490/2689/15-к
н/п 1-кп/490/297/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 р. м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня базова, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,14.04.2014р. Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.1ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, штрафу 510грн., звільнений від відбування покарання за ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 16.03.2015, приблизно о 23год.50хв. знаходячись в районі перехрестя вул.Пушкінська та вул.Потьомкінська в м.Миколаїв реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , яке виразилося в нанесенні ударів кулаками в область голови, від чого потерпілий впав, при цьому було заподіяно фізичну біль, після чого ОСОБА_8 наніс йому декілька ударів ногами в область голови та тулубу, спричинивши таким чином ушкодження у вигляді синців та подряпин на обличчі, крововиливу на слизисті губи, подряпин в області правої верхньої кінцівки, діючи повторно, відкрито викрав в потерпілого шкіряну картку чорного кольору, вартістю 2000 грн. в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа С2-03», вартістю 2000 грн. Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4000грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що займається футболом. Цього дня, 16 березня 2015р. йому подарували копачки, вартістю близько 1500грн., копачки були в рюкзаку.Після чого він з друзями- ОСОБА_9 та його дівчиною пішли в бар-кафе "Ясон", що на вул.Адміральській в м.Миколаїв. Там вони спілкувалися, розмовляли про футбол, пили пиво. За сусіднім столиком в кафе сиділа компанія хлопців, він та його друзі з ними розговорилися про футбол. Він вийшов у вбиральню, та потім з?ясував, що його рюкзак зник.Він подумав, що його рюкзак з подарованими йому копачками забрав хтось із хлопців тієї компанії, що сиділи за сусіднім столом. Він вирішив їх наздогнати, оскільки вони вже пішли з кафе.Він догнав цих хлопців в районі перехрестя вул.Пушкінська та вул.Потьомкінська в м.Миколаїв, та став вимагати, щоб вони повернули йому його копачки, проте вони відмовилися.З ним був його друг ОСОБА_9 .Він вдарив одного з хлопців в обличчя ліктем, і коли той від удару впав, то він ще вдарив його ногою. Потім потерпілий підвівся та причіпки, і він забрав у нього його куртку, та сказав, що поверне її коли той віддасть йому його рюкзак з копачками. Куртка чорна, дермантинова. Потім на прохання потерпілого він витягнув з кишені куртки документи та повернув їх потерпілому. Наступного дня його затримала міліція, куртку він видав працівникам міліції. В скоєному розкаюється, просив суд його суворо не наказувати.
Вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, крім визнання обвинуваченим своєї вини, підтверджується й іншими доказами, зібраними по справі, достовірність і правильність яких обвинуваченим не оспорюється, а саме:
-показами потерпілого ОСОБА_7 , даними ним в судовому засіданні, який показав, що 16.03.2015р. ввечері він разом із своїми друзями відпочивали в барі "Ясон". /За сусіднім столиком в барі сидів обвинувачений ОСОБА_10 з друзями. Потім ОСОБА_10 став його звинувачувати, що він взяв його рюкзак та копачки. Але ні він, ні його друзі не брали речей ОСОБА_10 .
Потім він від бару пішов до зупинки маршрутки на вул.Пушкінській. Згодом ОСОБА_10 його наздогнав на перехресті вулиць Пушкінська та Потьомкінська та почав знову вимагати повернути йому копачки. Після чого почав його бити, наніс йому удари в голову, а коли він впав на землю, то почав його бути ногами по тілу, десь завдав близько десяти ударів. Він лежав на землі, зігнутий, а ОСОБА_10 наносив йому удари. Після того, ОСОБА_10 зняв з нього його куртку. В його куртці були телефон та документи, які ОСОБА_10 віддав йому на його просьбу. Куртку йому вернули, а телефон ні. Після того випадку він лікувався в БСПМ, все лице в нього було в синцях. Він лікувався два тижні. Просив суд покарання ОСОБА_10 призначити по закону.
-показами свідка ОСОБА_11 даними ним в судовому засіданні, яка показав, що він та потерпілий ОСОБА_12 відпочивали в барі "Ясон" що на вул.Адміральській в м.Миколаїв, слухали музику, пили пиво. Потім познайомилися з обвинуваченим ОСОБА_10 , разом пили пиво. Коли вони сиділи в барі у потерпілого ОСОБА_12 був мобільний телефон - моделі"Нокіа",спойлєр.Потім ОСОБА_10 вийшов покурити, і коли повернувся між ним та ОСОБА_13 виник конфлікт, через те, що пропав рюкзак з копачками ОСОБА_10 .Він просив повернути йому копачки.Потім потерпілий ОСОБА_12 пішов на зупинку, і вони пішли за ним що його догнати. Коли він та ОСОБА_13 догнали потерпілого, то він був побитий, обличчя його було опухле, очі червоні, на обличчі, на чолі були синці. Потерпілий сказав, що його побив ОСОБА_10 та його друг ОСОБА_9 . Потерпілий скаржився на біль в голові. в нього був стрес, але йшов він сам. Потерпілий сказав, що в нього забрали куртку, а документи йому повернули. З потерпілим вони ходили в БСМП, там йому зробили знімок голови;
-показами свідка ОСОБА_14 даними ним в судовому засіданні, який показав, що того дня 16 березня 2015р. він зі своєю дівчиною, та з ОСОБА_10 відпочивали в барі "Ясон", що на вулиці Адміральській. Колосову подарували копачки для футболу, він показував їх. Потім обвинувачений ОСОБА_10 пересів за сусідній столик і говорив з тими хлопцями про футбол. Коли вони збиралися вже йти геть,то ОСОБА_10 зауважив, що не має його рюкзака. ОСОБА_10 побіг доганяти тих хлопців із-за сусіднього столика, так як подумав, що це вони взяли його рюкзак. ОСОБА_10 догнав тих хлопців і почалася бійка, оскільки він вимагав, щоб йому повернули його рюкзак. Він пробував розняти ОСОБА_10 та тих хлопців, проте почали бити і його. Потім два хлопці з тієї компанії втекли, і залишився один потерпілий. ОСОБА_10 підняв з землі куртку потерпілого, вдягнув на себе. На прохання потерпілого ОСОБА_10 віддав його документи, що були в курточці потерпілого. Потім вони всі пішли додому, він прийшов додому під ранок;
- показами свідка ОСОБА_15 даними нею в судовому засіданні, які аналогічні показам свідка ОСОБА_14
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.03.2015р. згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав свою куртку, яка була в нього викрадена 16.03.2015р. в районі перехрестя вулиць Пушкінська та Потьомкінська в м.Миколаїв - куртка шкіряна чорного кольору, на змійці, підкладка бежевого кольору;
-зберігальною розпискою згідно якої потерпілий ОСОБА_7 отримав від слідчого належну йому шкіряну чорну куртку зі змійкою, з 4 кишенями спереду;
-висновком судово-медичної експертизи №359 від 18.03.2015г., згідно якої у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, крововиливи на слизисті губи, садна в області правої верхньої кінцівки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в строк і за обставин, зазначених оглянутого. За ступенем тяжкості кожне з ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.186 КК України окрім визнання своєї вини, підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду справи. Фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у справі.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.05.2014р. ОСОБА_8 визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує пом`якшуючі обставини визнання своєї вини і розкаяння в скоєному, обтяжуючих вину обставин суд не вбачає. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за аналогічний злочин, шкода потерпілому відшкодована частково. Разом з тим, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, на шлях виправлення не став, і в період іспитового строку знову скоїв аналогічний злочин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 -324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання визначеному даним вироком частково приєднати покарання, призначене вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.05.2014р. у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити міру покарання 5 (п?ять) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відносно ОСОБА_8 рахувати з часу затримання - 17 березня 2015р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі - шкіряну чорну куртку зі змійкою, - передати на приналежністю потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя