Справа № 473/1030/13-к
УХВАЛА

іменем України

"11" березня 2013 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Миронова О.В., за участю прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1, слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, при секретарі Огренді І.М.

розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаїваській області ОСОБА_2, погоджене з прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 про продовження строку тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000511

В С Т А Н О В И В :

11.03.2013 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2, погоджене з прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 про продовження строку тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000511 відносно ОСОБА_3 В клопотанні зазначено, що в ніч на 13 лютого 2012 року у Вознесенському районі, ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_4, з мотивів помсти, прибули до території ПП Зеніт, яка розташована в с. Таборівка пров. Лісний, 1, де умисно підпалили автобус БАЗ А 07919 Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1, тим самим знищили майно, а також в результаті пожежі пошкодили, поряд стоячі по обидві боки, автобуси ПАЗ 3205 д/н НОМЕР_2 та Рута-20 д/н НОМЕР_3, які належать ОСОБА_5, чим спричинили останньому матеріальні збитки на суму 150 210 грн. 12 коп., що є шкодою великого розміру.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення та пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом

підпалу.

18.02.2012 року Вознесенським МВ УМВС порушено кримінальну справу № 12110095 за фактом умисного пошкодження майна ОСОБА_5 за ознаками ч. 2 ст. 194 КК України.

22 лютого 2012 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 115 КПК України.

24 лютого 2012 року ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України і він був допитаний в якості обвинуваченого.

24.02.2012 р. відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

13.04.2012р. Вознесенським міжрайонним прокурором продовжено строки досудового слідства в кримінальній справі №12110095 до трьох місяців.

19.04.2012р. Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 22 травня 2012 року.

18.05.2012р. досудове слідство у кримінальній справі №12110095 закінчене і справу разом з обвинувальним висновком, згідно ст. 225 КПК України (в ред. 1960 р.) направлено Вознесенському міжрайонному прокурору.

07.12.2012р. згідно ухвали Вознесенського міськрайонного суду, кримінальну справу, в частині обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені умисного знищення та пошкодження майна належного ОСОБА_5, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.194 КК України виділено та направлено Вознесенському міжрайонному прокурору для проведення додаткового досудового слідства.

26.02.2013р. згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області, ухвалу Вознесенського міськрайонного суду від 07.12.2012р. залишено без зміни.

11.03.2013 року відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.194 КК України по факту умисного знищення та пошкодження майна належного ОСОБА_5, що заподіяло шкоду у великих розмірах, шляхом підпалу внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511

11.03.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме умисного знищення та пошкодження майна належного ОСОБА_7, що заподіяло шкоду у великих розмірах, шляхом підпалу.

11.03.2013 року строки досудового розслідування продовжено заступником прокурора Миколаївської області до 4-х місяців, тобто до 11.04.2013 р.

В клопотанні поданому до суду викладені обставини, які обєктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування. Крім того в даному клопотанні зазначено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, крім того раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, після вчинення яких переховувався від досудового слідства, та знаходячись на волі може продовжувати свою злочину діяльність, а також ухилитись від досудового слідства та суду, тому запобігти вищезазначеному ризику можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він не працює, не має постійного джерела прибутку, , що свідчить про те, що заявлений ризик не зменшився, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

При вирішенні питання про продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 ,слідчим суддею встановлено, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України..

При вирішенні питання про продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя виходить з вимог ст.199 КПК України, а також з вимог ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, і прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що є підставами для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 Наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовженні строку тримання під вартою, прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування .

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вирішуючи справу відповідно до вимог законодавства, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких, що розмір майнової шкоди, завданої злочином становить 150 210 грн., а тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у межах 80 розмірів мінімальної заробітної плати., оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов'язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182,199, 206 КПК України,

У Х В А Л И В :

Підозрюваному ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, одруженому, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючому, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимому 31.07.2003 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 09.11.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16.11.2010 року вирок суду змінено і ОСОБА_3 призначено покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, який звільнився 06.01.2011 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - продовжити строк тримання під вартою до 11 квітня 2013 року.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 91 760 (девяносто одна тисяча сімсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов'язки:

- прибувати до слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_2 кожен понеділок о 10-00 годині.

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити одномісячний термін дії обов'язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз'яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на має бути наданий уповноваженій службовій особі Миколаївського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Миколаївського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_2, прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 та слідчого суддю Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Миронову О.В.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_3 що у разі невиконання обов'язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з'явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пяти днів з дня її оголошення..

Слідчий суддя О.В.Миронова