В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2016 Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гавриляк Тлумацького району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який виховує дитину, 2005 року народження, не працює, інваліда 3 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 07.10.2015 року близько 09.00 год., перебуваючи у приміщенні хостелу «Соборний», який розташований на пл.Соборній,17 у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Нокія С500» вартістю 500 гривень, з сім-картою оператора «Київстар» вартістю 30 грн., з картою пам`яті об`ємом 2 Гб вартістю 100 гривень, та мобільний телефон марки «Флай» вартістю 3300 грн., з сім-картою оператора «Лайф» вартістю 30 грн., з картою пам`яті об`ємом 16 Гб вартістю 400 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4360 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, суд враховує те, що потерпілим цивільний позов не подано, останній матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 у скоєному злочині, сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, та вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначати покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази (а.с.30): мобільний телефон марки «Нокія С500», ІМЕІ НОМЕР_1 залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1