В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2015 Справа №607/12343/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 від 3 липня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року скорочено невідбуту частину покарання наполовину на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, 4 березня 2015 року звільненого умовно достроково на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2015 року з невідбутим терміном 5 місяців 5 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2015 року в ОСОБА_8 , який перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 на сходовій клітці між 5 та 6 поверхами, за допомогою власного ключа відкрив двері допоміжного приміщення (сушки), після чого увійшов у вказане приміщення, де побачив велосипед світло - зеленого кольору марки «Мінськ», який належав ОСОБА_5 . В подальшому, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, викрав вказаний велосипед.

Із місця вчинення злочину ОСОБА_9 втік, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Крім цього, 21 липня 2015 року, близько 22 год. 00 хв. у ОСОБА_8 , який перебував за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочався конфлікт із батьком ОСОБА_6 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 липня 2015 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході конфлікту із ОСОБА_6 , умисно наніс йому декілька ударів кулаками в обличчя, внаслідок чого, спричинив синець і садно на тлі забою м`яких тканин правої лобово-скроневої ділянки, забій, крововиливи у слизову оболонку і садна нижньої губи та неповний вивих третього нижнього лівого зуба (лікованого у минулому), які за ступенем тяжкості належать до легких тілесно ушкоджень

Окрім цього, 1 серпня 2015 року, в обідню пору доби, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , помітивши на столі кімнати квартири мобільний телефон TM «Nokia Х2-02», який належить ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 1 серпня 2015 року, в обідню пору доби, ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання, у приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно таємно із корисливих мотивів викрав мобільний телефон TM «Nokia Х2-02» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 225 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 20 гривень, без коштів на рахунку та сім-картка мобільного зв`язку ПрАТ МТС» вартістю 20 гривень, на рахунку останньої було 5 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 270 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він дійсно викрав велосипед, належний ОСОБА_5 , що знаходився на сходовій клітці в будинку, де вони проживали. Даний велосипед вітчизняного виробництва в подальшому він продав на центральному ринку м. Тернополя.

Також він визнає той факт, що, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання, він наніс ряд ударів кулаками в голову своєму батькові ОСОБА_6 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження.

Окрім цього, в один із днів він, по місцю свого проживання помітив без нагляду телефон «Нокіа», належний своєму батькові, який викрав, а в подальшому здав у ломбард на своє ім`я.

На даний час шкодує про свої вчинки, обіцяє, що більше подібного не повториться, просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що обвинувачений є його сусідом.

Він мав у володінні велосипед «Мінськ», який оцінює у 1000 грн. та котрий зберігав на сходовій площадці в під`їзді в будинку по АДРЕСА_2 .

В червні 2015 року він виявив зникнення вказаного велосипеда. В подальшому ОСОБА_3 зізнався, що він вищевказаний велосипед викрав та показав кому продав.

На даний час у нього до обвинуваченого будь-які претензій відсутні, у зв`язку із чим просить останнього суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що обвинувачений ОСОБА_3 є його сином. Він (потерпілий) в повній мірі підтверджує обставини, викладені прокурором в обвинувальному висновку.

На його думку, ОСОБА_3 слід покарати суворо.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за :

-ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження;

-ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, те, що він раніше судимий та вчинив злочин під час невідбутого покарання за попереднім вироком, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, позицію потерпілого ОСОБА_5 , котрий не має до нього жодних претензій, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість не призначати йому покарання у максимальному розмірі.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року скорочено невідбуту частину покарання наполовину на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, 4 березня 2015 року звільнений умовно достроково на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2015 року з невідбутим терміном 5 місяців 5 днів.

Зважаючи на те, що новий злочин ОСОБА_11 було вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Також з ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати на залучення експерта.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 31 серпня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою.

Крім того, суд вважає, що з врахуванням винесення вироку існує доцільність продовжити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 серпня 2013 року у виді 3 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк тримання його під вартою, який обчислювати з моменту його затримання, тобто з 31 серпня 2015 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до 00 год. 00 хв. 8 січня 2016 року.

Процесуальні витрати за проведення експертизи на суму 245 грн. 45 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1