Справа №212/5190/2012
Провадження № 1/127/222/13
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" червня 2013 р. місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Ковальчук Л. В., при секретарі Трохимчук Л.С. , за участю прокурора Янушевича Ю. О., захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії органів дізнання та досудового слідства та матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 364 КК України.

25.04.13 р. до суду надійшла скарга на дії органів дізнання та досудового слідства ОСОБА_5, яка мотивована тим, що під час розслідування вказаної кримінальної справи 16.01.2012 р. був проведений обшук в її помешканні за адресою АДРЕСА_1, за результатами якого в її квартирі було вилучено 81500 доларів США та 1265 євро, які належать їй особисто, також було вилучено належні їй документи та цінності, в тому числі золоті вироби та гроші в національній валюті. Щодо походження валютних цінностей, то скаржник зазначила, що 15000 доларів США було подаровано на її та ОСОБА_6 весілля, 10000 доларів США та 1265 євро це її заощадження від трудової діяльності, а також подарунків, 15000 доларів США вона отримала у позику в ОСОБА_7 в грудні 2011 року, 15000 доларів США отримала в позику від ОСОБА_8 в грудні 2011 року, 25000 доларів США вона отримала від свого рідного діда ОСОБА_9, який вже помер. Кошти вона збирала на своє лікування в республіці Ізраїль, в клініці АМС якої вона перебуває на обліку з приводу очікування операції та лікування безпліддя. Слідчим прокуратури ОСОБА_10 не вживалося жодних дій щодо встановлення походження цінностей та грошей, вилучених в неї. Частину цінностей, а саме золоті вироби та гроші в національній валюті були їй повернуто, а валютні цінності слідчий не повернув, що на думку скаржника порушує її права та може призвести до негативних незворотних наслідків, оскільки за плином часу зменшуються її шанси на вдалу операцію, а вартість лікування дорожчає. Крім того її батько ОСОБА_4 є смертельно хворою людиною, яка також потребує лікування, однак матеріальне становище її сім'ї не дає для цього можливості. Скаржник просила вжити заходів щодо притягнення слідчого Солдатова І. М. до відповідальності за недбале ставлення до службових обовязків та повернути належні їй на праві власності грошові кошти в сумі 81000 доларів США та 1265 євро.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримала та пояснила, що вона з 1995 року проживає окремо від своїх батьків, працює, має власний дохід, гроші та інші цінності належать їй особисто. Під час обшуку вона вказувала слідчому Солдатову І. М. про те, що гроші, валюта та золоті вироби належать їй, про суму коштів її ніхто не питав.

Прокурор Янушевич Ю. О. заперечував проти задоволення скарги, вважає, що вказані скаржником цінності та грошові кошти були вилучені в рамках вказаної кримінальної справи з метою забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене ст. 368 КК України, тому суд має вирішувати питання щодо вказаних коштів в нарадчій кімнаті під час винесення вироку. Також прокурор зазначив, що в справі є беззаперечні докази належності всіх тих цінностей ОСОБА_4 Також прокурор зазначив, що під час обшуку скаржник не могла повідомити, які цінності зберігаються в неї в помешканні, яка сума грошей, проте в даний час чітко вказує про походження валюти, яка була в неї вилучена.

Захисник ОСОБА_1 вважає скаргу обґрунтованою, просив її задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_3, яка є донькою підсудного ОСОБА_4, протягом тривалого часу свого життя проживає окремо від батьків, має власні доходи. Сума коштів, вилучених в її помешканні, значно перевищує суму коштів, отриманих ОСОБА_4 в результаті злочинної діяльності згідно висунутого йому обвинувачення. ОСОБА_3 за його клопотанням була допитана в судовому засіданні та повідомляла як про походження грошей, так і про мету їх зберігання та накопичення, надала суду докази. Під час обшуку в квартирі скаржниці були вилучені не лише вказані у скарзі валютні цінності, були вилучені також кошти у національній валюті та золоті вироби. Однак гроші в національній валюті та золоті вироби слідчий повернув ОСОБА_3, така вибірковість з боку слідчого є дивною, адже не зрозуміло за яким саме критерієм слідчий визначив приналежність майна. На думку скаржника слідчий діяв незаконно та упереджено, накладаючи арешт на майно особи, яка не є обвинуваченою по справі.

