Справа № 214/5851/15-к
1-кп/214/160/16
У Х В А Л А
іменем України
25 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001888 від 03.07.2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України.
Головуючим суддею на обговорення учасників судового засідання поставлено питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного строку.
Прокурор у судовому засіданні просила суд продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики визначені ст.177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки він вчинив дане кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд обрати йому заставу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала позицію свого підзахисного ОСОБА_5 .
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на два місяці та відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визначення йому розміру застави, виходячи з наступних підстав.
Як передбачено ч. 3 ст. 331 КПК України, зокрема, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 30 листопада 2015 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, строком на два місяці, тобто до 29.01.2016 року.

Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, визначеного ухвалою суду від 30 листопада 2015 року.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачуються, є тяжким злочином.
З урахування вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та обвинувачується у вичинені тяжкого злочину, який вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, маються всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці, та не вбачає підстав для зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який.
При продовженні строку отримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177-178 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 про визначення йому розміру застави.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, строком на два місяці, тобто до 23 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1