Справа №11-сс/784/377/14 09.12.2014 09.12.2014 09.12.2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/377/14 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 грудня 2014 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України;
- обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
Підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 січня 2015 року.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Захисник вважає, що в ухвалі не наведено, чому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити запобігання ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, вказує що судом не взято до уваги наявність на утриманні ОСОБА_7 малолітньої дитини.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у тому, що 22 листопада 2014 року, приблизно о 2-й годині ночі, знаходячись біля житлового будинку у АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_9 , з мотиву подружньої зради останньої, зайшовши з задньої частини будинку, розбив скло у віконних рамах та металевим прутом відігнувши металеві частини решітки, проник до приміщення квартири, де завдав потерпілій численні удари по голові руками та ногами, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження.
ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, покарання за вчинення якого передбачає до 8 років позбавлення волі.
Така підозра є обґрунтованою на стадії досудового розслідування та підтверджується: поясненнями самого ОСОБА_7 в судовому засіданні, протоколом огляду місця події від 22.11.2014 р., протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , висновком судово-медичного експерта № 1759 від 25.11.2014 р.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на характер та обставини його скоєння, факт завдання чисельної кількості ударів потерпілій у присутності дитини, його агресивне ставлення до потерпілої навіть на момент розгляду клопотання слідчого у суді, слідчий суддя визнав доведеним наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти нові злочини щодо потерпілої, тому такий запобіжний захід, як домашній арешт, не зможе належним чином запобігти вищезазначеному ризику.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст.177,178,183,194 КПК України.
З огляду на позицію апелянта, який у скарзі не наводить тверджень стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, та, враховуючи межі апеляційного розгляду, визначені ч.1 ст.404 КПК України, ухвала слідчого судді в цій частині не переглядалась.
Надані прокурором докази обставин, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існує передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи продовження такого відносно потерплої ОСОБА_9 , оскільки зміна підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт може спонукати останнього до продовження злочинної діяльності.
Ступінь цього ризику є істотною, тому, як вірно визнав суд, інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти такому ризику.
З цим висновком суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному не вбачає.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність мотивування слідчим суддею свого рішення суперечить змісту оскаржуваної ухвали, за яким слідчий суддя конкретно вказав, на підставі яких обставин обрано саме такий запобіжний захід, а не інший, більш м`який.
Доводи про наявність неповнолітньої дитини є не суттєвими, тому як цей факт істотно не знижує ступінь наявного щодо ОСОБА_7 ризику.
За такого, апеляційні доводи захисника є неприйнятними.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.405,407,422,424,532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: