Справа № 333/329/15-к
Провадження №1-кп/333/10/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000047 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не працюючого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.04.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі, на підстав ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.06.2013 р. на підставі ст. 81 КК України 02.07.2013 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 2 роки 1 місяць 7 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 будучи раніше засудженим за скоєння корисливих правопорушень на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв умисний злочин проти власності за наступних обставин. 13.12.2014 р. приблизно о 19,10 год. ОСОБА_7 знаходився за адресою м. Запоріжжя, вул.. Піонерська б. 66. На полиці, розташованій в коридорі зазначеного будинку він побачив жіночу сумку, яка належала ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що в коридорі нікого не має, а також, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його злочинні дії залишаться ніким не помічені, з корисливих мотивів, таємно, діючи повторно, шляхом вільного доступу, із зазначеної сумки викрав мобільний телефон марки «Нокіа» моделі Е-71 в корпусі золотистого кольору вартістю 100 грн., із наявною в ній сім-картою, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, а також банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на якій знаходились грошові кошти в розмірі 200 грн., які належали потерпілій ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 грошові кошти з банківської карти зняв через банкомат банку «Ощадбанк» який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, 38. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 300 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно 13.12.2014 р. приблизно о 19.00 год. він знаходився в гостях у потерпілої ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 . На полиці, розташованій в коридорі зазначеного будинку він побачив жіночу сумку, яка належала ОСОБА_8 із зазначеної сумки викрав мобільний телефон марки «Нокіа» моделі Е-71, а також банківську карту банку «Ощадбанк» на якій знаходились грошові кошти в розмірі 200 грн., які належали потерпілій ОСОБА_8 і які він в подальшому, зняв через банкомат банку «Ощадбанк». Після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину.

Окрім повного визнання своєї провини, винність ОСОБА_7 в об`ємі зазначеному у вироку підтверджується показаннями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в суді пояснила, що в середині грудня 2014 року до неї в гості за адресою АДРЕСА_3 прийшов ОСОБА_7 , ввечері вона укладала дитину спати та заснула сама, прокинувшись в ночі, побачила, що в будинку нікого не має, а з сумки, яка лежала в коридорі, зник її телефон та банківська картка, на яку перераховується допомога на утримання дитини. На теперішній час претензій до обвинуваченого не має, оскільки вартість викраденого майна їй відшкодована обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми діями він вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.

ОСОБА_7 раніше судимий, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому необхідно обрати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів не має.

Враховуючи, що ОСОБА_7 злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, невідбутий строк покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запорріжжя за ч.2 ст. 187 КК України від 14.04.2009 р. складає 2 роки 1 місяць 7 днів, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому необхідно обрати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :
ВизнатиОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ПризначитиОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2009 року, у вигляді двох років п`яти місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі №10 м. Запоріжжя до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 14 січня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2016 року по 08 лютого 2016 року у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 днів покарання, що дорівнює один місяць 22 дні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які знаходяться під вартою, в той же час з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає зако

нної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуюча суддя: ОСОБА_1