Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №1-896 2011р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді:ОСОБА_1

при секретарі: Кушнерук Ю.С.

за участю прокурора: Піддубної Л.П.

представника потерпілої: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Рівне вул. Хліборобів, 54, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, з середньою світою, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, будучи матір'ю своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з січня 2008 року по червень 2011 року злісно не виконувала свої обов'язки по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

10.01.08 ОСОБА_3 народила доньку - ОСОБА_4.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.ст.8, 12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її

здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Таким чином, починаючи з січня 2008 року ОСОБА_3 по місцю свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, маючи на утриманні малолітню дитину, в порушення вищенаведених ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України та ст.ст.8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", - злісно не виконувала ці обов'язки, а саме: не створила малолітній ОСОБА_4 необхідних побутових умов, не забезпечила її доглядом, харчуванням та лікуванням.

Як наслідок з перших днів життя стан здоров'я ОСОБА_4 порушився, а саме: внаслідок переохолодження організму, неповноцінного та недостатнього харчування, недотримання правил гігієни ОСОБА_4 були набуті наступні захворювання: гострий ентерит (запалення тонкого кишківника) середньої важкості, ексикоз II ст. (захворювання шкіри), гіпотрофія II ст., ферментопатія, себорейний дерматит (захворювання шкіри та волосяних фолікулів), риніт, трахеобронхіт, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді розладу здоров'я малолітнього.

Крім того, знаючи про необхідність лікарського обстеження дитини ОСОБА_3 умисно ухилялась від відвідування педіатра, поліклініки.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 вину в інкримінованому діянні визнала повністю, щиро розкаялася та повністю підтвердила встановлені судом обставини вчинення злочину.

Представник потерпілої ОСОБА_2 пояснила, що з боку ОСОБА_3 мало місце злісне невиконання встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі стосовно вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з»ясувавши правильне розуміння підсудною змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз»яснивши для неї, що у такому випадку, вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляціному порядку, суд вважає вину підсудної ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує її дії за ст. 166 КК України, як злісне невиконання матір'ю встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні виду та міри покарання підсудній суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, особу підсудної, яка за місцем проживання характеризується позитивно; як пом'якшуючі покарання обставини приймає щире каяття підсудної та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Покарання підсудній, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити у виді позбавлення волі ближче до нижньої межі вказаної санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений нею злочин, у відповідності до вимог ст. 75 КК України - із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Речових доказів по справі не має.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки з

випробуванням та відповідно до ст. 76 КК України покласти на неї такі обов»язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально -виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з'являтись до кримінально - виконавчої інспекції для реєстрації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженій змінити із взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши її з-під варти в залі суду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: