П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.358 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи фізичною особою-підприємцем, який згідно договору доручення №59-2009/14 від 02.01.2009 року, був наділений правом надавати послуги з оформлення (укладення) договорів страхування від імені ЗАТ «Українська стархова компанія «Княжа», 04.09.2009 року оформив комплексний договір №06/02-051995 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) водія та пасажирів від нещасних випадків на автомобіль марки «Renault» моделі «Trafic», 2004 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником якого вказаний ОСОБА_6 , вніс у вказаний договір недостовірні відомості щодо автотранспорту та особи страхувальника, оскільки станом на 01.11.2008 року автомобіль марки «Renault» моделі «Trafic», 2004 року випуску, належав ОСОБА_7 та містив реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .
Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що комплексний договір №06/02-051995 від 04.09.2009 року добровільного страхування транспортного засобу марки «Renault» моделі «Trafic», 2004 року випуску, був укладений та оформлений ним особисто, про що свідчить його підпис у договорі. Договір страхування оформлявся на підставі поданих ОСОБА_8 документів. При оформленні договору ОСОБА_6 був відсутній, не було представлено для огляду автомобіль та оригінал документу про належність ОСОБА_6 автомобіля. Дані в договір страхування були внесені із заяви страхування транспортного засобу. Будь-які недостовірні відомості в договір страхування ним не вносилися, жодних документів він не підробляв.
В судовому засіданні захисником підсудного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 подано письмове клопотання про повернення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст.358 ч.1 КК України на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства. При цьому, вважає, що обвинувальний висновок відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.132 КПК України, прокурором було суттєво порушено вимоги ст.ст.228-232 КПК України (1960 року). Вказує на те, що у постанові про притягнення як обвинуваченого, та обвинувальному висновку не зазначено місце скоєнння злочину, що ставить від сумнів те, що злочин інкримінований підсудному ОСОБА_5 скоєний в Галицькому районі м.Львова, а справа підсудна Галицькому районному суду м.Львова.
Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив справу направити на додаткове розслідування.
Прокурор, який був присутній при розгляді справи, не заперечив проти направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст.358 ч.1 КК України на додаткове розслідування.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.1 КК України слід повернути прокурору Кам`янка-Бузького району Львівської області для організації додаткового розслідування з мотивів неповноти досудового слідства, оскільки ця неповнота не може бути виправлена та усунута в судовому засіданні.
Диспозиція норми, передбаченої ч.1 ст.358 КК України, передбачає відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа.
Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України у постанові про притягнення як обвинуваченого має бути зазначено, зокрема, злочин у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини вчинення злочину, стаття кримінального закону, якою передбачено цей злочин, а згідно із ч. 1 ст. 334 цього Кодексу України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити, окрім іншого, формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.
Встановлено, що у постанові про притягнення як обвинуваченого та обвинувальному висновку не зазначено місце скоєння злочину, що ставить під сумнів те, що злочин інкримінований підсудному ОСОБА_5 скоєний в Галицькому районі м.Львова, а справа підсудна Галицькому районному суду м.Львова. Крім того, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вказав на те, що події, які йому інкриміновані в обвинувальному висновку, відбувались за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького,202.
У відповідності до вимог ч.1 ст.237 КПК України, у справі, що надійшла від прокурора, суддя з`ясовує щодо кожного з обвинувачених такі питання:
1) Чи підсудна справа суду, на розгляд якого вона надійшла;
2) Чи немає підстав для закриття справи або її зупинення;
3) Чи складено обвинувальний висновок у відповідності до вимог цього кодексу.
Згідно вимог ст.370 ч.2 КПК України (1960 року), за викладених обставин у випадку винесення будь-якого рішення Галицьким районним судом м.Львова, таке рішення підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням правил підсудності.
У відповідності до вимог ст.116 КПК України, досудове слідство проводиться в тому районі де вчинено злочин. Слідчий встановивши, що дана справа йому не підслідна, зобов`язаний провести всі невідкладні слідчі дії, після чого передати справу прокуророві для направлення її за підслідністю.
Однак під час досудового слідства слідчим цю норму порушено. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що слідчим не було проведено всіх слідчих дій, зокрема, очної ставки між підсудним та свідками, з метою усунення розбіжностей між показаннями свідків та показаннями підсудного.
Окрім цього, судом встановлено, що в постанові про притягнення як обвинуваченого не вказано, що вказаний договір укладався з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або з метою його збуту і у відповідності до чого таке встановлено. Не зазначено умисел у скоєнні підсуднім ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та в чому він виражений.
Також в судовому засіданні встановлено, що слідчим не було забезпечено ОСОБА_5 права на захист з моменту порушення кримінальної справи.
Органами досудового слідства під час досудового розслідування не було перевірено факт належності гр. ОСОБА_7 автомобіля на праві власності.
Відповідно до ст.281 КПК України (1960 року), повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Неповним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження всупереч вимогам ст.22 КПК України не були досліджені або були досліджені поверхнево чи однобічно обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Неправильним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження органами дізнання чи досудового слідства (при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень) були неправильно застосовані чи безпідставно не застосовані норми кримінально процесуального чи кримінального закону.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» №2 від 11.02.2005р., досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
На переконання сторони захисту, повернення справи на додаткове розслідування необхідне для усунення неповноти досудового слідства з метою достовірного з`ясування та дослідження викладених стороною захисту обставин.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що органом, який проводив досудове слідство по даній кримінальній справі, допущено суттєву неповноту досудового слідства, для усунення яких необхідно проводити слідчі та інші процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів в такому обсязі, виконання яких неможливе з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду.
Таким чином, суд вважає, що зазначена неповнота та неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, тому кримінальну справу відносно ОСОБА_5 у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України слід направити прокурору Кам`янка-Бузького району Львівської області для проведення додаткового розслідування.
Керуючись ст.ст. 22, 64, 116, 132, 237, 281 КПК України (1960 року), суд,-
П О С Т А Н О В И В :
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.358 ч.1 КК України направити прокурору Кам`янка-Бузького району Львівської області для проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_5 залишити підписку про невиїзд.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області.
Суддя ОСОБА_1