ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/918/15-к
Провадження № 1-кп/486/87/2015
27 листопада 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора прокуратури м. Южноукраїнська ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження (зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000843 від 08.12.2014 року) по обвинувальному акту відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 297, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08.12.2014 року приблизно о 02 години 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в районі Южноукраїнського автовокзалу, розташованого по вул. Дружби народів, 27 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 ножем, один удар в область задньої правої частини грудної клітини, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітини. Після чого разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі поїхав до м. Первомайськ Миколаїської області, при цьому, по дорозі викинув ніж, яким наніс потерпілому тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України не визнав та показав суду, що 07.12.2014 року близько 23- ї години йому зателефонувала його колишня дівчина ОСОБА_10 , яка знаходилась в м. Южноукраїнську на автовокзалі та просила забрати її звідти від п`яної компанії і відвезти в м. Первомайськ Миколаївської області. Приблизно через 2,5 години на своєму автомобілі він, взявши з собою свого знайомого ОСОБА_9 , прибув до ОСОБА_11 автовокзалу. Там він побачив свою колишню дівчину ОСОБА_12 в сльозах, потерпілого ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав її та ще двох чоловік. Він запропонував потерпілому відпустити дівчину і намагався заспокоїти його та врегулювати конфлікт мирним шляхом. Однак на всі вмовляння припинити свою поведінку ОСОБА_4 не реагував, а навпаки почав ще більше кричати, погрожувати та висловлюватись в бік обвинуваченого нецензурною лайкою та наніс йому декілька ударів по обличчю. Після чого ОСОБА_6 , аби налякати потерпілого та припинити його неправомірні дії, дістав з кишені куртки брелковий ніж з відкидним лезом та демонстративно для ОСОБА_4 відчинив його, оголивши лезо, при цьому вказаний ніж бачили всі, в тому числі і потерпілий. Однак це його не зупинило, навпаки він почав йти прямо на ОСОБА_6 , але приблизно на відстані пів метра від обвинуваченого, замахуючись рукою на останнього він посковзнувся та почав падати прямо на нього. Під час падіння, ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці зазначеного ножа, обхопив потерпілого своїми руками за плечі та відходячи в правий бік відкинув його ліворуч від себе та в цей час ОСОБА_6 відчув як лезо ножа заділо зимову куртку потерпілого зі сторони спини. При цьому застосовувати ніж він наміру не мав, це сталося випадково, як необхідна оборона. Після чого ОСОБА_6 забрав ОСОБА_12 та ОСОБА_9 і вони поїхали до м. Первомайськ. Ніж, яким він наніс тілесні ушкодження потерпілому він викинув по дорозі до зазначеного міста, у вікно автомобіля, де саме не пам`ятає.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення з нього 145 грн. 09 коп. вартості лікування потерпілого та цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з нього 2958 грн. 90 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, та 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, не визнав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що ввечері 07.12.2014 року він разом з ОСОБА_12 приїхали до м. Южноукраїнська Миколаївської області з м. Вознесенська, щоб розважитись. Зустрівшись зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вони відвідали декілька кафе та барів м. Южноукраїнська після чого прийшли на автовокзал, щоб повернутись до м. Вознесенська. В зв`язку з тим, що ОСОБА_15 відмовилась повертати належні йому грошові кошти, які він дав їй на зберігання, між ними виникла суперечка. Близько другої години ночі 08.12.2014 року на автовокзал приїхав колишній спів-мешканець ОСОБА_10 ОСОБА_16 разом з його знайомим, якого, як в подальшому з`ясувалось, по телефону викликала ОСОБА_15 аби він забрав її до м. Первомайська. ОСОБА_6 вибігши з автомобіля на якому приїхав, підбіг до ОСОБА_4 та почав вимагати відпустити з ним ОСОБА_15 , на що потерпілий почав висловлюватись на адресу обвинуваченого нецензурною лайкою та, дійсно, перший наніс обвинуваченому удар по обличчю, після чого, той відійшов, а до нього підійшов ОСОБА_9 , під час розмови з яким ОСОБА_4 відчув як його позаду вдарили ножем під лопатку. Він повернувся, побачив обвинуваченого, який тримав в правій руці ніж, та між ними почалася бійка. Під час бійки ОСОБА_6 намагався ще раз нанести йому удар ножем. Після чого потерпілий сказав: «Забирай ОСОБА_15 », ОСОБА_6 так і зробив та вони поїхали. ОСОБА_4 відчуваючи біль з правої сторони спини, поскаржився на нього своїй знайомій ОСОБА_17 , яка щойно підійшла, на що остання засунула свою руку потерпілому під куртку та виявила, що у нього є поріз на спині. Вони відразу ж викликали швидку допомогу і його відвезли до лікарні.
