Справа № 212/7744/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу знаходиться вищезазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , якому ухвалою слідчого судді від 08.08.2015 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04.10.2015.
В судовому засіданні у зв`язку з тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, прокурор ініціював питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, та просив продовжити строк дії запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та клопотав про його зміну на домашній арешт, обґрунтовуючи тим, що його підзахисний ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи, на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні, крім того вона є інвалідом 1-ї групи та потребує постійного стороннього догляду. Обвинувачений має постійне місце проживання, за яким зареєстрований, і не має мети переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив замінити забіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з підстав зазначених його захисником.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що з огляду на положення ст. 177 КПК України, одним з ризиків, який дає підстави продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, є вчинення іншого кримінального правопорушення, а оскільки обвинувачений є інвалідом 3-ї групи, має на утриманні хвору матір, яка потребує стороннього догляду, вважає клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт підлягаючим задоволенню.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

В судовому засіданні не встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання, зокрема наявності у нього на утриманні матері похилого віку, інваліда І-ї групи, потребуючої постійного стороннього догляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступені тяжкості інкримінованого йому злочину.

Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 195, 197, 205, 331 КПК України, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з покладанням на нього наступних обов`язків:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатись з м. Кривого Рогу без дозволу суду;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, в вихідні та святкові дні цілодобово, в робочі дні з 19.00 години до 07.00 години наступного дня.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в частині зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тривалістю в два місяці - до 01 грудня 2015 року.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого - до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області та для відома до КУВП УДПтСУ в Дніпропетровській області № 3.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1