ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/22/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, в якій скаржник просить суд визнати дії процесуального керівника незаконними, а також зобов`язати прокуратуру провести заміну процесуального керівника та виконати всі процесуальні дії щодо збирання, вивчення та надання оцінки доказам, перелік яких зазначений в скарзі від 20.11.2015 за вихідним №С-201.

Скаржник у судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити вимоги скарги.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Суд, безпосередньо вислухавши учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 просить суд визнати дії процесуального керівника у кримінальному провадженні, відомості стосовно якого повинні бути внесені до ЄРДР на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 у справі №201/13582/15-к, незаконними, оскільки останній неналежним чином виконує покладені на нього обов`язки.

Однак, зіставляючи перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, який може бути оскаржений під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України з вимогами даної скарги, суд приходить до висновку, що такі вимоги не є предметом оскарження до слідчого судді на досудовому розслідуванні.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Кодексу досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вимоги скарги в частині зобов`язання прокуратури здійснити заміну процесуального керівника та виконати всі процесуальні дії щодо збирання, вивчення та надання оцінки доказам, перелік яких зазначений в скарзі від 20.11.2015 за вихідним №С-201, задоволенню не підлягають з тих підстав, що визначення порядку проведення досудового розслідування відноситься до виключної компетенції органу досудового розслідування.

При цьому слідчим суддею враховано, що в матеріалах справи відсутні та в ході розгляду справи суду не надано жодних відомостей про існування на цей час кримінального провадження і початку досудового розслідування прокуратурою Дніпропетровської області у ньому, як і призначення процесуального керівника, що взагалі виключає задоволення вимог скарги по заміні процесуального керівника і зобов`язання органу досудового розслідування дослідження і вивчення доказів. Також що стосується доводів скарги про необхідність виконання процесуальних дій за скаргою заявника від 20.11.2015 (вих.№201), то як зазначає сам ОСОБА_3 у поданій скарзі ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2015 у справі №201/17555/15-к вже було зобов`язано прокуратуру Дніпропетровської області розглянути цю скаргу і вирішити за наслідками її розгляду питання про наявність вжиття зазначених у ній дій щодо дослідження та вивчення указаних ОСОБА_3 доказів.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи зазначені обставини справи і відповідні приписи законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1