ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала іменем україни
24 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 5-2133км15 за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 серпня 2014 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого -02 вересня 2013 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання відбув,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і, за цією нормою закону про кримінальну відповідальність, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України.
Вироком вирішені питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

10 жовтня 2013 року, близько 21 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через хвіртку проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де таємно, повторно викрали водяний насос «Харків» із заливним бачком ємністю 5л вартістю 329 грн. 17 коп., що належить ОСОБА_8 , і з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник.

14 жовтня 2013 року, близько 20 години, ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, проник до домоволодіння АДРЕСА_1 , де таємно, повторно, викрав насос поверховий БІД 1.1, вартістю 395 грн., що належав ОСОБА_9 і з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтоване застосування судом статті 75 КК України та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування наведеного прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, відбуваючи покарання у вигляді громадських робіт за попереднім вироком, знаходився у стані алкогольного сп`яніння, завдану потерпілим шкоду не відшкодував, пробачення у потерпілих не попросив, що не може свідчити про його щире каяття.

Крім того, прокурор зазначає, що апеляційний суд в порушення вимог ч. 2 ст. 419 КПК України не здійснив належної перевірки аналогічних доводів, що були викладені в апеляційній скарзі прокурора на вирок, і постановив незаконну та необґрунтовану ухвалу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 призначене у виді позбавлення волі строком на 4 роки, тобто в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Вважати це покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного через м`якість колегія суддів підстав не вбачає.
За змістом ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається з вироку суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням урахував, що, хоча вчинений злочин, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, однак тяжких наслідків не заподіяв, засуджений повністю визнав вину, щиро розкаявся, добровільно відшкодували завдану шкоду, у зв`язку з чим потерпілі не мають до нього претензій.
Судом враховано і ту обставину, що ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічний злочин, покарання за який відбув, та врахував обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи зазначені обставини у своїй сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та вважає, що суд, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, правильно застосував кримінальний закон.
З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд, який переглянув вирок суду щодо ОСОБА_7 і постановив ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України, з наведенням достатніх підстав, через які доводи апеляційної скарги прокурора, аналогічні викладеним у касаційній скарзі, визнано необґрунтованими.

Враховуючи викладене, касаційна скарга має бути залишена без задоволення, а вирок і ухвала без зміни.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

5-2133км15
Ухвала іменем україни
24 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 5-2133км15 за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 , -
Керуючись ст. ст. 376, 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено учасникам судового провадження 25 грудня 2015 року, о 10-й годині.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3