АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/340/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/338/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.115КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілому - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , заступника прокурора прокуратури Гусятинського району Тернопільської області ОСОБА_10 на вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котівка Гусятинського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання вирішено рахувати з 27 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до двох місяців - з 24.08.2015р. до 22.10.2015 року.

Цивільний позов задоволено і стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 у користь потерпілого ОСОБА_9 завдану злочином моральну шкоду в розмірі 350000 грн.

Стягнуто з обвинуваченого в користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1118,39 грн.

Як зазначено у вироку суду, 27 жовтня 2014р. біля 17-00год. у житловому будинку у АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка. Внаслідок цього у ОСОБА_7 , ображеного сваркою, виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 , з мотивів помсти. А тому, схопивши зі столу кімнати кухонний ніж, ОСОБА_7 умисно завдав ним один удар у ліву сторону шиї ОСОБА_13 , від чого той упав на ліжко. Продовжуючи свої умисні дії, направлені на протиправне позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_7 наніс йому ще вісімдесят ударів ножем у різні частини голови, шиї, наплічної частини і верхньої частини спини та вбив ОСОБА_13 .

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок через неправильне застосування ЗУ про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за п.4 ч.2 ст.115 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі. Вважає, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що суд першої інстанції помилково перекваліфікувати дії обвинуваченого з інкримінованого слідством п.4 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України. Вважає, що ОСОБА_7 усвідомлював нанесення ним значної кількості ударів по тілу потерпілого. Окрім того згідно показів судово-медичного експерта ОСОБА_13 під час нанесення ударів відчував фізичну біль та страждання. Наголошує, що нанесення потерпілому понад 80 ударів ножем свідчить, що обвинувачений скоював тортури та глумління;

- обвинувачений просить скасувати оскаржуваний вирок і закрити кримінальне провадження відносно нього. Свої вимоги мотивує тим, що висновок суду першої інстанції про мотив злочину грунтується лише на свідченнях ОСОБА_12 , який не зміг повідомити ані причини сварки, ані суті сварки про яку він стверджував в своїх показах. А також ці твердження суперечать іншим доказам, а саме: протоколу огляду місця події від 27.10.2014р.; показам свідка ОСОБА_14 і потерпілого ОСОБА_9 ; висновку експерта №399; висновку судово-психіатричної експертизи №13; свідченням експерта ОСОБА_15 . Звертає увагу, що в суді першої інстанції не були задоволені клопотання про виклик свідка ОСОБА_12 для уточнення його показів та встановлення причин розбіжностей між його показами та показами обвинуваченого і висновками експертиз. Стверджує, що у вироку зазначено, що після нанесення першого удару потерпілому він впав на ліжко, однак це суперечить реальним обставинам справи, свідченням експертів та висновкам експертиз, з яких слідує, що під час огляду місця події загиблий знаходився долілиць на матраці, без взуття, лише в чорних шкарпетках на яких не було виявлено жодних видимих забруднень, а експерт ОСОБА_16 в судовому засіданні засвідчив, що на тілі загиблого не виявлено судово-медичних даних, які б вказували на те, що поза трупа змінювалась. Також вказує, що згідно показань експерта ОСОБА_16 в судовому засіданні, тілесні ушкодження виявлені ним на тілі загиблого могли бути нанесені кількома особами та кількома ножами з властивостями леза і спинки, що відповідає клинку ножа, що в свою чергу підтверджує покази обвинуваченого про присутність на місці події ще двох невідомих йому людей. Факт не вчинення обвинуваченим інкримінованого йому правопорушення додатково підтверджується і тим, що в момент виявлення загиблого ОСОБА_13 . ОСОБА_7 міцно спав поруч з трупом, тримаючи обидві кисті рук у передніх кишенях светра, а згодом висновок експерта №727 та сам експерт в судовому засіданні засвідчив, що на вільних краях та внутрішніх поверхнях кишень розміщених на светрі не було виявлено жодних слідів крові, а плями крові на одязі обвинуваченого, які були виявлені експертом утворились внаслідок падіння на труп з закутими за спиною руками, вже після затримання його працівниками міліції, а також коли вони кинули його на підлогу біля трупа. Окрім вказаного вище, додатково зазначає, що доказом його невинуватості вважає і відсутність на поверхні ножа папілярних узорів і не здобуття доказів, що ці узори він у будь-який спосіб стирав. Зауважує, що покази свідка ОСОБА_12 зазначені у вироку дослівно не збігаються з його показаннями під час допиту, а також суперечать висновку судово-медичної експертизи, щодо місця нанесення першого удару ОСОБА_13 ;

