Справа № 1-19/2011
№ пров. 1/1624/7/2012
В И Р О К

Іменем України

09 жовтня 2012 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря Пірогов В.Г.,

захисника підсудних адвоката ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого в АТ Пирятинський сирзавод, такого, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_8, не одруженого, працюючого монтажником звязку у ВАТ СвемонКиїв, такого, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 09 травня 2010 року близько 17 год. на вул. Прилуцькій у с. Верхоярівка, Пирятинського району, Полтавської області, разом з ОСОБА_4 на ґрунті тривалих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 численні удари в різні частини тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що згідно акту судово-медичного дослідження від 12.05.2010 року № 081 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 09 травня 2010 року близько 17 год. на вул. Прилуцькій у с. Верхоярівка, Пирятинського району, Полтавської області, разом з ОСОБА_3 безпричинно наніс ОСОБА_5 численні удари в різні частини тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що згідно акту судово-медичного дослідження від 12.05.2010 року № 081 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Підсудний ОСОБА_3 винним себе не визнав і показав суду, що 9 травня 2010 року, він з друзями поверталися додому після відпочинку на природі. Спустившись на машині із траси до двору, ОСОБА_3 у дворі побачив дружину ОСОБА_5, яка вдарила матір підсудного в обличчя, і стала після цього бігти із двору. Підбігши, підсудний почав зясовувати у ОСОБА_5, що сталося і прохав покинути подвіря. У цей момент, із двору останньої у сторону двору ОСОБА_3, почав бігти із кулаками ОСОБА_5 Добігши до підсудного, останній його відштовхнув у плече. ОСОБА_5 не впав, а сперся назад на руки. Після чого піднявся і намагався знову вдарити ОСОБА_3 Потім почав нападати на ОСОБА_4 слідом підбігла дружина ОСОБА_5 і розірвала на грудях футболку у ОСОБА_4. ОСОБА_4 штовхає ОСОБА_5, в результаті чого він падає на плече. Після цього як ОСОБА_5 впав і почав підійматися, повз двір проїжджали працівники міліції, які їхали із магазину Лілея, де опитували продавця магазину із приводу побиття потерпілим ОСОБА_5 батька підсудного ОСОБА_3, який незрячий та інвалід 1-ї групи. Зупинили бійку та пішли із ОСОБА_5 відбирати у нього пояснення. Потерпілий на той час знаходився у стані алкогольного спяніння. Дружина ОСОБА_5 продовжувала ображати сімю ОСОБА_3.

Після того, як ОСОБА_3 побудував у селі хату між двором своєї матері та ОСОБА_6, останні почали ображати його батьків, наводити наклепи на дружину та його дитину. Крім того, ОСОБА_7 на очах у матері підсудного стріляв у курей, яких вона виростила, по даному факту було написано заяву до міліції. Чому у родині ОСОБА_6 виникли неприязні стосунки до батьків підсудного ОСОБА_3, невідомо.

Підсудний ОСОБА_4 також винним себе не визнав і пояснив суду, що він знаходився із ОСОБА_3 в одній машині. Після відпочинку їдучи до подвіря ОСОБА_3 побачив, що дружина потерпілого знаходиться на подвірї у матері підсудного ОСОБА_3 яка кричала та розмахувала руками і побачивши їх вибігла із подвіря. ОСОБА_3 підійшов до неї та запитав, чому вона знаходиться на їхньому подвірї та, що вона там робить. ОСОБА_6 почала кричати і ображати всіх та вийшла із подвіря. ОСОБА_4 в цей час заспокоював матір підсудного ОСОБА_3 ОСОБА_6 почувши крики дружини підбіг до ОСОБА_3 з кулаками. Останній його відштовхнув. Потім кинувся на ОСОБА_4 з дружиною. ОСОБА_4 ударив ОСОБА_6 долонею один раз у плече. Бійка відбувалася за подвірям. ОСОБА_3 не бив ОСОБА_6 він його лише двічі відштовхнув.

Під час сварки видно було, що ОСОБА_5 та його дружина перебували в стані алкогольного спяніння, нецензурно висловлювалися та від них разило алкоголем.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 9 травня 2010 року після мітингу приїхавши додому пішов до магазину Лілея, щоб придбати карточку поповнення рахунку на телефон. У магазин зайшов батько підсудного ОСОБА_8 Привітавшись обняв його за плечі та сказав, що він зїв його півня. Через деякий час до їхнього подвіря підїхали працівники міліції. До них вийшла дружина. На що останній працівник міліції пояснив, що на її чоловіка написана заява з приводу того, що він у магазині душив батька підсудного ОСОБА_8 Після чого дружина ОСОБА_5 пішла у бік двору ОСОБА_8 із метою зясування обставин. Через деякий час ОСОБА_5 почув крики дружини та чоловічий голос. Вийшовши на подвіря побачив, що до його дружини біжать підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_8. Йдучи на зустріч по дорозі його штовхнув ОСОБА_8, а ОСОБА_4 ударив в обличчя. ОСОБА_5 впав на праве передпліччя. При спробі піднятися, отримав у голову удар ногою, після чого втратив свідомість. Прийшов до тями, коли його підіймали працівники міліції. Піднявши ОСОБА_5, працівники міліції повели його до машини та запропонували поїхати з ними на освідування, на що потерпілий не погодився.

