Справа № 168/629/15-к
Пр.№1-кп/168/61/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2015року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: заст.прокурора прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 і його законного пр-ка - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представників служб: у справах дітей Старовижівської РДА- ОСОБА_8 ,

кримінальної міліції Старовижівського РВУМВС- ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Стара Вижівка кримінальне провадження № 0000217 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глухи, а мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, не працюючого з повною загальною середньою освітою, не судимого,

за ст. 289 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

30.07.2015 року близько 04.30 год. у с. Текля ОСОБА_4 незаконно заволодів мотоциклом марки «Мінськ», д/н НОМЕР_1 , потерпілого ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєному визнав повністю. Пояснив, що побачив на подвір`ї потерпілого мотоцикла, якого викотив на вулицю і приїхав ним додому. Перефарбував, а наступного дня дав друзям. Від них потерпілий відібрав мотоцикла. З транспортного засобу зняв номерний знак і стоп-сигнал.

Щиро кається. Обіцяє подібного не допускати. Потерпілому збитки відшкодував.

Про те, що мав місце даний злочин, і що скоєний обвинуваченим - доводиться безпосередньо сприйманими під час судового засідання доказами, які суд вважає належними та допустимими і достатніми по взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.

Зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , що вранці виявив зникнення з подвір`я мотоцикла. Про що повідомив міліцію. А через кілька днів почув звук мотоцикла на вулиці і побачив друзів обвинуваченого, які їхали ним. Дізнався, що транспортний засіб дав обвинувачений. Збитки повернуто. Ніяких претензій немає. Просить не карати ОСОБА_4 . З його сім`єю підтримує дружні відносини.

- заявою від 03.08.2015 року потерпілого в органи міліції про скоєння цього злочину (а. с. 1,3);

- протоколами огляду: місця події від 03.08.2015року і предметів (номерного знака, заднього стоп-сигнала, виданих обвинуваченим визнаних речовими доказами) від 03.08.2015р. та фототаблицями де потерпілий показав місце зникнення з подвір`я мотоцикла (а. с. 5, 21-22, 25-27);

- розпискою потерпілого про повернення транспортного засобу і запчастин (а. с. 24).

Аналізуючи вищезгадані докази, вбачається, що обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого - мотоциклом марки «Мінськ», 1988 р.в.,

Його дії кваліфікуються за ст. 289 ч.1 КК України вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання вбачається, що ОСОБА_4 скоїв умисний корисливий злочин середньої тяжкості.

Обтяжуючих покарання обставин не виявлено.

А пом`якшуючими суд визнає: щире каяття, і активне сприяння розкриттю злочину, що вперше притягається до кримінальної відповідальності; повне відшкодування збитків потерпілому; неповнолітній вік і позитивні характеристики з місця проживання та навчання.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, відсутність обтяжуючих і наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та прохання потерпілого не карати, суд вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів покарання іншого, більш м`якого виду, не зазначеного у санкції статті та з застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Бо обвинувачений проживає у повній багатодітній благополучній сім"ї. Ніде не працює. Власного майна та доходу немає. У 2015 р. закінчив 11 класів. Допомагає батькам у веденні підсобного господарства. Він і його батько, крім куріння, шкідливих звичок не мають. З акту соціального інспектування від 12.08.2015 р. слідує, що у сім"ї створені відповідні умови для соціального розвитку дитини і сім"я забезпечена усім необхідним для цього.

Дотримуючись правозастосовної практики вимог Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року та "Пекінських правил" від 29.11.1985 року по забезпеченню реалізації неповнолітнім додаткових гарантій, встановлених вітчизняним законом та міжнародними договорами, суд вважає доцільним застосувати примусовий захід виховного характеру, як передачу під нагляд матері. Бо батько систематично виїжджає на сезонні роботи. А мати на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. І саме вона здатна, у даному випадку, здійснити ефективний нагляд за сином, проти чого не заперечує.

Згідно зі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини особа має право при визначенні... будь-якого кримінального звинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом....

Клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось. Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 289 ч.1 КК України і обрати покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст.105 КК України звільнити засудженого від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері, ОСОБА_5 , строком на один рік (до досягнення повноліття).

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня проголошення, якщо протягом цього часу не буде подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський райсуд.

Копію вироку негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1