Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/1-13/2012 Головуючий у 1-й інст. Гулак
Категорія ст. 121ч.1, 122ч.1 КК України Доповідач Котік В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2012 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого судді: Котіка В.П.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар Ходаківська В.Л. Велидчук І.М.

з участю прокурора: Селюченко І.І.

захисника: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_3 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2012 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, вдівця, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, невійськовозобовязаного, інвалідв ІІІ групи, раніше не судимого,

Засудженого :

-за ст. 121 ч.1 КК України до пяти років позбавлення волі;

-за ст. 122 ч.1 КК України до двох років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній підписку про невиїзд.

В строк відбуття покарання зараховано час перебування під вартою з 03.07.2008 року по 04.07.2008 року.

Речові докази: деревяний брусок знищено, чотири сокири, чоловічу сорочку повернуто власнику ОСОБА_4

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволено частково: стягнено з засудженого на відшкодування матеріальної шкоди 1486 грн. (одну тисячу чотириста вісімдесят шість) 65 коп., та моральної шкоди 90000 (девяносто тисяч) грн.

Суд визнав ОСОБА_4 винним і засудив за те, що він 02.07.2008 року близько 23 години на ґрунті давніх неприязних стосунків з ОСОБА_5, побачивши останнього з ОСОБА_6 у дворі будинку №198 по вул. Щорса в м. Житомирі, взявши у своєму дворі сокиру, підійшов до потерпілих та наніс ОСОБА_5 удар обухом сокири по спині, а коли той обернувся, наніс удар обухом сокири по голові. В результаті ударів ОСОБА_5 впав на землю після чого ОСОБА_4 наніс йому удар лезом сокири по передпліччю правої руки, а коли ОСОБА_5 прикрився лівою рукою від наступного удару сокирою в область голови, удар прийшовся по ній.

В цей час ОСОБА_6 намагався захистити ОСОБА_5, після чого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удари лезом сокири по правій руці та обухом сокири по лівому плечі. Після нанесення ударів засуджений з місця скоєння злочину зник.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілим були спричинені тілесні ушкодження:

-потерпілому ОСОБА_5 у вигляді поверхневої забійної рани на правій верхній кінцівці, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоровя, закритого перелому основної фаланги 3 пальця лівої кисті, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, відкритого перелому правої плечової кістки в нижній третині з наявністю на дні перелому уламків плечової кістки та ушкодженням лівого променевого нерву, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

-потерпілому ОСОБА_6 у вигляді синця на лівому плечовому суглобі, який відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоровя, закритої тупої травми правої верхньої кінцівки у вигляді саден передпліччя та закритого перелому правої ліктьової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоровя.

В апеляції захисник засудженого ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції. Обґрунтовуючи своє прохання, захисник зазначив, що:

-як досудовим слідством так і судом не було встановлено місця події, а саме, на думку захисту, подія відбулася поблизу місця проживання засудженого, а не в дворі потерпілого ОСОБА_5, що підтверджується показами, як самого засудженого, так і поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Це також підтверджується там, що працівники міліції затримали ОСОБА_9, який спав в автомобілі засудженого саме поблизу двору засудженого, а саме по пров. 1-му Кірова, 14;

-суд не врахував ту обставину, що потерпілі раніше притягувались до кримінальної відповідальності, відбували покарання в місцях позбавлення волі та являються хронічними алкоголіками і саме вони спровокували бійку та першими почали бити засудженого. Дії засудженого вважає захистом від неправомірних дій потерпілих;

-судом не доведено обєктивної сторони злочину, що саме ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження в дворі будинку ОСОБА_5, оскільки на сокирах, які були вилучені у ОСОБА_5 і у ОСОБА_9, не було виявлено слідів крові потерпілих. Крім того, ОСОБА_5 в перших своїх поясненнях зазначав, що його били сокирою або деревяним бруском;

-Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що із розмови з потерпілим ОСОБА_6 йому стало відомо, що подія сталася поблизу будинку ОСОБА_4, коли вони з ОСОБА_5 почали хитати автомобіль засудженого, таким чином намагаючись розбудити сина засудженого, який спав всередині

Всі викладені докази, на думку захисту, в своїй сукупності підтверджують, що подія сталася саме біля двору засудженого.

Крім цього, захисник ОСОБА_3 зазначив, що суд не дослідив та не дав оцінки долученої до справи історії хвороби ОСОБА_4, з якої вбачається, що він лікувався з приводу отриманих травм від нанесеного ОСОБА_5 удару пляшкою по голові, що призвело до інвалідності.

Також суд безпідставно відмовив в призначенні по справі судово медичної експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4, допиті свідків ОСОБА_11, Градунова, ОСОБА_12 Вказані свідки першими спілкувалися з потерпілими після події і могли б прояснити ситуацію.

Судом не надано оцінки виявленим грубим порушенням права обвинуваченого на захист під час досудового слідства, що виразилось у тому, що органи досудового слідства всупереч вимог ст. 202 КПК України не надали ОСОБА_4 для ознайомлення матеріали двох судово медичних експертиз №492 та №493 по судово біологічному дослідженню ватних тампонів та сорочки зі слідами крові.

