печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1501/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальної особи ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , відповідальної особи прокуратури м. Києва старшого слідчого ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
20 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив зобов`язати відповідальну особу Генеральної прокуратури України або слідчого внести відомості по заяві про злочини судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 № 205 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) та надати йому витяг з ЄРДР про прийняття його повідомлення про злочин.

До судового засідання учасники процесу не з`явилися з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду скарги були належним чином повідомлені.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду скарги не надав, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів та без участі прокурора та слічого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що 4 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Голови Служби Безпеки України із заявою про вчинення суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 службових злочинів за ч. 1 ст. 396, ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 24 КК України.

Проте, Службою Безпеки України не було внесено відомості до ЄРДР, а направлена вказана заява 12 грудня 2013 року до Генеральної прокуратури України.

Отримавши вказану заяву Генеральна прокуратура України 13 грудня 2013 року скерувала її за територіальним принципом до прокуратури м. Києва, про що повідомила ОСОБА_3 .

Разом з тим, листом прокуратури м. Києва від 26 грудня 2013 року відомості із заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені, оскільки у заяві відсутні достатні відомості про кримінальне правопорушення судді ОСОБА_6 , про що ОСОБА_3 надано відповідь.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

Таким чином, дії Генеральної прокуратури України щодо направлення заяви ОСОБА_6 від 4 грудня 2013 року до прокуратури м. Києва відповідають зазначеним положенням закону, а відтак не вбачається підстав для задоволення скарги.

Крім того, доводи ОСОБА_3 , викладені в його скарзі та заяві про вчинення злочинів, фактично зводяться до його незгоди із ухваленим судовим рішенням судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , що за своїм змістом є позапроцесуальним способом його оскарження та одним із протиправних намагань втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.

Аналізуючи зміст скарги ОСОБА_3 та його заяву про вчинення злочинів, слідчий суддя не вбачає підстав для внесення обставин, викладених у його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальної особи ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , відповідальної особи прокуратури м. Києва старшого слідчого ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1