Ухвала

іменем україни

06 жовтня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_8,

суддів: ОСОБА_9, ОСОБА_10,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_11,

прокурора ОСОБА_12,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010, за обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бобровиці Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК,

установив:

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно виправдав ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 175 КК, оскільки його винуватість підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Також наголошує на тому, що фіксація технічними засобами судових засідань в суді першої інстанції здійснювалася частково, внаслідок чого з технічного носія інформації неможливо прослухувати записи судових засідань від 16 вересня та 29 жовтня 2013 року. При цьому зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014 року ОСОБА_2 виправдано за ч. 1 ст. 175 КК на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК у зв'язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого наявності складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Органами досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що він, будучи службовою особою - керуючим санацією ВАТ «ХК «Краян», та маючи повноваження органів управління підприємства, у період з 01 червня 2011 року по 01 серпня 2012 року умисно безпідставно не виплачував працівникам вищезазначеного товариства заробітну плату, чим грубо порушив конституційні права останніх на своєчасне отримання заробітної плати, передбачені ст. 43 Конституції України. Загальна заборгованість ВАТ «ХК «Краян» з виплати заробітної плати працівникам підприємства станом на 30 червня 2012 року становила 9 546 633 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на нижченаведене.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діянні ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК, оскільки гроші, які надходили на рахунки підприємства витрачались на підтримання його діяльності, а тому останній діяв у стані крайньої необхідності. При цьому суд вказав, що небезпеку, яка безпосередньо загрожувала суспільним інтересам (повне припинення діяльності підприємства) в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами.

Поряд із цим, суд першої інстанції не зважив, що відповідно до ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що за наявності об'єктивної можливості здійснити виплату заробітної плати, ОСОБА_2 витратив наявні у підприємства гроші на здійснення інших платежів, не пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо оплати праці. Зазначені висновки суду ґрунтуються на показаннях самого ОСОБА_2 та потерпілих.

Тому доводи прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно виправдав ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 175 КК є обґрунтованими.

Разом із цим, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому п. 7 ч. 2 згаданої статті передбачає, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження суду першої інстанції.

Разом із тим, при перевірці матеріалів кримінального провадження судом касаційної інстанції встановлено, що до них хоча і приєднано технічні носії інформації, однак на цих носіях відсутні записи судових засідань від 16 вересня та 29 жовтня 2013 року (запис не прослуховується). Також слід зазначити, що на вказаних судових засіданнях безпосередньо досліджувались докази, а саме показання потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Саме ці свідки під час здійснення досудового розслідування звернулись до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочину ОСОБА_2

З наведеного слідує, що судові засідання, на яких безпосередньо досліджувалися докази у даному кримінальному провадженні, судом першої інстанції зафіксовані не були.

Тому колегія суддів уважає слушними доводи прокурора про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при проведенні судового розгляду.

За таких обставин вирок суду першої інстанції у даному кримінальному провадженні не можна вважати законним й обґрунтованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, у якій він, крім іншого, зазначав про те, що у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовані судові засідання від 16 вересня та 29 жовтня 2013 року.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_2, вказав лише, що неякісна фіксація судового провадження не є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

З таким висновком колегія суддів не може погодитись, оскільки апеляційний суд, встановивши порушення п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК , мав скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, однак цього не зробив, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Тому ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

З огляду на викладене у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону на підставі ч. 1 ст. 438 КПК судові рішення підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. За результатами нового розгляду суду слід ухвалити законне, вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог Кримінального процесуального кодексу України .

Керуючись статтями 436, 438 КПК, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10