Перебуваючи у напруженому психологічному стані ОСОБА_5 не звернув уваги на свій стан. На наступний день відчув себе не дуже добре, але не придав цьому ніякого значення. На третій день відчув головокружіння. Після цього звернувся до лікаря невропатолога, він оглянув та надав рекомендації і виписав рецепт на ліки. Оскільки у ОСОБА_5 була термінова робота, то він не лікувався у стаціонарі, а приймав таблетки вдома.

З показань свідка ОСОБА_9, сусідки, вбачається, що 9 травня 2010 року вона почула у дворі ОСОБА_8 крики ОСОБА_6. Остання вибігла за двір ОСОБА_8, а за нею мати підсудного, яку ОСОБА_6 раптом вдарила по обличчю. В цей момент ОСОБА_3 спустився машиною з траси до двору. Вискочив із машини, бо побачив, що ОСОБА_6 вдарили його матір, і щось казав. Потім із двору вибіг ОСОБА_6 і вчинилася бійка. ОСОБА_3 його не ударив, а штовхнув і він упав на руки трошки набік. А ОСОБА_6 схопила ОСОБА_4 за футболку. Потім до них спустилася міліція, яка була біля магазину Лілея.

Показаннями свідка ОСОБА_10, старшого ДІМ Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області, підтверджується, що два роки назад до чергової частини поступив виклик про побиття батька підсудного ОСОБА_8 Виїхавши на місце останній пояснив, що перебуваючи у магазині Лілеяз невідомих йому причин його побив ОСОБА_6. Інший працівник міліції пішов до будинку ОСОБА_6. Дружина якого відповіла, що його нема вдома. Повертаючись від магазину біля двору ОСОБА_8 побачили, що назріває бійка, підїхали попередити. Бійки між сторонами не було, лише відбувалися сварки. Всі знаходилися у притомному стані. Зробили їм зауваження, почали опитувати ОСОБА_6, але він відмовився від надання показань та підписання протоколу. Після чого поїхали до райвідділку. Явних тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 не було видно. У ОСОБА_4 була розірвана футболка.

Ті ж самі показання що й свідок ОСОБА_10 надав свідок ОСОБА_11, інспектором із інформаційних технологій Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області.

Тіж самі показання дав свідок ОСОБА_12, ДІМ Пирятинського РВ УМВС України та дільниці с. Верхоярівка Пирятинського району, який підтвердив показання своїх колег та додатково пояснив, що до нього надійшла заява 11 травня. ОСОБА_6 було запропоновано отримати направлення від міліції пройти судово-медичну експертизу, однак останній відмовився і через день взяв направлення у прокуратурі Пирятинського району.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13, у судовому засіданні показав, що 9 травня 2010 року повертаючись з природи та їдучи повз будинок ОСОБА_3 побачив, як у дворі останнього проходила сварка між матірю підсудного та ОСОБА_6. Підїхавши ближче побачив, як ОСОБА_6 вдарила в обличчя матір підсудного. ОСОБА_3 вискочив з машини і побіг до матері за ним ОСОБА_4. Назустріч вибіг ОСОБА_5, підсудний ОСОБА_3 його відштовхнув, однак він піднявся та знову хотів напасти на нього, тоді ОСОБА_4 взяв і знову ОСОБА_5 відштовхнув. Та згодом приїхали працівники міліції і попередили сварку.

Свідок ОСОБА_14, мати підсудного ОСОБА_3, показала наступне, що сімя ОСОБА_3 протягом довгого часу дружили із сімєю ОСОБА_5. ОСОБА_3 поїхав на заробітки до Англії. Всі були цьому дуже раді, в тому числі і родина ОСОБА_5. Все було добре до тих пір, поки свідок не сказала ОСОБА_5, що її син у Англії заробляє гроші та про те, що він допоможе їм у скрутні часи. 9 травня 2010 року батько підсудного із сестрою пішов до магазину Лілея. Через деякий час він повернувся та сказав, що його вдарив ОСОБА_5, але за що він не знає. Чоловік не знав хто його вдарив, бо сліпий, а продавчиня сказала, що ОСОБА_5 шепнув йому на вухо що він поїв курей. У звязку з чим викликали працівників міліції. Приїхавши на виклик працівники міліції запитали де подвіря ОСОБА_5 та пішли туди. Через деякий час дружина ОСОБА_5 прибігла до двору ОСОБА_3 і почала ображати свідка нецензурними словами, її дочку та невістку. Вийшовши з хати на подвіря до свідка підбігла ОСОБА_6 та ударила її рукою по обличчю. Якраз в той час повертався додому ОСОБА_3 та побачив, як ОСОБА_6 вдарила його матір по щоці. ОСОБА_3 швидко вискочив із машини, а ОСОБА_5 біг на зустріч йому. Підсудний наставив руку, і він на сів на сідниці, потім хотів напасти ззаду, але ОСОБА_4 взяв його за плече і ОСОБА_5 знову впав на сідниці. І тут спустилися на машині із дороги працівники міліції. Зробили зауваження. Запропонували ОСОБА_5 сісти до машини, але останній відмовився. Ніяких ушкоджень на ОСОБА_5 не було. ОСОБА_4 розірвала дружина ОСОБА_5 футболку.

Свідок ОСОБА_6, дружина потерпілого, відмовилася від дачі показання згідно ст. 63 Конституції України. Однак свідком було надано показання попередньому складу суду та досліджено. Де ОСОБА_6 пояснила, що перебуваючи з чоловіком вдома почула як у дворі загавкала собака. Вийшовши на подвіря побачила працівника міліції, який запитав у неї чи її чоловік вдома, і повідомив, що ОСОБА_6 душив ОСОБА_8 ОСОБА_9 свідок перевдягнулася та пішла до ОСОБА_8, спитати чи є у них міліція. На що у слід від матері підсудного почула образливі слова.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15, лікар невропатолог Пирятинської ЦРЛ, у судовому засіданні пояснив. Щ до нього звернувся ОСОБА_5, скаржився на головні болі, погане самопочуття, оглянувши він виклав симптоматику у амбулаторній картці, однак для того щоб пересвідчитися у поставленому діагнозі вказав на додаткове обстеження, яке необхідно було пройти.

Згідно з актом судово-медичного дослідження від 12.05.2010 року № 081 у потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, кровопідтіку з припухлістю верхньої губи зліва з відповідним кровопідтіком слизової оболонки верхньої губи зліва та ранок слизової оболонки по центру кровопідтіка, кровопідтіків грудей зліва, та обох плечей, садин задньої поверхні правого передпліччя, що утворилися від дії тупих твердих предметів, а садна при ударі об такі, можливо в строк та обставинах вказаних освідуванним і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний у судовому засіданні експерт, завідувач Пирятинським міжрайвідділенням Полтавського обласного бюро СМЕ ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що до нього з направленням звернувся потерпілий ОСОБА_5 При собі мав амбулаторну картку з проведеним оглядом лікаря невропатолога. Для експерта головним для складання висновку являється обєктивна симптоматика, яка складена лікарем невропатологом та була написана у амбулаторній картці. На підставі даних лікаря та оглянувши ОСОБА_5 було складено висновок.

Згідно з повторним висновком експерта від 13 липня 2012 року № 1298 ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_5 могли бути заподіяні при обставинах на які вказує потерпілий та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Експерт бюро СМЕ УОЗ Полтавської облдержадміністрації ОСОБА_17, у судовому засіданні вказав, що при написанні висновку він керувався обєктивному симптоматикою зазначеною лікарем невропатологом у амбулаторній картці ОСОБА_5, з його слів та висновку невропатолога ОСОБА_18

Вивчивши всі докази у справі, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки у судовому засіданні не здобуто жодного обєктивного доказу, який би вказував, що останні мали прямий умисел на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при розгляді кримінальної справи в суді, підлягають доведенню в першу чергу, подія злочину і винність обвинуваченого у вчиненні злочину.

Статтею 65 КПК України визначено, що доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює винність особи.

Події того дня, які підтверджені показами свідків, зокрема ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які вказали, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 штовхнули потерпілого, а не били, свідчать про те, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження від інших джерел заподіяння шкоди, оскільки звернувся через три дні до лікаря невропатолога та до судово-медичного експерта.

Крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_9 підтвердили те, що ОСОБА_6 била по обличчю матір підсудного ОСОБА_3 Враховуючи показання свідків та те, що ОСОБА_6 не заперечує, що ходила зясовувати стосунки з родиною ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що підсудні діяли в стані необхідної оборони.

Відповідно до ст. 36 КК України, необхідною обороною визнається дії, вчинені з метою захисту охоронюваних прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Закріплене в ст. 36 КК право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров'я, життя і здоров'я інших людей від протиправних посягань(ч. 3 ст. 27 Конституції України). У даному випадку підсудний ОСОБА_3 захищав свою матір, а ОСОБА_4 діяв з метою припинення посягання на матір ОСОБА_3

Інших об'єктивних доказів по справі не добуто судом і сторони не можуть вказати на їх джерела.

Як підсудній ОСОБА_3 так і підсудний ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризуються позитивно, до кримінальної відповідальності органами внутрішніх справ не притягувалися. ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5. Підсудні займаються суспільно-корисною працею, працюючи на підприємствах.

Кримінальна справа була порушена за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя. Згідно висновку експерта у потерпілого виявлені легкі тілесні ушкодження. Підстав для притягнення підсудних за ч. 1 ст. 125 КК України суд також не находить.

Обвинувальний вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, в основу вироку суд може покласти лише обєктивні та достовірні докази, які не викликають сумнівів у винуватості особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При таких обставинах справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину (п. 1 ст. 6 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КПК України, якщо обставини, зазначені в п. 1, 2, 4 цієї статті, виявляються в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд справи до кінця і у випадках, передбачених п. 1 і 2 цієї статті постановляє виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 4 ст. 327 КПК України виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, с у д

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і виправдати його.

ОСОБА_4 визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і виправдати його.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 15 діб.

Суддя