Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-239 2010 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Берегового О.Ю.

при секретарі Носулько К.П.

з участю прокурора Барановського О.Б.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчині кримінальну справу

про обвинувачення

ОСОБА_2, 20.02.1990 року

народження, українця, гр-на України,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.04.2010 року в с.Тиманівка Тульчинського району близько 1 год. ОСОБА_2, перебуваючи в кафе «Нива» у нетверезому стані, з хуліганстьких спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства безпричинно наніс ОСОБА_3 удар кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_3 впав на підлогу. Не дивлячись на зауваження відвідувачів кафе, щодо припинення хуліганських дій, ОСОБА_2 перебуваючи на вулиці біля кафе « наніс ОСОБА_3, який виходив з кафе, удар кулаком в обличчя. В зв'язку з цим власниця кафе ОСОБА_4 була змушена припинити роботу кафе. На захист ОСОБА_3 став ОСОБА_5, який зробив ОСОБА_2 зауваження і відійшов від кафе, на пропозицію останнього, щоб поговорити. Під час розмови ОСОБА_2 схопив ОСОБА_5 за верхній одяг і наніс йому удар головою в обличчя, від чого ОСОБА_5 впав на землю і між ними виникла бійка, під час якої вони нанесли один одному декілька ударів по різних частинах тіла.

Під час хуліганських дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді засою м'яких тканин та синців в області обличчя, які згідно висновку експерта №134 від 25.06.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, без розладу здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_2А.М.Т. свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України визнав повністю та дав покази, аналогічні

тим, які давав в ході досудового слідства. Щиро кається у скоєному, запевнив суд, що більше аналогічних дій вчиняти не буде, просив суд суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні дав покази аналагочні тим, які давав в ході досудового слідства та пояснив, що будь-яких претензій до підсуднього немає..

Вина підсудного також підтверджується матеріалами справи: актом СМЕ № 72 від 20.04.2010 року /а.с.16/; протокл відтворення обставин та обстановки події /а.с.41,42/; актом СМЕ №86 від 06.05.2010 року /а.с.47,48/; висновком експерта №134 від 22.06.2010 року /а.с.49-51/ та та іншими матеріалами справи.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, то суд відповідно до ст. 299 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик і допит свідків, включених до списку, що додається до обвинувального висновку, а обмежився допитом підсудного і дослідженням матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 296 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину і особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд відносить щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

До обтяжуючих обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене, а також те, що виправлення підсудного можливе без реального позбавлення волі, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_2. ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи та повідомляти вказані органи про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321-324, 328 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 п. 2, п. З КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 заборонити виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, а також повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: