11-кп/775/71/2016(м)
221/3260/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 20 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001202, за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 18 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Волноваського районного суду Донецької області від 18 листопада 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Калініно Волноваського району Донецької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, раніше не судимий, працює слюсарем котельного об`єднання ВО «Волновахаміжрайтепломережа», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік і покладено обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 1152 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 14 серпня 2015 року приблизно о 16.00 год., перебуваючи біля ставку, розташованого в с. Знаменівка Волноваського району Донецької області на березі ставку знайшов «цинк» з сорока гранатами, тим самим умисно та незаконно, достовірно знаючи про те, що це є заборонені предмети, їх незаконно придбав.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 того ж дня для того, щоб сховати боєприпаси, відразу переніс їх в будинок матері, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де «цинк» з тридцятьма дев`ятьма гранатами сховав в залі біля дивану, а одну гранату поклав до свого автомобілю ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 та перевіз до смт Ольгинка, де зберігав в автомобілі біля будинку, тим самим умисно та незаконно, достовірно знаючи про те, що це є заборонені предмети, їх незаконно носив та зберігав.

19 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_6 проведено огляд місця події під час якого працівниками міліції було виявлено та вилучено тридцять дев`ять бойових гранат ВОГ-25, вітчизняного виробництва 1987 року виготовлення, до підствольного гранатомету ГП-25 автоматів типу АК з маркуванням «ВМГ-К 3144», «60-87», які відноситься до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибухів.

19 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_3 проведено огляд місця події під час якого працівниками міліції в автомобілі ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_1 було виявлено та вилучено одну бойову гранату ВОГ-25, вітчизняного виробництва 1987 року виготовлення, до підствольного гранатомету ГП-25 автоматів типу АК з маркуванням «ВМГ-К 3144», «60-87», яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій за кримінальним законом, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у достатній мірі не врахував, що обвинуваченим скоєно злочин проти громадської безпеки, пов`язаний із незаконним обігом бойових припасів; відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких і становить підвищену небезпеку для суспільства. За таких обставин, вважає, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без відбування реального покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду, як законний і обґрунтований без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, не оспорюється учасниками судового розгляду. Не оскаржується в апеляційному порядку і кваліфікація його дій за ч.1 ст.263 КК України.

Як убачається з вироку суду, журналу судового засідання, а також з технічного носія інформації, на якому зафіксовано перебіг судового засідання районного суду, кримінальне провадження розглянуто у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України та, враховуючи роз`яснення, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» у випадку, коли суд першої інстанції відповідно до ст. 349 КПК України докази не досліджував або досліджував частково, апеляційний суд має провести судове слідство з метою з`ясування лише тих фактичних обставин справи, які оспорювались у суді першої інстанції. При цьому, апеляційний суд перевіряє вирок у межах апеляційної скарги і не повинен наводити у своєму вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорювались в апеляційній скарзі, і скасовує вирок цього суду лише в тій частині, у який визнав його незаконним чи необґрунтованим. Зокрема, якщо в апеляційній скарзі порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з необхідністю застосувати більш суворе покарання або через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, апеляційний суд не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочину, доводи щодо кваліфікації діяння тощо.

Враховуючи вказані норми кримінального процесуального закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів не проводила судове слідство з метою з`ясування тих фактичних обставин справи, які взагалі не оспорювались.

Що стосується призначеного судом покарання, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення кримінального покарання та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінально покарання», між інших обставин враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказані норми кримінального закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України судом першої інстанції у повному обсязі не дотримані.

Зокрема, призначаючи покарання обвинуваченому, суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд врахував його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом першої інстанції не встановлено.

Між тим, на думку колегії суддів, суд недостатньо врахував дані про те, що ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин проти громадської безпеки, який становить підвищену небезпеку для суспільства та без достатніх підстав застосував до призначеного покарання положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від його відбування з випробуванням.

З урахуванням вказаного, вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання є незаконним, та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Вирішуючи питання про призначення покарання, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання колегія суддів враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що обвинуваченому необхідно призначити реальне покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.263 КК України, що буде справедливим і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 18 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України й призначити йому за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3