УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів ОСОБА_9 і ОСОБА_10,
за участю прокурора при секретарі ОСОБА_11, ОСОБА_12,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 1 жовтня 2015 року кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 15 квітня 2015 року щодо засудженого,

в с т а н о в и в:

Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 5 лютого 2015 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього покладено обов'язки, передбачені п.п.2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 4 жовтня 2014 року близько 7 години, керуючи автомобілем МАN-25.372 з причепом ГБК-8350, та рухаючись автодорогою Одеса - Мелітополь-Новоазовськ, на перехресті вулиць Херсонська-Гагаріна в с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, в порушення вимог п. п. 10.1, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, перевищив допустиму в населеному пункті швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого при здійсненні об'їзду попутного легкового автомобіля ВАЗ-2101, який зупинився в межах своєї смуги для здійснення подальшого маневру повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу, а потім за межі проїзної частини, де допустив зіткнення з автомобілем HONDA CIVIC під керуванням ОСОБА_7 Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

За апеляцією потерпілого ОСОБА_7 вирок місцевого суду в частині призначення засудженому додаткового покарання скасовано Апеляційним судом Херсонської області та постановлено свій вирок від 15 квітня 2015 року.

Цим вироком ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на нього покладено обов'язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України. У решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційних скаргах:

- прокурор порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд безпідставно погодився з висновком місцевого суду в частині звільнення засудженого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, належним чином не мотивувавши свого рішення;

- засуджений ОСОБА_6 просить вирок апеляційного суду щодо нього змінити та виключити призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортирними засобами.

У запереченні представник потерпілого просить касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду щодо засудженого - без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг, перевіривши кримінальне провадження та, обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій, в касаційних скаргах прокурора та засудженого не оспорюються.

Доводи касаційної скарги прокурора про безпідставність залишення апеляційним судом без зміни вироку місцевого суду в частині звільнення засудженого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд, задовольняючи частково апеляційну скаргу потерпілого та погоджуючись з висновком місцевого суду в частині звільнення засудженого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, належним чином умотивував прийняте рішення.

Наводячи підстави для звільнення засудженого від відбування основного покарання, апеляційним судом ураховано, що засуджений вперше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризувався за місцем проживання, визнав вину, щиро розкаявся та злочин учинив із необережності. Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Тому, з урахуванням викладеного, колегія судді вважає, що апеляційний суд дійшов до правильного висновку про призначення ОСОБА_6 основного покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Окрім того, апеляційний суд, навівши відповідні мотиви, дійшов обґрунтованого висновку щодо призначення засудженому додаткового виду покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Приймаючи вказане рішення, апеляційний суд взяв до уваги не відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також, що вчинений злочин, віднесений до категорії тяжких, і передбачає без альтернативне додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому доводи касаційної скарги засудженого є безпідставними, і вона задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 434-436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Херсонської області від 15 квітня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10