Також, органами досудового слідства втрачені важливі речові докази штани та сорочка потерпілого ОСОБА_5 із слідами від травмую чого предмету, що позбавило можливості провести трасологічну експертизу.

За наведених обставин захист вважає, що повністю підтверджується версія, про те, що дії засудженого були направлені виключно на захист від неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду в дебатах, колегія суддів апеляцію залишає без задоволення з наступних підстав.

Вина ОСОБА_4, у вчинені злочину за викладених у вироку обставин підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених судом першої та апеляційної інстанцій.

Посилання захисника засудженого в апеляції на незаконне засудження ОСОБА_4 є необґрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що на досудовому слідстві ОСОБА_4 визнавав, що був дуже сердитий на сусідів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за те, що вони споювали його сина ОСОБА_13. 02.07.2008 року приблизно о 22.30 год. у нього з потерпілими виник конфлікт з приводу того, що останні намагалися розбудити ОСОБА_9, який спав у машині. Конфлікт розпочався поблизу будинку засудженого, проте потім потерпілі пішли до будинку ОСОБА_5, а він (ОСОБА_9), взявши деревяну рейку, направився за ними. У дворі будинку ОСОБА_5 він наніс удари потерпілим від чого ті попадали на землю. ОСОБА_5 намагався вдарити його скляною пляшкою, проте не влучив. (т. 1 а.с. 41-43).

Ці ж пояснення ОСОБА_9 підтримав під час очної ставки з ОСОБА_6, заперечивши лише той факт, що удари він наносив сокирою. Таким чином визнав, що місце бійки було саме в подвірї ОСОБА_5. (т1. а.с.44-45)

Щодо показів свідка ОСОБА_8, на які посилається захист, то суд першої інстанції їх проаналізував, дав оцінку з якою погоджується колегія апеляційного суду.

Свідок ОСОБА_7 чула крики характерні для конфлікту, проте конкретно не бачила що відбувалося і де були спричинені тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила в судовому засіданні, що крики, якими супроводжувався конфлікт, чула саме з двору потерпілого ОСОБА_5. Через деякий час він постукав в двері її будинку просив викликати швидку допомогу. Вона побачила в ОСОБА_5 на руці рану, яка дуже кровила. ОСОБА_5 пояснив, що його порубав сусід ОСОБА_9.

Факт затримання ОСОБА_9 в автомобілі поблизу будинку засудженого, жодним чином не вказує місце скоєння злочину.

Свідок ОСОБА_11, який в складі оперативної групи виїжджав на місце пригоди, підтвердив в суді, що спілкувався з потерпілим ОСОБА_5 в машині швидкої допомоги і той повідомив, що сусід порубав його сокирою.

Попередні судимості та відбуття реального покарання потерпілими, на що посилається апелянт,не впливають на вирішення справи і жодних фактів не доводять.

Посилання захисника на те, що на сокирах, які були вилучені працівниками міліції не знайдено слідів крові потерпілих не спростовує факту нанесення тілесних ушкоджень сокирою. Вказана обставина повністю підтверджується поясненнями потерпілих, які узгоджуються з висновком експерта №1014 від 29.07.2008 року, відповідно до якого виявлений у ОСОБА_5 відкритий перелом правої плечової кістки з ушкодженням лівого променевого нерву, утворився від дії рублячого предмету, можливо внаслідок нанесення удару по правій кінцівці лезом сокири і не міг утворитися в результаті нанесення удару деревяним предметом, що був вилучений в ході відтворення обстановки та обставин події 11.07.2008 року. (т1. а.с.116-117)

Пояснення свідка ОСОБА_15, не можуть бути визнаними достовірними, оскільки безпосереднім свідком події він не був. Про обставини події він дізнався зі слів ОСОБА_9 сина засудженого, котрий просив його схилити потерпілих до зміни показів. Це стверджують потерпілі в своїх поясненнях. (т1. а.с.259-264)

Є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи твердження захисника про допущені судом порушення прав Піонтківського внаслідок не задоволення заявлених ним клопотань. З огляду на протокол судового засідання, всі клопотання про дослідження певних доказів були вирішенні судом в розрізі їх належності та допустимості.

Свій висновок щодо досліджених доказів та їх оцінки в сукупності з іншими наведеними у вироку доказами суд належним чином мотивував. З цим висновком погоджується і колегія суддів.

Викладені у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними, направленими на уникнення від відповідальності за скоєне, апеляційний суд розцінює аргументованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Перевіркою кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій, апеляційним судом не встановлено. Висновки суду ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Тому викладені в апеляції доводи захисника про те, що досудове слідство і судовий розгляд у справі проведені не обєктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав їм належну оцінку та прийшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.1, 122 ч.1 КК України.

При призначенні покарання засудженому суд правильно керувався загальними засадами призначення покарання, що зазначені у ст. 65 КК України. Суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані щодо особи винного, та призначив йому покарання, яке є необхідним для його виправлення та запобігання нових злочинів.

Підстави для скасування вироку за мотивами, викладеними в апеляції, відсутні.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцією захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2012 року без зміни.

Судді :