АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1841/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Броварського району с.Бобрик, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину 2008 р.н., працюючого в ТОВ «ДАК» водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 10 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень на користь держави.

На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання.
По справі вирішено питання щодо відшкодування моральної шкоди.

Судом визнано доведеним, що 14.04.2014 року біля 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 перебуваючи на бульварі І.Лепсе, 57 в м.Києві під час конфлікту, що виник з раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , на грунті неприязних сосунків, умисно наніс останньому один удар кулаком в ніс та один удар кулаком в підборіддя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілий відчув фізичний біль та йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на слизовій оболонці нижнього відділу пристінку ротової порожнини, садно на спинці носа в середній третині, закритий перелом кісток носу. Вказані ушкодження утворились від дії тупого предмету і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 10 серпня 2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким повністю задовольнити заявлений ним цивільний позов.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на необґрунтованість вироку суду першої інстанції та невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що санкція ч.2 ст.125 КК України не передбачає такого покарання, як штраф, тому судом безпідставно застосовано до ОСОБА_7 ст.65 КК України та призначено покарання нижче від найнижчої межі за злочин невеликої тяжкості, встановленої в санкції статті особливої частини цього кодексу. Крім того, апелянт зазначає, що сума відшкодування матеріальної шкоди, яка становить 4000 грн. є значно малою, оскільки вартість одних ліків і оплата лікарів обійшлись йому значно більше ніж 4000 грн., не рахуючи вже бензин, який він витратив виїздивши в лікарню, аптеку, на досудове та судове слідство. Тому, апелянт просить повністю задовольнити заявлений ним цивільний позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_8 , який частково підтримав апеляційну скаргу потерпілого, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Згідност.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винності, вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги потерпілого щодо необґрунтованості вироку суду першої інстанції та невідповідності висновків фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Доводи потерпілого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, яке не визначено санкцією статті є безпідставними, оскільки саме таке покарання разом з іншими передбачено за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

Крім того, згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законодавством.

Як вбачається з вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив щодо ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткий розлад здоров`я. При цьому ініціатором конфлікту який виник, був саме потерпілий ОСОБА_6 .

А тому колегія суддів вважає, що вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 у сумі 4 000 гривень, суд першої інстанції в повному обсязі врахував моральні та фізичні страждання потерпілого від вчиненого щодо нього умисного кримінального правопорушення і вирішив його цивільний позов у повній відповідності з вимогами законодавства, а також принципами розумності, виваженості й справедливості.

Таким чином, підстав для зміни або скасування вироку в частині стягнення з обвинуваченого в користь потерпілого грошового відшкодування моральної шкоди, про що ставиться питання в апеляційній скарзі потерпілого, колегія суддів не вбачає.
Погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції у вироку про те, що вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди є непідтвердженими матеріально, оскільки 27 000 грн. необхідних на проведення операції, носить характер майбутніх витрат і як зазначив експерт у своєму висновку така операція не носить характеру обов`язковості і може бути проведена тільки по бажанню потерпілого. Також експерт зазначив про те, що погіршення зору у ОСОБА_6 та наявність у нього викривлення носової перетинки не є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманою ним травмою в результаті дій ОСОБА_7 ( а.с.174-185)

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, про те, що витрати на пальне та нові окуляри, понесені ОСОБА_6 не пов`язані з діями ОСОБА_7 і не мають між собою причинно-наслідкового зв`язку, а тому також задоволенню не підлягають.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 10 серпня 2015 року без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 10 серпня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4