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження стосовно його підзахисного мотивуючи це аналогічними доводами, що наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що вважає дану скаргу необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає, та наводить мотиви відповідні своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора який просив задовольнити його апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, обвинуваченого та захисника які просили задовольнити їхні апеляційні скарги та закрити кримінальне провадження, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів з`ясувала наступне.

Зі змісту оскаржуваного вироку слідує, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого та результати слідчого експерименту за його участю під час досудового розслідування, а поклав в основу вироку інші докази.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за який його засуджено, обґрунтовані сукупністю досліджених судом першої інстанції та належним чином оцінених доказів, якими повністю спростовуються наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника доводи.

Так, під час судового розгляду обвинувачений підтвердив, що він 27 жовтня 2014 року перебував у житловому будинку АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивав спиртні напої.

Свідок ОСОБА_12 , який був допитаний слідчим суддею Гусятинського районного суду Тернопільської області 14 листопада 2014 року в судовому засіданні за участю обвинуваченого та двох його захисників, вказав, що після розпивання спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_13 алкоголю він заснув, а коли прокинувся від шуму, то побачив як ОСОБА_7 під час суперечки із ОСОБА_13 схопив ніж і наніс останньому спочатку один удар, а коли той впав, сів на ОСОБА_13 і продовжував бити його ножем. Під час цього ОСОБА_12 , боячись за своє життя, вибіг з будинку і повідомив про вбивство сусідів (т.1 а.с.181-192).

Наведені показання ОСОБА_12 повністю узгоджуються з показаннями інших свідків, яким він повідомив про злочин.

Так, показаннями свідка ОСОБА_17 підтверджується, що ОСОБА_12 ввечері 27 жовтня 2014 року прибіг до її будинку і повідомив про вбивство у будинку неподалік, а вона про це повідомила ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він пішов у вказаний ОСОБА_12 будинок і виявив там труп ОСОБА_13 , поряд з яким спав ОСОБА_7 . Після цього він покликав ОСОБА_19 , якого залишив з ОСОБА_12 , а сам пішов телефонувати в міліцію. Також, ОСОБА_18 і ОСОБА_19 вказали, що ОСОБА_12 був у стані алкогольного сп`яніння, тремтів і був наляканий.

Також, наведені показання свідків об`єктивно узгоджуються з даними протоколу огляду місця події, під час якого працівниками міліції в той же вечір в присутності понятих в одній з кімнат будинку АДРЕСА_2 було виявлено тіло ОСОБА_13 , який лежав на матраці обличчям донизу на животі. Із відеозапису даної процесуальної дії вбачається, що на матраці поряд з трупом спав ОСОБА_7 і лежав ніж, на обох поверхнях клинка якого, в подальшому згідно висновку експерта №301, виявлено кров ОСОБА_13 (т.1 а.с.140-151, т.2 а.с.26-28).

В подальшому, при проведенні судово-медичних експертиз, було підтверджено, що смерть ОСОБА_13 настала в результаті проникаючого ножового поранення шиї, з ушкодженням правої частки щитовидної залози та стінок правої загальної сонної та правої підключичної артерій, яке спричинено колючо-ріжучою дією гострого предмету з властивостями леза і спинки, що відповідає клинку ножа, який в момент спричинення вказаного тілесного ушкодження діяв у напрямі зверху вниз зліва направо дещо спереду назад щодо передньої поверхні шиї.

Також, з висновку судово-медичної експертизи №201 слідує, що після отримання вказаного поранення шиї ОСОБА_13 міг здійснювати самостійні дії лише протягом кількох хвилин, оскільки воно призвело до різкого значного викиду крові впродовж відносно короткого проміжку часу (який міг становити кілька хвилин), зупинки серця, різкого падіння артеріального тиску, гострого кисневого голодування тканин (в першу чергу головного мозку) і настання смерті (т.1 а.с.214-231).

Крім того, при проведенні вказаної судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_13 було виявлено ще вісімдесят ран на голові, в правій підщелепній ділянці, на задньо-бокових та лівій боковій поверхнях шиї, правій надплічній ділянці та на верхній половині правої третини спини, які виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, внаслідок колючо-ріжучої та ріжучої дії гострого предмету з властивостями леза і спинки, що відповідає клинку ножа, і які в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Наведеними показаннями свідків та висновками експертиз, що були досліджені судом та уточнені шляхом допиту в судовому засіданні експертів, які їх проводили, об`єктивно підтверджуються повідомлені свідком ОСОБА_12 обставини вбивства ОСОБА_13 та спростовуються доводи обвинуваченого про неправдивість показань цього свідка.

Твердження обвинуваченого про те, що він даного злочину не скоював спростовуються також результатами експертних досліджень одягу ОСОБА_7 та змивів з його рук, в ході яких виявлено сліди крові, що можуть належати потерпілому ОСОБА_13 (т.1 а.с.241-242, т.2 а.с.22-26).

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи №297 (т.2 а.с.17-19) у піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_7 знайдено кров та епітеліальні клітини, походження яких від ОСОБА_13 не виключається.

При цьому, допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 (т.2 а.с.86) пояснила, що виявлені у піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 пласти клітин глибоких шарів з ядрами не властиві для нього і свідчать про їх травматичне походження, та вказала на неможливість попадання цих клітин у піднігтьове середовище обвинуваченого з витеклої з тіла ОСОБА_13 крові.

З пояснень експерта ОСОБА_16 , який проводив огляд трупа на місці події та в подальшому його судово-медичну експертизу, слідує, що описане у висновку №201 ушкодження у вигляді садна на передній поверхні правої вушної раковини ОСОБА_13 могло утворитися від сковзної дії тупого предмету, в тому числі рукоятки ножа чи нігтів.

З матеріалів провадження, в тому числі показань обвинуваченого в судовому засіданні, вбачається, що під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено жодних обставин, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_7 мав конфлікти з іншими, крім ОСОБА_13 , особами, від яких у його піднігтьовий вміст могли попасти клітини з ознаками їх травматичного походження.

Аналізуючи наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно оцінив їх як такі, що спростовують версію обвинуваченого про те, що сліди крові та не властиві для нього клітини наявні в його піднігтьовому вмісті внаслідок того, що він падав на тіло вбитого ОСОБА_13 після затримання працівниками міліції.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про невідповідність висновків суду фактичним обставинам, а саме, що на місці події відсутні сліди боротьби між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 і в ОСОБА_7 не було виявлено тілесних ушкоджень, колегія суддів вважає такими, що не спростовують обставин, визнаних судом першої інстанції доведеними, оскільки з показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що конфлікт між загиблим та обвинуваченим відбувався короткий проміжок часу і під час нього ОСОБА_13 ударів ОСОБА_7 не завдав.

Доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого щодо суперечності між показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_13 стояв в момент нанесення йому першого удару, і відомостями, що описані в у висновку судово-медичної експертизи №201, а саме, що шкарпетки на трупі не мали забруднень, аналогічні доводам захисту під час розгляду даної справи судом першої інстанції, який їх перевірив під час допиту експерта ОСОБА_16 та вірно врахував його пояснення про те, що вказівка експерта на відсутність забруднення свідчить про відсутність слідів крові, а не пилюки чи бруду.

Як свідчать матеріали провадження, судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для правильного прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого про неповноту судового розгляду є необґрунтовані.

Так, наведені в апеляційних скаргах доводи про неврахування можливості спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 іншими особами, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що у ОСОБА_12 , який перебував у будинку під час вбивства, слідів крові виявлено не було. Згідно висновку експерта №298 (т.2 а.с.20-21) в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_12 знайдено лише без`ядерні епітеліальні тканини, походження яких за рахунок власного нігтьового ложа вважається найбільш імовірним. Крові в цих об`єктах не виявлено.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які бачили ОСОБА_12 безпосередньо після події злочину також не вказували на наявність на ньому слідів крові.

З показань свідка ОСОБА_21 , слідчого Гусятинського РВ УМВСУ, вбачається, що під час досудового розслідування версії ОСОБА_7 про перебування в будинку двох інших осіб, а саме Дочумінського і Маслянки, яких обвинувачений назвав і описав при його допиті під час досудового слідства, були перевірені та спростовані, оскільки на час вбивства ОСОБА_13 перший з них перебував на лікуванні в м. Києві, а під час одночасного допиту з другим ОСОБА_7 стверджував, що раніше його не бачив. Допит проводився в присутності захисника (т.1 а.с.171-172, т.2 а.с.62).

Доводи апеляційних скарг про недопустимість та неналежність показань свідка ОСОБА_12 , наданих слідчому судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, з наявних у матеріалах даного провадження журналу судового засідання Гусятинського районного суду від 14 листопада 2014 року та копій його звуко- і відеозапису, вбачається, що допит свідка ОСОБА_12 був проведений слідчим суддею у відповідності до вимог ст.225 КПК України за участю обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисників ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , яким була забезпечена можливість проведення перехресного допиту вказаного свідка.

При цьому, ОСОБА_12 давав чіткі і послідовні показання, що відповідають поясненням, які він давав іншим свідкам безпосередньо після події злочину, і про перебування жодних інших осіб у той час в будинку не повідомляв, а також категорично стверджував, що саме ОСОБА_7 вбив ОСОБА_13 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі ч.4 ст.95 КПК України, прийняв як доказ показання ОСОБА_12 і дав їм вірну оцінку у вироку.

При допиті вказаного свідка було встановлено, що він не має постійного місця проживання та роботи і ніде не зареєстрований. Під час судового розгляду сторонами також не було надано суду відомостей про мізцезнаходження ОСОБА_12 , його поштову адресу чи номери засобів зв`язку, за якими суд міг здійснити судовий виклик відповідно до вимог ст.ст.134-137 КПК України, а тому твердження обвинуваченого та його захисника про бездіяльність суду по виклику даного свідка є надуманими.

Отже, будь-яких даних, які би свідчили про істотне порушення під час судового провадження вимог кримінального процесуального закону та відповідно до ст.412 КПК України були підставою для скасування вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, твердження обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, судом першої інстанції належно перевірені й обґрунтовано визнані безпідставними, оскільки вони не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам та спростовуються зібраними у справі і покладеним в основу вироку доказами, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_7 за п.4 ч.2 ст.115 КК України, тобто вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю, колегія суддів вважає також безпідставними у зв`язку з наступним.

Встановлено, що усі виявлені на тілі ОСОБА_13 тілесні ушкодження розташовані в ділянці голови та шиї і були заподіяні йому незадовго до настання смерті, яка наступила внаслідок проникаючого ножового поранення шиї, що призвело до розвитку гострих розладів кровообігу впродовж кількох хвилин.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що механізм, локалізація і кількість завданих ОСОБА_7 ударів свідчили про його намір швидше позбавити життя ОСОБА_13 , а не скоювати відносно нього тортури і глумління, як стверджує в апеляційній скарзі прокурор.

Таким чином, будь-яких об`єктивних даних, які би давали підстави обґрунтовано сумніватися в наведених судом першої інстанції та детально проаналізованих у вироку доказах під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку і задоволення поданих на нього апеляційних скарг.

Що стосується обраної ОСОБА_7 міри покарання, то суд першої інстанції визначив її відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, обґрунтовано врахувавши крім тяжкості вчиненого злочину та думки потерпілого, відомості про особу обвинуваченого, який є молодого віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше і позитивно характеризується за місцем проживання, та вірно обрав покарання згідно санкції інкримінованої статті у наближеному до нижньої межі розмірі.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання є законним та справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, даним про його особу, встановленим судом першої інстанції обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги заступника прокурора прокуратури Гусятинського району Тернопільської області ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2