Справа № 598/346/15-к
провадження № 1-кп/598/48/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №598/346/15-к по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої 05.12.2013 року Збаразьким районним судом за ч.1 ст.185, ст. 69 КК України до покарання у виді 60 годин громадських робіт, яке відбула 05.02.2014 року, 22.10.2014 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, яке відбула з 17.02.2015 року по 17.06.2015 року в Чортківській УВП(№26),

за ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

21 грудня 2015 року в період приблизно з 17 до 18 години обвинувачена ОСОБА_5 перебувала у житловому будинку ОСОБА_4 , що в с. Мала Березовиця Збаразького району Тернопільської області, де у неї виник злочинний намір направлений на викрадення майна потерпілого.

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, того ж дня 21 грудня 2015 року приблизно о 18 год. 10 хвилин обвинувачена ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрала із житлового будинку ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 800 грн. та мобільний телефон марки «Нокія-105» вартістю 326 грн. 04 коп., чим завдала потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1126 грн. 04 коп..

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні і пояснила, що на запрошення ОСОБА_4 21 грудня 2015 року приблизно о 17 годині приїхала до нього і перебувала у його житловому будинку, що в с. Мала Березовиця Збаразького району. Того ж дня, 21 грудня 2015 року, під час перебування у помешканні потерпілого, у неї виник намір на викрадення його майна. Приблизно о 18 год. 10 хвилин, вона скориставшись тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи у нетверезому стані, заснув, шляхом вільного доступу, таємно викрала із його житлового будинку грошові кошти в сумі 800 грн. та мобільний телефон марки «Нокія-105», що знаходились на тумбочці кімнати будинку, в якій вони перебували. Заволодівши викраденими матеріальними цінностями, вона залишила помешкання потерпілого. На даний час повернула потерпілому грошові кошти та мобільний телефон, а тому претензій до неї він не має.

У вчиненому ОСОБА_5 , щиро розкаюється та просить суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 , в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор, обвинувачена та її захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, конкретні обставини справи, дані щодо особи винної, яка щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодувала завдані збитки і потерпілий не наполягає на сувору покаранні винної, її характеризуючи дані, та вважає за необхідне призначити їй покарання у виді арешту.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, за проведену судову товарознавчу експертизу №6-17/15 від 19.01.2015 року в сумі 245 грн. 96 коп.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Нокія-105», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373,374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

Стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, за проведену судову товарознавчу експертизу №6-17/15 від 19.01.2015 року в сумі 245 грн. 96 коп.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Нокія-105», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1