АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-сс/793/96/13 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ст.181 КПК УкраїниСмоляр А.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» квітня 2013 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ятченка М.О.

суддів Демиденка А.І., Євтушенка В.Г.

прокурора Заглядової Ж.О.

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 березня 2013 року,-

встановила:

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 березня 2013 року відмовлено ст. слідчому СУ УМВС України в Черкаській області Довгалю О.В. в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4.

Не погодившись з даним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 березня 2013 року, як незаконну та таку, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановивши нове рішення, яким задовольнити його апеляцію та обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказує, що відповідно до ст.176 КПК України запобіжний захід - підписка про невиїзд не передбачено. Крім того судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, пов'язаний з позбавленням життя іншої людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п'ятнадцяти років, тому є підстави, як на думку прокурора, вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.178 КПК України обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу є:

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров'я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв'язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 3 квітня 2007 року близько 22 год. ОСОБА_4 знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, йшов по вул. Пономаренка в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області в напрямку центра вказаного села до бару «Орхідея», де в цей же час у попутному напрямку його руху їхав на велосипеді ОСОБА_5, 1950 р.н., житель с. Червона Слобода, який зачепив ОСОБА_4 велосипедом і продовжив свій рух у напрямку автодороги «Черкаси -Чигирин». Обурившись виниклою ситуацією, ОСОБА_4 зайшов в бар «Орхідея», де повідомив своєму знайомому ОСОБА_6 про інцидент з велосипедистом і тут же висловив намір розібратись з останнім. Після чого ОСОБА_4 вибіг з приміщення бару на вулицю, де в світлі від фар, проїжджаючих мимо автомобілів, помітив ОСОБА_5, який утримуючи в руках велосипед йшов у напрямку м.Черкаси по пішохідній доріжці, розташованій паралельно автодорозі «Черкаси - Чигирин» на відстані 150 м., від Будинку культури. Далі ОСОБА_4, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою позбавлення життя ОСОБА_5, підбіг до нього ззаду та наніс декілька ударів кулаком в область потиличної частини голови, від яких потерпілий впав на землю. Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_5, він цілеспрямовано наніс потерпілому численні удари ногами в область голови, спричинивши згідно висновку судово-медичного експерта №379/12 від 07.06.2007 черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, крововиливу під м'які мозкові оболонки, крововиливів в м'які покрови черепа з внутрішнього боку, синців, саден та забитих ран на голові, крововиливу в м'які тканини по передній поверхні щитовидного хряща, синця на шиї, крововиливів в м'які тканини попереку з обох боків, крововиливу в жирову клітковину лівої нирки, синців та садна на ногах, від отриманої черепно - мозкової травми останній помер на місці.

03 квітня 2007, за даним фактом прокуратурою Черкаського району Черкаської області порушена кримінальна справа № , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вироком Черкаського районного суду від 25 травня 2009 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні вбивства ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2009 року, вирок Черкаського районного суду від 25 травня 2009 року, залишений без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 01 червня 2010, ухвала апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2009 року, щодо ОСОБА_4 скасована, а кримінальна справа направлена на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2010 року, вирок стосовно ОСОБА_4 скасовано, а кримінальна справа повернута для проведення додаткового розслідування.

16 грудня 2010 року кримінальна справа прийнята до провадження прокуратурою Черкаської області.

11 січня 2011 року строк досудового слідства продовжено прокуратурою Черкаської області до 5-ти місяців до 16 лютого 2011 року.

10 лютого 2011 року прокуратурою Черкаської області кримінальна справа направлена до суду.

Вироком Черкаського районного суду від 26 січня 2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 травня 2012 року змінено вирок Черкаського районного суду від 26 січня 2012, пом'якшивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 січня 2013 року скасовано ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29 травня 2012 року відносно ОСОБА_4, а кримінальна справа направлена прокурору Черкаської області на нове розслідування, змінивши запобіжний захід ОСОБА_4 зі взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти негайно.

Відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 з підписки про невиїзд на домашній арешт, тому ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 березня 2013 року є законною та обґрунтованою, а доводи прокурора є безпідставними.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 березня 2013 року, якою відмовлено ст. слідчому СУ УМВС України в Черкаській області Довгаль О.В. в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - без змін.

Головуючий:

Судді: