Справа №127/8730/15-к
Провадження №1-кс/127/3842/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каховка Херсонської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке мотивовано тим, ОСОБА_5 з 17 червня 2011 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді інженера радіолокаційного комплексу радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший лейтенант.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме, з 19 особами офіцерського складу, не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Старший лейтенант ОСОБА_4 знаходячись за межами військової частини НОМЕР_2 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на 22 грудня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді офіцера начальника радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини підполковником ОСОБА_6 , лейтенантом ОСОБА_7 , майором ОСОБА_8 , капітаном ОСОБА_9 , старшим лейтенантом ОСОБА_10 , майором ОСОБА_11 , капітаном ОСОБА_12 , лейтенантом ОСОБА_13 , старшим лейтенантом ОСОБА_14 , капітаном ОСОБА_15 , старшим лейтенантом ОСОБА_16 , капітаном ОСОБА_17 , майором ОСОБА_18 , старшим лейтенантом ОСОБА_19 , старшим лейтенантом ОСОБА_20 , старшим лейтенантом ОСОБА_21 , капітаном ОСОБА_22 , капітаном медичної служби ОСОБА_23 , майором ОСОБА_24 , до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , з метою ухилитись від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України складено 22 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, зокрема останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 в порушення вищевказаних директив до материкової частини України не повернувся, до правоохоронних органів України чи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України на виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документальне підтвердження про своє зарахування до Збройних Сил Російської Федерації або спеціальних служб чи правоохоронних органів Російської Федерації не надав. Крім того, варто мати на увазі, що на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органи державної влади України не функціонують, та правоохоронні органи України свою діяльність не здійснюють. Хоча фактичну можливість виїзду на материкову частину України він разом з іншими військовослужбовцями цієї ж військової частини (організовано групою) мав, однак умисно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій, не виїхав.

ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, особову справу, посвідчення офіцера та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема останній продовжує вчиняти дезертирство, вчинене групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 408 КК України, за вчинення якого, передбачена санкція у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, тобто тяжкий злочин. Крім того, необхідно врахувати ситуацію яка склалась на сході України, а саме проведення Антитерористичної операції, та необхідно врахувати те, що існує ймовірність в разі переходу ОСОБА_4 до збройних сил РФ, приймання участі останнім в бойових діях на боці незаконних терористичних об`єднань як ЛНР та ДНР, тобто, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, офіцери Збройних Сил України мають доступ до державної таємниці та останній перебуваючи на волі, може розголосити дані відомості громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_25 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу , слідчий просить суд задоволити вказане клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив суд надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу останньго для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження №0000111 від 11 грудня 2014, заслухавши думку прокурора, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 обгунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 408 КК України, переховується від органів досудового розслідування, тобто існує ризик, передбачений п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, на даний час відсутній за місцем свого постійного проживання, не прибув на виклик слідчого.

За таких обставин, суд вважає необхідним надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі він може продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятися від виконання процесуальних рішень та може перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 188 - 190 КПК України,

У Х В А Л И В :

Надати дозвіл старшому прокурору військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 (м. Вінниця, вул. Червоноармійська, 105, тел. ) на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каховка Херсонської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити працівникам УМВС України у Вінницькій області.

Ухвала про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє до приводу підозрюваного ОСОБА_4 до суду.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя