АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/4259/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/626/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 01 квітня 2014 року за № 0000742 та 18.06.2014 року за № 0001412, за яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України,

з середньою освітою, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх

дітей, не працюючий, раніше судимий:

- 07.02.2011 року Петрівським районним судом Кіровоградської області

за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України,

до позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці. На підставі ст. 75 КК України

звільнений від відбування призначеного покарання з випробування строком

на 2 роки. Згідно постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області від 15.08.2011 року звільнення від відбування

призначеного покарання скасовано та направлено для відбування покарання

строком на 4 роки 4 місяці. Звільнений 24.10.2013 року згідно постанови

Бердянського міського суду Запорізької області від 16.10.2013 року

умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 1 день,

зареєстрований та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8 .

В апеляційній сказі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити покарання, зменшивши його строк та застосувавши ст. 69 КК України.

За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року, повторно, 01.04.2014 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 . Діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців, ОСОБА_6 пройшов до сараю, який знаходиться на території домоволодіння потерпілого, з якого таємно викрав одне порося, вартістю 500 гривень, та з кліток, які знаходяться поряд з сараями, викрав двох кролів, вагою 2,5 кг. кожний, вартістю 150 гривень кожен, які належать потерпілому ОСОБА_9 . З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 800 гривень.

А також, повторно, 17.06.2014 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 знаходився на ділянці місцевості, розташованій поблизу будинку АДРЕСА_3 . Діючи із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, під вигаданим приводом, а саме, зателефонувати матері, ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_10 передати йому мобільний телефон «X - 10 ТV Моbіlе», при цьому, заздалегідь маючи намір не повертати його назад потерпілому. Потерпілий ОСОБА_10 , виходячи з довіри до ОСОБА_6 , а також помилкової переконаності у правильності та добросовісності його дій, добровільно передав ОСОБА_6 належне йому майно, а саме: мобільний телефон «X - 10 ТV Моbіlе», вартістю 400 гривень, з тканинним шнурком, вартістю 5 грн., навушниками «Нокіа», вартістю 25 грн. та вставленими у телефон двома сім-картками мобільного оператора «Київстар», вартістю по 15 грн. кожна. ОСОБА_6 , незаконно заволодівши шляхом обману майном, що належить потерпілому ОСОБА_10 , з місця злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 460 грн.

Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, та за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, з чим погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком від 07.02.2011 року Петрівського районного суду Кіровоградської області, остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Питання з речовими доказами вирішене.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації дій, зазначає, що був змушений вчинити кримінальні правопорушення у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем у родині, про що щиро шкодує, розкаюється, сприяв досудовому розслідуванню та зобов`язується стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим просить пом`якшити йому покарання.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; обвинувачений і його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та наполягали на пом`якшенні покарання.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєних кримінальних правопорушеннях і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.

Між тим, на думку колегії суддів, доводи обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання не заслуговують на увагу.

Так, згідно ст. 69 КК України, на застосуванні положень якої наполягав апелянт, суд за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією відповідної статті (частини статті) КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції даної статті (частини статті) КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що останнім були вчинені кримінальні правопорушення - злочини, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином; характеристику особи цього обвинуваченого, а саме те, що він характеризується задовільно (т. 2 а.к.п. 50), знаходиться під наглядом врача-психіатра з 2000 року (т. 2 а.к.п. 46); обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному, добровільне усунення заподіяної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 190 КК України; обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у стані алкогольного сп`яніння, та призначив покарання на рівні нижчої межі, передбаченої санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, втім з реальним його відбуванням, та з частковим приєднанням до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком від 07.02.2011 року Петрівського районного суду Кіровоградської області, за правилами ст. 71 КК України.

Колегія суддів погоджується з тим, що це покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування при призначені покарання цьому обвинуваченому положень ст. 69 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 цього висновку не спростовують, оскільки обставини, на які останній посилається, - щире каяття, вчинення кримінальних правопорушень у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем у родині, сприяння досудовому розслідуванню, - у сукупності не є достатньо вагомими для визнання їх такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та є достатньою підставою для застосування положень ст. 69 КК України.

Крім того, характеристика особи цього обвинуваченого, а саме, те, що він є раніше судимим (т. 2 а.к.п. 38, 39), має задовільну характеристику за місцем проживання (т. 2 а.к.п. 50), скоїв кримінальні правопорушення, повністю не відбувши покарання за попереднім вироком, у зв`язку з чим остаточне покарання обвинуваченому обрано за ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, на думку колегії суддів, виключає можливість застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 01 квітня 2014 року за № 0000742 та 18.06.2014 року за № 0001412, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4