В результаті ОСОБА_6 завдав йому тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітини.
Потерпілий ОСОБА_4 свій цивільний позов підтримав повністю. Просив суд стягнути з ОСОБА_6 завдану йому майнову шкоду в розмірі 2958 грн. 90 коп. та моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн.
Свідок ОСОБА_18 суду показала, що ввечері 07.12.2014 року знаходилася у гуртожитку ліцею в м. Южноукраїнську, коли їй зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітись на що вона погодилась. Близько 20.00 години вони разом з ОСОБА_14 приїхали на автовокзал м. Южноукраїнська де їх вже чекав ОСОБА_4 та його дівчина ОСОБА_10 , які приїхали з м. Вознесенська щоб розважитись. Зустрівшись, вони разом пішли гуляти по місту, відвідали бар Едем та кафе розташоване по вулиці Парковій в м. Южноукраїнську, де вживали як міцні так і слабоалкогольні напої. Після чого повернулись на автовокзал м. Южноукраїнська щоб провести ОСОБА_4 та ОСОБА_12 до м. Вознесенська, там між останніми виникла сварка, а через деякий проміжок часу на автовокзалі з`явився ОСОБА_16 , як згодом з`ясувалось, щоб забрати ОСОБА_15 . Після того як ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_4 останній його вдарив і між ними почалася бійка. Як, та коли саме ОСОБА_6 завдавав потерпілому тілесні ушкодження вона не бачила, так як разом з ОСОБА_19 відійшли в сторону та повернулись вже коли обвинувачений з ОСОБА_15 покинули територію автовокзалу. В той момент ОСОБА_4 лежав на лавці та коли вона підійшла до нього, почав скаржитись на біль, в зв`язку з чим вона засунула йому свою руку під куртку та витягла її всю в крові, після чого вони викликали швидку. Вже в лікарні потерпілий підтвердив, що тілесні ушкодження йому наніс саме ОСОБА_16 .
Аналогічні свідчення надав суду і свідок ОСОБА_20 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду підтвердив, що в ніч на 08.12.2014 року йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив поїхати з ним до м. Южноукраїнська щоб забрати його колишню цивільну дружину ОСОБА_15 , на що він погодився. Та коли вони прибули на автовокзал м. Южноукраїнська до них відразу ж підійшов ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно висловлюючись нецензурною лайкою та першим наніс ОСОБА_6 удар кулаком в обличчя. Згодом між потерпілим та обвинуваченим зав`язалась бійка, під час якої потерпілий ще декілька разів наносив обвинуваченому удари в область обличчя. В ході бійки обидва впали, після чого він почув як потерпілий зойкнув, оскільки перед початком бійки він бачив у ОСОБА_6 в руках ніж, то зрозумів що останній підрізав потерпілого. Потім він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 пішли до автомобіля на якому приїхали, та повернулись до м. Первомайська. При цьому він бачив, як ОСОБА_6 по дорозі викинув ніж.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 133 від 11.12.2014 року ОСОБА_4 було спричинене проникаюче ножове поранення правої половини грудної клітки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Вказане тілесне ушкодження могло утворитись від дії предмету, що має колючо-ріжучі властивості, не виключно в термін та при обставинах вказаних в описовій частині постанови /а.с. 114/.
Судово-медичний експерт ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що локалізація рани в правій половині грудної клітки потерпілого свідчить про те, що удар ножем було нанесено з застосуванням сили, знизу вверх. Крім того, дане тілесне ушкодження обвинувачений наносив потерпілому у праву частину спини, тримаючи ніж при цьому у своїй правій руці, тому, на думку експерта, в момент нанесення удару обвинувачений не міг знаходитись обличчям по відношенню до потерпілого, за такого імовірніше удар було завдано ззаду. Тому тілесне ушкодження не могло бути спричинено з необережності та підтверджує ту обставину, що таки мало місце умисне спричинення тілесного ушкодження. Що підтверджує правдивість показів потерпілого та спростовує покази обвинуваченого.
Крім вищезазначених доказів, вина обвинуваченого повністю підтверджується іншими доказами по справі, а саме:
- протоколом огляду предмета - зимової куртки фірми «D.W.D», належної ОСОБА_4 з фотокартками до нього від 11.12.2014 року /а.с. 107-111/, згідно якого в деяких місцях куртки містяться порізи та пошкодження ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та понятих з таблицею зображень до нього /а.с. 115-122/ яким зафіксовано, що в момент нанесення удару потерпілий знаходився саме спиною до обвинуваченого та відчув удар стороннім предметом в області нижче лопатки з-права.
Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що твердження обвинуваченого про те, що тілесне ушкодження потерпілому він спричинив необережно суд розцінює як бажання останнього уникнути кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, яке йому інкримінується органами досудового розслідування. Та обставина, що ОСОБА_6 заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження перевищуючи межі необхідної оборони також не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та повністю спростовується дослідженими доказами, так як для кваліфікації за ст. 124 КК України заподіяння тяжкого тілесного ушкодження повинно бути вчинено з метою захисту правоохоронювальних інтересів від суспільно-небезпечних посягань або затримання злочинця і доставлення його відповідним органам влади.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання призначене за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року.
При вирішенні цивільних позовів, заявлених прокурором в інтересах держави та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Прокурором заявлений позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 145 гривень 09 копійок.
Згідно довідки-розрахунку витрат на лікування в стаціонарі СМСЧ-2 (а.с. 61) вартість лікування ОСОБА_4 у хірургічному відділенні з 08.12.2014 року по 11.12.2014 року складає 145 гривень 09 копійок.
Відповідно до статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, а якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За таких обставин суд доходить висновку про задоволення заявленого прокурором позову.
Тому вказаний цивільний позов прокурора підлягає повному задоволенню.
У відповідності до вимог ст.ст.127-129 КПК України обов`язок про відшкодування майнової та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Вимоги ОСОБА_4 про відшкодування йому майнової шкоди у 2958 грн. 90 коп., підтверджені наданими письмовими доказами (а.с.63-64,102-104), а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то ОСОБА_4 обґрунтував їх з посиланням на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого він зазнав фізичного болю та страждань. Протягом тривалого часу він не мав можливості вести звичний для нього спосіб життя, втратив працездатність.
За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно зі ст.23 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику по справам про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, ступінь його вини, глибину душевних страждань потерпілого, що знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого, вимоги розумності та справедливості, а також майновий стан обвинуваченого, який на теперішній час не працює, і приходить до висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_4 , в розмірі 5000 грн.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання призначене за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року та за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_6 залишити - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 29.07.2015 року.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради (р/р 4526 банк одержувача ГУДКС у Миколаївській області, МФО 826013, 4) вартість лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 145 гривень (сто сорок п`ять) гривень 09 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової, моральної шкоди потерпілому - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2958 грн. 90 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 7958 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 90 коп.
Речовий доказ: зимову куртку фірми «D.W.D», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк - з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1