АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/54/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/181/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та потерпілої на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, громадянка України, з повною загально-середньою освітою, не працююча, розлучена, раніше не судима, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнана не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та виправдана у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного кримінального правопорушення.

ОСОБА_10 відмовлено в задоволенні її цивільного позову.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 17 години 28 квітня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, умисно нанесла два удари дерев`яним держаком по тілу ОСОБА_10 , 1941 року народження, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синців в області лівого плеча, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В апеляцій них скаргах:

- потерпіла ОСОБА_10 вважає, що при постановленні вироку суд дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, необґрунтовано виправдав обвинувачену, а також грубо порушив вимоги КПК України, оскільки за власною ініціативою витребував і дослідив матеріали цивільних справ.

З наведених підстав потерпіла просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції;

- прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати, ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На обґрунтування зазначеного, прокурор посилається на неповне та неправильне встановлення обставин скоєного злочину, необґрунтоване посилання суду на показання свідка ОСОБА_11 , неналежну оцінку висновків проведеної судово-медичної експертизи потерпілої та показань свідка ОСОБА_12 , якими підтверджується висновок органу досудового слідства про скоєння обвинуваченою вищезазначеного злочину.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинувачена ОСОБА_8 просить залишити їх без задоволення, зазначаючи, що неправомірні дії 28 квітня 2014 року ОСОБА_10 підтверджуються вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року, яким остання засуджена до покарання у вигляді штрафу.

Також, обвинувачена заперечує правдивість показань свідка ОСОБА_12 , і потерпілої ОСОБА_10 , вважає, що випадково могла спричинити потерпілій тілесні ушкодження, коли перешкоджала останній у побитті свідка ОСОБА_13 , який безпосередньо був свідком подій 28 квітня 2014 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення потерпілої, її представника та прокурора, які підтримали вищезазначені доводи, пояснення обвинуваченої та її захисника про обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційних скарг колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно ч.1ст.404 КПК України, вирок суду переглядається апеляційним судом у межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме рішення - ухваленим компетентним судом згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На виконання вищезазначених вимог закону суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно розглянув усі обставини провадження в їх сукупності, поклав в основу вироку об`єктивні докази, досліджені в судовому засіданні, та дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Аналізуючи зміст показань ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 колегія суддів вважає їх послідовними, однозначними та стабільними і такими, що спростовують, наведені в апеляційній скарги доводи потерпілої і прокурора у кримінальному провадженні.

Зміст вищезазначених показань свідчить про те, що між ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_10 на протязі тривалого часу існує конфлікт з приводу користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а обвинувачена і потерпіла раніше були невісткою і свекрухою.

Обставини події, що мала місце 28 квітня 2014 року судом викладені так, як про це давали показання обвинувачена та вищезазначені свідки, тому доводи апеляційних скарг, про неналежність висновків суду, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Об`єктивність висновків суду, окрім вищезазначених показань підтверджується і наявними в матеріалах провадження письмовими доказами.

Так, наявність у потерпілої ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, які стали наслідком нанесення двох ударів в область лівого плеча, підтверджуються відповідними висновками судово-медичних експертиз.

Колегія суддів вважає, що наявність у потерпілою зазначених у висновку судово-медичної експертизи гематом, не може бути підставою для скасування виправдувального вироку з наступних підстав.

Так, з приводу спричинення цих ушкоджень потерпілій, обвинувачена ОСОБА_8 давала однозначні і послідовні пояснення, зміст яких свідчить, що вона не виключає можливості необережного спричинення цих пошкоджень в ситуації, коли вона захищала свідка ОСОБА_13 від побоїв, які останньому наносила ОСОБА_10 , при цьому потерпіла також побила і її, завдавши тілесних ушкоджень.

Побиття потерпілою ОСОБА_10 свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_8 при вищезазначених обставинах підтверджується показами цього свідка районному суду.

Об`єктивність показань ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 підтверджується і копією вироку цього ж суду від 24 вересня 2014 року, зміст якого свідчить, що саме за дії, які мали місце 28 квітня 2014 року, ОСОБА_10 була засуджена до штрафу за побиття та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Виходячи з наведених доказів, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про перебування ОСОБА_8 28 квітня 2014 року у стані необхідної оборони, коли вона захищала від побиття як себе так і вищезазначеного свідка.

Цим обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку і обґрунтовано вказав на відсутність суспільно-небезпечного посягання на ОСОБА_10 з боку ОСОБА_8 .

Зміст вироку свідчить про повну і об`єктивну оцінку судом показів свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що бачив, як ОСОБА_8 наносила удари потерпілій, однак ці показання не спростовують сукупності наведених у вироку доказів, якими підтверджується відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Доводи апеляційних скарг про неналежну оцінку показань цього свідка, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зміст його показань узгоджуються з показаннями ОСОБА_8 про обставини подій 28 квітня 2014 року.

З урахуванням зазначених вище обставин, колегія суддів визнає правильним висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а викладені в апеляційних скаргах доводи про неправильне встановлення судом обставин провадження та про істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону не приймає до уваги як необґрунтовані.

Будь-яких підстав для висновку про неповноту судового розгляду, або про необ`єктивність суду матеріали кримінального провадження не містять, вважати вирок суду незаконним, або несправедливим підстав немає.

Оскільки підстави для скасування вироку в матеріалах провадження відсутні, тому в задоволенні апеляційних скарг потерпілої та прокурора у кримінальному провадженні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та потерпілої ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді