Провадження № 11-сс/783/872/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Даною ухвалою скаргу ОСОБА_6 від 23.11.2015 року на бездіяльність Галицького РВ УМВС України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та про зобов`язання Галицького РВ УМВС України у Львівській області до вчинення дій повернуто скаржнику.

Приймаючи дане рішення, районний суд виходив із того, що заява про вчинене правопорушення отримана Галицьким РВ УМВС України у Львівській області 06.10.2015 року і перебіг строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей у ЄРДР, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, розпочався по закінченню 24 годин після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, тобто 08.10.2015 року включно і закінчився, відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, через 10 днів 18.10.2015 року, і у зв`язку з цим зазначену скаргу було повернуто скаржнику, яким було пропущено строк на оскарження та не заявлено клопотання про його поновлення.

Апелянт ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.11.2015 року, поновити термін на оскарження протизаконних дій працівників міліції пропущений нею з поважних причин та зобов`язати їх вчинити дії по її заяві, передбачені КПК України.

При цьому апелянт покликається на те, що місцевий суд умисно не повідомив її про час і місце розгляду скарги та справи, коли її явка була обов`язкова, суддя місцевого суду ОСОБА_1 при виконанні службових повноважень судді вчинила процесуальну диверсію з корисливих інтересів в інтересах третіх осіб і умисно створила причини та умови судової тяганини, чим умисно порушила права та законні інтереси потерпілої у даній справі, а ухвала від 23.11.2015р. суперечить вимогам ст. 214 КПК України і ст. 303-307 КПК України, ст. 19, 55, 124 Конституції Україні, ст. 6 Конвенції.

Окрім цього апелянт покликається на те, що 06.10.2015р. було викликано працівників міліції на місце злочину по факту незаконного підключення до електромереж будинку АДРЕСА_1 , які приїхали і не склали протоколу на місці злочину і не відібрали пояснення, що було підставою написання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.10.2015р., яка надана працівникам міліції, однак працівники міліції, ігноруючи процесуальні та матеріальні норми КПК та КК України, не вчинили жодних дій в порядку ст. 214 КПК України, а саме не внесли даної заяви про вчинення КП від 06.10.2015р. в ЄРДР і не розпочали досудового розслідування, а умисно надали їй відписку від 19.11.2015р. №67/16130 ЖЄО №17091 від 06.10.2015р. за підписом ОСОБА_7 , начальника Галицького РВ ЛМУ МВСУ у Львівській області, що було підставою написання скарги від 23.11.2015р. до суду в порядку ст. 303-307 КПК України по факту вчинення злочину «незаконне підключення до електромереж будинку».

Також апелянт зазначає, що дана заява про вчинення кримінального правопорушення не є зверненням громадян (заявою, скаргою), що подаються в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року, і не підлягає розгляду відповідно до цього Закону, а підлягає реєстрації та подальшому розгляду в порядку кримінально-процесуального законодавства України.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи № 461/11714/15-к, проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Місцевим судом було встановлю, що заяву про вчинення злочину ОСОБА_6 подала до Галицького РВ УМВС України у Львівській області 06.10.2015 року, отже термін оскарження бездіяльності працівників міліції завершився 18.10.2015 року, тоді як скаргу до суду першої інстанції вона подала лише 23.11.2015 року, пропустивши строк на оскарження більш як на місяць. При цьому клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_6 не заявляла, тому місцевий суд підставно, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернув скаргу скаржнику. Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про вчинення суддею процесуальної диверсії з корисливих мотивів та інші необґрунтовані припущення з цього приводу.

Оскільки по суті скарга ОСОБА_6 не розглядалась, а була повернена скаржнику на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, то участь скаржника при прийнятті даного рішення, відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, не була обов`язковою.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 7 ст. 304 КПК України), тому колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги щодо відновлення строку на оскарження та суті скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників Галицького РВ УМВС України у Львівській області, оскільки такі не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 418,422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року про повернення скарги ОСОБА_6 від 23.11.2015 року на бездіяльність Галицького РВ УМВС України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та про зобов`язання Галицького РВ УМВС України у Львівській області до вчинення дій скаржнику без зміни.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4