОБА_4 голосно подав команду про припинення вогню. Але вказані військовослужбовці команду командира дивізіону не виконали і продовжували короткими чергами вести вогонь у раніше вказаному напрямку. Із зовнішнього вигляду обвинувачених, свідок побачив, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_4 подав команду про розрядження зброї. При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виявили невдоволення діями та законним вимогам командира дивізіону. Після того, як останній подав команду обвинуваченим про здачу закріпленої за ними стрілецької зброї, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зброєю не здали, стали погрожувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбивством.
Вина обвинувачених підтверджується показаннями у суді свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що 26 червня 2015 року близько 17 години 30 хв. Він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прибули до місця розташування третьої гармати, де свідок побачив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 біля гармати вживали спиртні напої. ОСОБА_4 , як командир дивізіону, зробив останнім зауваження з приводу вживання спиртних напоїв та наказав припинити їх вживання. На зауваження ОСОБА_4 про припинення порушення військової дисципліни, обвинувачені стали погрожувати ОСОБА_4 фізичною розправою та вбивством шляхом застосування стрілецької зброї. В цей час надійшло усне розпорядження ОСОБА_4 прибути до розташування четвертої гармати, після чого останній покинув місце розташування третьої гармати.
Вина обвинувачених підтверджується показаннями у суді свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що 26 червня 2015 року близько 22 години 30 хв., почувши постріли із стрілецької зброї, він вийшов з намету. А коли надійшла команда ОСОБА_4 про припинення вогню та розрядження зброї, свідок підійшов до останнього, показав свою зброю і пішов відпочивати до намету.
Вина обвинувачених підтверджується показаннями у суді свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що 26 червня 2015 року близько 17 години 30 хв. до розташування третьої гармати підходили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. В той же день, близько 22 години 30 хв., знаходячись біля гармати, він відкрив вогонь із закріпленого за ним автомата Калашникова в зв`язку з тим, що надійшла інформація про спрацювання ніби - то сигнальної ракети. Коли прибув ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , свідок з порушенням встановлених правил розрядив зброю та пішов відпочивати.
Вина обвинувачених підтверджується показаннями у суді свідка ОСОБА_15 , який зазначив, що 26 червня 2015 року близько 22 години 30 хв. Він ніс чергування біля третьої гармати. Побачивши, що спрацювали три сигнальні ракети, свідок забіг до намету, де відпочивав особовий склад гармати та підняв їх. Після цього з місця, де знаходилися ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , ОСОБА_15 почув постріли із стрілецької зброї. Далі свідок почувши команду ОСОБА_4 про припинення вогню, розрядив зброю та пішов відпочивати.
Зазначені показання свідків є допустимими, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.
Суд бере до уваги показання свідків як об`єктивні, оскільки вони безпосередньо не зацікавлені у певному вирішенні кримінального провадження, не суперечать один одному та вказують на вчинення обвинуваченими інкримінованого діяння.
Окрім цього, вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується протоколами проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 від 7 липня 2015 року (т. 1 а.с. 15 29), за участі потерпілого ОСОБА_5 від 7 липня 2015 року (т.1 а.с. 38 55), за участі свідка ОСОБА_16 від 7 липня 2015 року (т. 1, а.с. 61 73), за участі свідка ОСОБА_14 від 7 липня 2015 року (т. 1 а.с. 79 93), за участі свідка ОСОБА_10 від 7 липня 2015 року (т.1 а.с. 98 105), за участі обвинуваченого ОСОБА_6 від 21 липня 2015 року (т.2 а.с. 61 82), де зазначені потерпілі, свідки та обвинувачений ОСОБА_6 показали і розказали про обставини скоєння обвинуваченими злочину так, як викладено в описовій частині вироку.
Зазначені докази по кримінальному провадженню зібрано відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в сукупності з іншими доказами безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими діяння, інкримінованого їм стороною обвинувачення.
Діяння, вчинене обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ч. 4 ст. 405 КК України, як погроза вбивством начальникові із застосуванням зброї групою осіб у зв?язку з виконанням ним обов?язків з військової служби, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , крім того, скоєного і повторно.
Цивільний позов не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати відсутні.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, раніше не судимі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, за місцем реєстрації та постійним місцем проживання характеризуються позитивно, за місцем проходження військової служби характеризуються посередньо. Обставиною, яка пом?якшує покарання обвинувачених є їх щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання - скоєння злочину в стані алкогольного сп?яніння.
Крім того, приймається до уваги знаходження на утриманні у ОСОБА_6 двох неповнолітніх дітей.
По відношенні до ОСОБА_8 , крім того, приймається до уваги порушенням ним додатково ст.. ст.. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
В той же час суд вважає за необхідне прийняти до уваги ті обставини, що обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, які пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Одночасно суд приймає до уваги те, що обвинувачені виконували військові обов?язки в зоні АТО та думку потерпілих, які вибачили обвинувачених та просили не карати їх суворо, та вважає за можливе призначити обвинуваченим інше, більш м?яке покарання, не зазначене в санкції ч. 4 ст. 405 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді арешту, вважаючи, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Суд вважає за необхідне міру запобіжного заходу по відношенні до обвинувачених до набрання вироку законної сили залишити такою ж - утримання під вартою.
Керуючись ст. ст.349 ч.3 368, 370, ч.2 ст. 373 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та із застосуванням ст.. ст.. 62, 69 КК України призначити покарання кожному у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відповідно до вимог ч. 2 ст. 60 КК України та ст.. 55 КВК України.
ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та із застосуванням ст.. ст.. 62, 69 КК України призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 (шести) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відповідно до вимог ч. 2 ст. 60 КК України та ст.. 55 КВК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженим залишити без змін: тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Початок строку відбуття покарання засуджених обчислювати з 3 вересня 2015 року, з часу їх фактичного затримання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1