Захисник ОСОБА_2 та підсудний ОСОБА_4 просили скаргу задовольнити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши скаргу та матеріали кримінальної справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 234 КПК України (1960 р.) скарги на дії слідчого розглядаються судом під час підготовчого засідання або під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 81 КПК України питання про речові докази вирішуються вироком, ухвалою чи постановою суд про закриття справи.

Як вбачається із протоколу обшуку від 16.01.12 р., дослідженого в судовому засіданні (т. 1 а.с. 168), в помешканні ОСОБА_3, яка не є фігурантом по справі, за адресою АДРЕСА_1 було вилучено значну кількість золотих виробів, гроші в національній валюті, та в іноземній валюті, в тому числі 81500 доларів США та 1265 євро, а також договори та інші документи. При підписанні протоколу ОСОБА_3 вказала, що все вилучене належить їй особисто та зазначила про походження грошей та цінностей власноручно.

На аркуші 275 першого тому вказаної кримінальної справи міститься постанова слідчого Солдатова від 12.03.2012 р. про накладення арешту на майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_4, зокрема 81500 дол. США та 1265 евро. При цьому в мотивувальній частини вказаної постанови зазначено, що вказані кошти вилучені під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2, вказівки на те, кому належить дане помешкання слідчий не навів, однак вказав, що вилучені кошти належать ОСОБА_4 безпосередньо, ніяким чином таку свою думку не обґрунтувавши.

Як зазначила скаржник в судовому засіданні вона вже протягом довгого часу проживає окремо від батьків за адресою АДРЕСА_1, працює, отримує власні доходи. Вона пояснила походження вилучених в неї цінностей. Її твердження ніякими доказами по справі не спростовані.

Крім того на валютні цінності накладений арешт, проте речовими доказами слідчий їх не визнав, невідомо з яких причин визнавши їх майном ОСОБА_4.

Твердження прокурора про те, що слідчий діяв законно з метою забезпечення можливості призначення покарання ОСОБА_4 у виді конфіскації майна є нелогічними, оскільки конфіскації підлягає виключно майно винної особи, а не членів її сімї та родичів. ОСОБА_3 не є обвинуваченою по справі, тому її майно ніяк не може бути обєктом конфіскації при призначенні такого виду покарання підсудному ОСОБА_4

За таких обставин суд приходить до висновку, що слідчий діяв незаконно, з невідомих суд причин визнавши майно, вилучене в ОСОБА_3, належним ОСОБА_4, тому грошові кошти в сумі 81500 доларів США та 1265 євро слід повернути власнику ОСОБА_3

Закон не передбачає вирішення судом питання про притягнення слідчого до відповідальності за незаконні дії.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 234 КПК України (1960 р.), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії слідчого Солдатова І. М. в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі вісімдесят одна тисяча пятсот доларів США та одна тисяча двісті шістдесят пять євро та передачі їх на зберігання до Вінницького відділення Хмельницької обласної філії АКБ Укрсоцбанк незаконними.

Скасувати арешт, накладений постановою від 12.03.12 р. слідчим в особливо важливих справах Прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 на вісімдесят одну тисячу пятсот доларів США та одну тисячу двісті шістдесят пять євро.

Повернути належні ОСОБА_3 на праві власності грошові кошти в сумі вісімдесят одна тисяча пятсот доларів США та одна тисяча двісті шістдесят пять євро, які зберігаються Вінницького відділення Хмельницької обласної філії АКБ Укрсоцбанк.

В решті вимог скаржника відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя