22.08.2014
Справа № 642/7241/14 к
Провадження № 1-кс/642/2039/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2014 року м. Харків
ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2014 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся старший слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17.07.2014 року близько 21 годин 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з метою власного збагачення діючи погоджено між собою підійшли до незнайомих їм ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходились на лавочці неподалік будинку АДРЕСА_3 та скориставшись тим, що вони не спостерігають за власним майном, відкрито викрали належні їм сумки та втекли з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривень та ОСОБА_11 на загальну суму 1000 гривень.
Оскільки підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, тому наявні ризики, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, вважав обґрунтованими причини та підстави викладені в клопотанні, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яким законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, може переховуватися від органів слідства, оскільки він зареєстрований в м. Сєвєродонецьке Луганської області, ніде не навчається, раніше не судимий, тому ОСОБА_4 може переховуватись від правоохоронних органів та суду, чим може перешкодити встановленню істини, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків, з урахуванням того, що досудовим розслідуванням встановлені данні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник та законний представник погодилися з видом запобіжного заходу, але просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання в пкевний проміжок часу, оскільки підозрюваний є студентом та йому необхідно прибувати на навчання.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, законного представника, дослідивши копії матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
22.08.2014 року органом досудового слідства ОСОБА_4 була висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років і відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України дане правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вина неповнолітнього ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 19.07.2014 року, показами підозрюваного ОСОБА_8 та іншими матеріалами у їх сукупності.
В силу ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4 ) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також той факт, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що неповнолітній ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, передбачені ст. 194 ч.І КПК України.
Відповідно до вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з неведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином вважаю, що прокурором було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні підозрюваного для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, оскільки суду стороною захисту не надано доказів на підтвердження знаходження підозрюваного на навчанні.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 180, 181, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 20 жовтня 2014 року включно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Покласти на ОСОБА_4 наступні зобов`язання:
- прибувати до слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;
- цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в строк у 60 днів до 20 жовтня 2014 року включно.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 передати ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання до відповідного органу міліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя -

ОСОБА_1