Провадження № 1-кп/734/213/15 Справа № 734/117/15-к
У х в а л а

іменем України

30 грудня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000229 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Часнівці Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово безробітного, одруженого, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , не судимого, і

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Козелець Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово безробітного, не одруженого, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_2 , не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2015 року із апеляційного суду Чернігівської області до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачуються у незаконному вилові приблизно о 18.15 годині 7 липня 2013 року на озері Осенькове поблизу с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області цінних порід риби та завданні збитків державним інтересам на загальну суму 32045 гривень. Такі дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

За вироком від 19 червня 2015 року Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнані невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 249 КК України та виправдані, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення ними вчинене.

За ухвалою від 8 грудня 2015 року колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області вказаний вирок суду відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі. В ухвалі зазначено, зокрема, що «із обвинувального акта та повідомлень про підозру (т. 1 а.п. 2-4, 169-174) ОСОБА_7 і ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачуються по ч. 1 ст. 249 КК України за незаконний вилов цінних порід риби та завдання державним інтересам на загальну суму 32045 гривень. Разом із тим, ч. 1 ст. 249 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, а не за незаконний вилов цінних порід риби та завдання збитків. У пред`явленому обвинуваченні не йдеться ані про незаконне зайняття рибним промислом, а ні про заподіяння істотної шкоди. У той же час незаконним є і вилов риби з грубим порушенням правил рибальства, зокрема, із застосуванням заборонених знарядь лову, що тягне за собою адміністративну відповідальність (ч. 4 ст. 85 КУпАП). Однак, не сформулювавши фабулу обвинувачення у відповідності до ч. 1 ст. 249 КК України, орган досудового розслідування кваліфікував дії обвинувачених по вказаній правовій нормі. При цьому, заподіяння значної шкоди не стверджується, а лише зазначено «…якщо воно заподіяло істотну шкоду…». На вказані недоречності місцевий суд не звернув уваги і постановив виправдувальний вирок за недоведеністю вини по обвинуваченню, яке по суті не висувалося ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ». Викладені обставини вказують на невідповідність висновків суду кримінальному провадженню, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та тягне за собою скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

У Кримінальному процесуальному кодексі України міститься Розділ IV «Судове провадження у першій інстанції», до якого входять, зокрема: Глава 27 «Підготовче провадження»; Глава 28 «Судовий розгляд»; Глава 29 «Судові рішення».

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 мають протилежну думку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , пояснення обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, необхідно повернути прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.п. 13 і 14 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, у пред`явлених обвинуваченнях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не йдеться ані про незаконне зайняття рибним промислом, а ні про заподіяння істотної шкоди. Не сформулювавши фабулу обвинувачення у відповідності до ч. 1 ст. 249 КК України, орган досудового розслідування кваліфікував дії обвинувачених по вказаній правовій нормі. При цьому, заподіяння значної шкоди не стверджується, а лише зазначено «…якщо воно заподіяло істотну шкоду…». Пред`явлені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачення не є конкретними.

Хоча, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні містяться також відомості про речові докази (п.п. 6 і 14). Проте, відсутні відомості про їхнє фактичне місце зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Реквізити обвинувального акта не містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.

Невідповідність обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , вимогам ст. 291 КПК України унеможливлює призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 109, 110, 291, 314, 315, 369-372, 415 і 416 КПК України, суд

у х в а л и в:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000229 відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, повернути прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів із дня проголошення ухвали.

Суддя