Справа № 466/6786/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Завадів, Жовківського району Львівської області, із середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 09.08.2015р. о 14:00 год., перебуваючи на території санаторію «Львів» по вул. Курортна, 8 у м. Львів-Брюховичі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньої змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом відкриття вікна, проник у корпус № 15 санаторію «Львів», що знаходиться за вищевказаною адресою, звідки намагались таємно викрасти три чавунні ванни загальною вартістю 4500 грн. Однак свій умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не змогли довести до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені охоронцем санаторію.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вченого групою осіб за попередньою змовою, поєднаної з проникненням у приміщення.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 09.08.2015 о 14:00 год., перебуваючи на території санаторію «Львів» по вул. Курортна, 8 у м. Львів-Брюховичі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньої змовою із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом відкриття вікна, проник у корпус № 15 санаторію «Львів», що знаходиться за вищевказаною адресою, звідки намагались таємно викрасти три чавунні ванни загальною вартістю 4500 грн. Однак свій умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли довести до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені охоронцем санаторію.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вченого групою осіб за попередньою змовою, поєднаної з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину свою визнали повністю та пояснили, що дійсно 09.08.2015 о 14:00 год. вони, перебуваючи на території санаторію «Львів» по вул. Курортна, 8 у м. Львів-Брюховичі, в стані алкогольного сп`яніння, відкрили вікно та проникли у корпус № 15 санаторію «Львів», звідки намагались викрасти три чавунні ванни, однак були затримані охоронцем санаторію, у вчиненому розкаялися, просили суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинувачених. Крім повного визнання обвинуваченими своєї винуватості, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0002714.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинувачених органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вченого групою осіб за попередньою змовою, поєднаної з проникненням у приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, його характеристику з місця проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність жодних претензій до обвинуваченого зі сторони представника потерпілого, вважаю, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який раніше не судимий, його характеристику з місця проживання, щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність жодних претензій до обвинуваченого зі сторони представника потерпілого, вважаю, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 5 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 5 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1