АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2055/15 Справа № 206/4823/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
про відкриття апеляційного провадження

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження №0001262, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2015 року, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року, ухвалений щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
04 листопада 2015 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло зазначене кримінальне провадження з апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням, відповідно до ст. 75 КК України, від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладанням обов`язків в силу п.п. 2- 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується із судовим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, просить вирок скасувати через не відповідність висновків суду, викладених у ньому, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування скарги обвинувачений,не оспорюючи доведеність своєї винуватості, вказує, що малолітній ОСОБА_4 не може бути потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки приставку «SONI PS VITA» він забрав у іншої особи та тілесні ушкодження потерпілому не спричиняв.
Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, суддя-доповідач вважає, що у відкритті апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме: з журналу судового засідання від 25 вересня 2015 року та технічного запису судового провадження, обвинувачений в інкримінованому злочині свою винуватість, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, тобто не оспорював фактичні обставини вчиненого ним злочину.

Згідно з даними фіксування судового засідання, під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, за клопотанням захисника ОСОБА_5 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин вчинення ОСОБА_3 інкримінованого злочину, оскільки учасники судового провадження, в тому числі й обвинувачений, не оспорювали обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також судом дотримано вимоги закону щодо необхідності роз`яснення наслідків судового розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку та роз`яснено обвинуваченому, що він буде позбавлений права оскаржити в апеляційному порядку обставини вчинення зазначеного в обвинувальному акті злочину. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно ОСОБА_3 розуміє зміст обставин справи, чи не має сумнівів в добровільності його позиції. Ці роз`яснення суду відображені у журналі судового засідання від 25 вересня 2015 року та на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження ( т. 2 а.с.31).

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження без виклику в судове засідання свідків, без дослідження письмових доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

Однак, як убачається з апеляційної скарги, саме вказані в ч. 2 ст. 394 КПК України обставини і оспорює ОСОБА_3 .

В силу ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно статті 394 КПК.

З урахуванням того, що скаргу обвинуваченим подано на вирок виключно з підстав, з яких судове рішення не може бути оскаржено в апеляційному порядку, суддя-доповідач дійшла висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_3 на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити обвинуваченому ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за скаргою на вирок Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_3 .
Надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена обвинуваченим в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня отримання ним її копії.
Суддя-доповідач Апеляційного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_2