Справа № 627/1453/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2015 рокусмт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження №0000569 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.06.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.15 ч.1 ст.115 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 09.01.2014 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11 жовтня 2015 року приблизно о 16 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 та розташована по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , де, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, проявляючи явну неповагу до суспільства, моральності і добропристойності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилася у спричиненні тілесних ушкоджень та порушенні спокою громадян, безпідставно у грубій формі висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та почав вимагати у останнього цигарки. ОСОБА_6 відмовився дати ОСОБА_4 цигарки, мотивуючи тим, що в нього їх немає, оскільки він не палить. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи свою перевагу перед ОСОБА_6 , оскільки останній є інвалідом ІІ-ї групи та пересуватися без милець не може, ухопив з підлоги милицю та безпідставно наніс останньому 2 удари в обличчя. Від даних ударів ОСОБА_6 ю не втримався на ногах та, тримаючи ОСОБА_4 , разом впали на підлогу. В цей час до квартири зайшов ОСОБА_7 , якого ОСОБА_4 злякався, припинив свої хуліганські дії та втік з вищевказаної квартири.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній області та в області грудини, синця в області нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №70-КК/15 від 12.10.2015 року є легкими тілесними ушкодженнями.

Хуліганські дї ОСОБА_4 відбувалися на протязі 10 хвилин, вперто не припинялися, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 спричинені легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та не заперечував факту вчинення хуліганських дій, за обставин, як про це вказано вище. В скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що цивільний позов ним не заявлено, але прохав обрати міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді арешту.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме:

- хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в спричиненні тілесних ушкоджень та порушенні спокою громадян.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу підсудного, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра Краснокутської ЦРЛ не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його щире каяття у вчиненні злочину, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше був судимий, за що судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, більше того злочин вчинено відносно інваліда, який є безпорадним та не може самостійно пересуватися, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч.1 ст.296 КК України у вигляді арешту.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

По справі цивільний позов не заявлений, речові докази відсутні.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), взявши його під варту негайно із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 08 грудня 2015 року, дня його фактичного взяття під варту.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1