Справа № 483/961/15-к 22.10.2015 22.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/755/15 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв, Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.06.2011 року за ч.1, 2 ст.309 КК України, на підставі ст.70 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_9

обвинувачений: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , просить вирок суду в частині призначеного покарання та в частині незадоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, тобто у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, та задовольнити вимоги цивільного позову, стягнувши з ОСОБА_8 завдану неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5 000 гривень, яку стягнути на його користь, як законного представника.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінально правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 2,3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_6 ,в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково. З ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_6 10 600 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. З ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_10 4 600 гривень в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в частині стягнення завданої моральної шкоди відмовлено.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , законний представник потерпілого ОСОБА_6 вважає, що вирок суду в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання не є вмотивованим, оскільки суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який раніше судимий, є суспільно небезпечною особою, а також не надав належної оцінки доказам по провадженню на підтвердження вини ОСОБА_8 , суд помилково прийшов висновку, щодо виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та безпідставно звільнив його від відбування призначеного покарання.

Крім того, представник зазначає, що суд відмовляючи в задоволені цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди не надав належної оцінки моральним стражданням неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який переніс душевні страждання, що призвели до нервових зривів дитини. Суд не надав оцінки доказам в підтвердження погіршення стану здоров`я дитини, який після нервового зриву звертався до лікаря.

З урахуванням викладеного, представник ОСОБА_6 вважає, що його цивільний позов слід задовольнити в повному обсязі, а покарання призначити ОСОБА_8 у відповідності до вимог Закону України та санкції ч.3 ст.185 КК України.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 10 червня 2014 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до кім.102, корп. НОМЕР_1 , дитячого оздоровчого комплексу «Жемчужина», який розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , спричинивши їх матеріальний збиток, а саме: ОСОБА_11 на загальну суму 210 гривень; ОСОБА_10 на загальну суму 3 600 гривень та ОСОБА_12 на загальну суму 100 гривень.

Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник до приміщення кім.103, корп. 5, того ж дитячого оздоровчого комплексу, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинивши їх матеріальний збиток, відповідно на суму 710 та 500 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 таємно проник до кім.104, корп. 5, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 та ОСОБА_15 спричинивши їм матеріальний збиток відповідно на суму 1 539 гривень 80 копійок та 210 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Від інших учасників кримінального провадження апеляційних скарг до апеляційного суду не надходило.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги законного представника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині ніким з учасників процесу не оскаржувались.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , то суд першої інстанції правильно врахував тяжкість скоєного ним злочину; дані щодо особи обвинуваченого, який хоча раніше судимий, але характеризується позитивно, працює, має сім`ю та міцні соціальні зв`язки, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують. Так, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого його щире каяття, повне визнання своєї вини і активне сприяння розкриттю злочину, а також часткове відшкодування завданих збитків.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання повністю відповідає вимогам ст.ст.65, 66, 67 КК України.

Посилання апелянта на те, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_8

від відбування покарання з випробуванням необгрунтоване, тому що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, є безпідставними, оскільки наявність пом`якшуючих обставин та позитивних даних особи ОСОБА_8 , дають підстави вважати про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і встановлення йому іспитового строку з покладенням відповідних зобов`язань дійсно може запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Тому, підстав для скасування ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

З приводу безпідставного відмовлення в задоволені цивільного позову законного представника ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , то в цій частині доводи апеляційної скарги є слушними.

Висновки суду про недоведеність спричинення малолітньому потерпілому моральної шкоди і те, що її стягнення з обвинуваченого може мати негативні наслідки у вигляді збагачення за чужий рахунок, є суперечливими та взагалі безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Безумовно, в результаті втрати майна, кожна людина переносить емоційні переживання, тим більше, якщо це майно протиправно вилучено іншою особою, як в даному випадку, воно було викрадене обвинуваченим ОСОБА_8 . При цьому суд не взяв до уваги вік потерпілого, який є малолітньою дитиною і цей планшет був йому подарований батьками на Новий Рік і до десятиріччя. З пояснень законного представника потерпілого слідує, що його син дуже хизувався планшетом, використовував його в навчанні та як засіб спілкування з друзями, тому від його втрати дуже переживав, плакав і нервувався, що дійсно вказує на наявність душевних страждань, тобто на спричинення потерпілому моральної шкоди, тим більше, що він є дитиною зі збільшеною нервовою чутливістю.

Викладенні обставини вказують на безпідставне рішення суду у відмові в задоволенні цивільного позову в частинні стягнення моральної шкоди, тому в цій частині вирок суду слід скасувати, постановивши новий вирок апеляційного суду, оскільки це пов`язано з погіршенням правового становища обвинуваченого. З обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути завдану ним потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2000грн., з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, а також матеріального становища обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420, 421, 424, 426, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 , в частині відмови в задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого завданої моральної шкоди скасувати, постановивши в цій частині новий вирок суду.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_6 2000 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_7 .

В іншій частині цей же вирок суду залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня його оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Головуючий:
Судді: