печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника особи, яка звернулась із клопотанням адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, яке належить їй на праві власності.

В обґрунтування доводів клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 накладено арешт на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружини ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме на видаткову частину належних їй рахунків у ПАТ Укрексімбанк (МФО 322313), а саме, на видаткову частину належних їй рахунків у: ПАТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 , у ПАТ «Укрбізнесбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , у ПАТ «ВБР» № НОМЕР_5 , у ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

Посилаючись на те, що при вирішенні клопотання слідчого слідчий суддя необґрунтовано наклав арешт на майно, яке на праві власності належить їй, а не підозрюваному у кримінальному провадженні, просила задовольнити клопотання.

Заслухавши пояснення представника заявниці, яка просила задовольнити клопотання, слідчого та прокурора, які заперечували проти задоволення клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 07.05.14, за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 212 ч.3 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 застосовано такий вид забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, а саме на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружини ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме на видаткову частину належних їй рахунків у ПАТ Укрексімбанк (МФО 322313), а саме, на видаткову частину належних їй рахунків у: ПАТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 , у ПАТ «Укрбізнесбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , у ПАТ «ВБР» № НОМЕР_5 , у ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи подане клопотання заявниця посилається на те, що арешт на майно, яке належить їй безпосередньо, накладено за відсутності законних підстав, за викладеними у клопотанні слідчого припущеннями, за відсутності доказів приналежності майна підозрюваному, а відтак арешт підлягає скасуванню, як такий, що накладений необґрунтовано.

Нормами КПК України передбачений вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме наявність обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення, тобто перебування особи, майно якої арештовується, у процесуальному статусі підозрюваного, або обвинуваченого, або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.

Окрім цього, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, слідчий зобов`язаний довести, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання та документів якими воно обґрунтоване, 05 березня 2010 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 був укладений договір про поділ майна подружжя, згідно з умовами якого сторони договору визначили порядок розподілу майна, яке перебуває у їх спільній сумісній власності. Після укладення вказаного договору, заявниця набула право особистої власності на частину майна на загальну суму 140 000 000 гривень.

Згодом, вказані кошти були розподілені ОСОБА_6 на власний розсуд, як єдиною їх власницею, в тому числі шляхом розміщення на банківських рахунках та придбання цінних паперів, на які було накладено арешт. Таким чином слідчим суддею встановлено, що вказане майно на момент накладення арешту не перебувало у власності підозрюваного ОСОБА_8 .

Вказане зокрема підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами, а саме договором купівлі продажу цінних паперів, договором про відкриття у ПАТ «Український Бізнес Банк» банківського карткового рахунку, договором про відкриття у ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_6 поточного рахунку та копіями інших договорів, які підтверджують вищенаведені обставини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено, що майно, на яке накладено арешт, відповідно до наведеної норми закону є особистою приватною власністю заявниці, отже на момент накладення арешту на вказане майно на нього не поширювався режим спільного майна подружжя. Також встановлено, що заявниця не є підозрюваною у кримінальному провадженні та не є тією особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, відтак посилання слідчого на ч. 3 ст. 170 КПК України є безпідставним.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин, а також з огляду на те, що вищевикладені дані не були відомі слідчому судді, який ухвалив рішення про застосування арешту, клопотання заявниці підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 ст. 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року №757/13052/14-к на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружини ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме на видаткову частину належних їй рахунків у ПАТ Укрексімбанк (МФО 322313), а саме: № .

у ПАТ Укрбізнесбанк (МФО 334969), № НОМЕР_12 ,

№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , №2710.

у ПАТ "ВБР" (МФО 380719) № 1611.

у ПАТ Ощадбанк (МФО 300465) №3076, №4179, №4970, №4760, №2040, №005081.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя