Справа №1-205/11
Провадження №1/2406/2147/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2011 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі : головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: прокурора - Бацей С.І.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м.Кіцмань справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2011 року о 10 годині в с. Глиниця Кіцманського району Чернівецької області на грунті довготривалих неприязних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. під час виниклою словесної суперечки між вказаними особами, ОСОБА_2 кинув каменем у ОСОБА_3. спричинивши тілесне ушкодження у виді неповного переламу основи основної фаланги 2-го пальця лівої кисті, яке відноситься до розряду середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Свою вину у вчиненому злочині підсудний ОСОБА_2 визнав та надав показання, що між ними та ОСОБА_3 тривалий час існують неприязні стосунки через газовий стояк, розташований на земельній ділянці ОСОБА_3, яка намагається пошкодити його, тоді 16 червня 2011 року біля 10 години ОСОБА_3 вийшла на ділянку із сокирою, спровокувала його, кинувши в сторону стояка груду, між ними знову виник спір і він, бажаючи відігнати ОСОБА_3 від стояка, кинув каміння, попавши в останню.

Окрім визнання вини підсудним ОСОБА_2, його вина в інкримінованому злочині підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 та змістом досліджених в судовому засіданні письмових доказів: протоколу відтворення обстановки і обставин події (а.с.52), висновку судово-медичної експертизи № 251-Е від 19.07.2011 року (а.с.57-58).

Потерпіла ОСОБА_3 надала показання, що 16 червня 2011 року біля 10 години вона вийшла на присадибну ділянку забити тичиня і нехотячи, відкидаючи груду, попала у стояк, ОСОБА_2 дивився зі сторони свого господарства і кинув у неї каміння, вона відчула біль, попав у ліву руку, спину та живіт.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 16 червня 2011 року 16 червня 2011 року був у м. Заставна, коли йому зателефонувала мати і повідомила, що сусід закидав її камінням. Приїхавши додому, мати розповіла йому, що працюючи на городі, сусід кидав в неї каміння, у матері були синці і дуже полів палець.

При відтворенні обстановки і обставин події (а.с.52) ОСОБА_2 вказав на місце та механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 251-Е від 19.07.2011 року (а.с.57-58) у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого стегна, саден: в ділянці черева зліва, в ділянці лівої лопатки; гематом: в ділянці черева зліва, в ділянці лівої лопатки, по тильній поверхні лівої китиці; рани по тильній поверхні лівої китиці; неповного переламу основи основної фаланги 2-го пальця лівої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, при травмуванні останньої камінням з прискоренням, під час кидання в неї каміння сторонньої особи, можуть відповідати терміну на 16.06.2011 року і відносяться: синці і садна до розряду легких тілесних ушкоджень; гематоми і рана до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; неповний перелам основи основної фаланги 2-го пальця лівої кисті - до розряду ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, оскільки він умисно спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного діяння та щире каяття, вибачення перед потерпілою, його характеристику з місця проживання (а.с.36), що раніше не судимий (а.с.33), як пом`якшуючі його вину обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також обставини вчинення злочину і приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення іншого, більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Міру запобіжного заходу, обрану відносно ОСОБА_2, підписку про невиїзд, скасувати.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: