Справа № 11-687/11 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ДанкаВ.В.,

суддів Партики І.В., Яременка О.Д.,

при секретарі Гирович В.В.,

з участю прокурора Нижника М.Т.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.149, ч.2 ст.15, ч.2 ст.149, ч.3 ст.15, ч.2 ст.358 КК України за апеляцією державного обвинувача Дудинської Т.М. на вирок Франківського районного суду м. Львова від 14 січня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 14 січня 2010 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець, с. Любешки Перемишлянського району Львівської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений /на утриманні має 1-ну неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3/, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України з застосуванням ст.69 КК України на чотири роки позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.2 ст.149 КК України п'ять років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.358 КК України два роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - п'ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_2 покладені відповідні обов'язки.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - підписку про невиїзд - залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМУСУ у Львівській області - 3 462 грн. 36 коп. за проведення експертиз.

ОСОБА_2, визнаний винуватим у тому, що навесні 2006 року в м. Дрогобич, маючи умисел на здійснення незаконних угод, об'єктом яких є людина, з метою сексуальної експлуатації на території Республіки Чехія, разом з невстановленими слідством особами, запропонували ОСОБА_3 роботу у нічному клубі „Нікола" м. Аш Республіки Чехія, в будинку розпусти по наданню оплатних сексуальних послуг чоловікам, на що остання погодилась. 14 січня 2007 року ОСОБА_2 повідомив потерпілій, що 15 січня 2007 року остання виїжджає разом з ним в м. Аш Чеської Республіки, гроші витраченні на перетин державного кордону України і виготовлення візи в сумі 650 євро вона відпрацює в Республіці Чехія в будинку розпусти та поверне ОСОБА_2, чим ОСОБА_3 поставив в матеріальну залежність перед собою. 16 січня 2007 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 прибувши в місто Аш, зустрілись з невстановленими досудовим слідством особами, де ОСОБА_2 передав їм ОСОБА_3. Невстановлені досудовим слідством особи, заволодівши закордонними паспортами, примусили під психологічним тиском ОСОБА_3 займатись проституцією в нічному клубі „Нікола".

Крім цього, в січні 2009 року в м. Львові ОСОБА_2, маючи умисел на здійснення незаконних угод, об'єктом яких є людина, з метою сексуальної експлуатації на території Республіки Чехія, разом з невстановленими слідством особами запропонували ОСОБА_3 та іншим особам роботу нічному клубі „Нікола" м. Аш Республіки Чехія, в будинку розпусти по наданню оплатних сексуальних послуг чоловікам, на що останні погодились, гроші витраченні на перетин державного кордону України і виготовлення візи в сумі 750 євро вона відпрацює в Республіці Чехія в будинку розпусти та поверне ОСОБА_2, чим ОСОБА_3 поставив в матеріальну залежність перед собою. 26.03.2009 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 прибувши на автовокзал в м. Львів, реалізуючи намір злочинної групи, повторно, намагався перевезти ОСОБА_3, але був затриманий.

Крім цього, в квітні 2008 року ОСОБА_2 на вулиці Антоновича в м. Львові отримав від ОСОБА_4 медичну довідку № 173 від 03.04.2008 року для оформлення їй візи в Чеському консульстві м. Львова. ОСОБА_2, отримавши дану довідку з невстановленими досудовим слідством особами намагався підробити бланк з печатками та штампами, але не завершив свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі.

На вирок суду державний обвинувач подала апеляцію, в якій просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 14 січня 2010 року відносно засудженого ОСОБА_2 скасувати, та постановити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України п'ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.149 КК України шість років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.358 КК України два роки позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією майна. Прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, свої вимоги мотивує тим, що судом не додержано вимог ст. 65 КК України. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_2 вчинив особливо тяжкий злочин, об'єктом якого є людина, з метою сексуальної експлуатації потерпілих, а тому застосування положень ст.ст.69,75 КК України при призначенні покарання є цілком безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, прокурора який просить апеляцію задовольнити, а вирок суду скасувати і постановити новий, засудженого ОСОБА_2 та його захисника про залишення вироку без змін, а апеляції прокурора без задоволення, провівши у справі судове слідство щодо частин вироку, законність і обґрунтованість яких оскаржено в апеляції, обговоривши наведені в апеляції доводи й дослідивши матеріали справи в межах, визначених у попередньому засіданні, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні ним, при викладених у вироку обставинах злочину ніким не оскаржується, тому, відповідно до вимог ст.365 КПК України, колегія суддів перевіряє рішення суду тільки в частині призначеного ОСОБА_2 покарання.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в достатній мірі врахував дані про особу винного, тяжкість вчиненого ОСОБА_2 злочину. Судом правильно враховані обставини, що пом'якшують покарання, а саме: особу засудженого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатну сестру, яка страждає олігофренією в стадії дебільності і потребує стороннього догляду. Крім цього, обираючи покарання ОСОБА_2, суд вірно прийшов до висновку, про призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, за якою кваліфіковано злочин, врахувавши стан здоров'я ОСОБА_2, якому встановлено діагноз гіпертонічна хвороба 2 ст.

Виконавши вимоги ст.65 КК України, яка регулює загальні засади призначення покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_2 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_2 покарання, а відтак апеляція прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 14 січня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

Судді: Данко В.В. Партика І.В. Яременко О.Д.

Оригінал ухвали.