АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5805/15-к Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 11-СС/790/545/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
-//- захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
-//- підозрюваного - ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А :
До Київського районного суду звернувся старший слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області, в якому просив накласти арешт на майно, документи та грошові кошти, які були вилучені 27.03.2015 року під час огляду місця події біля будинку № 27 по вул. Університетській в м. Харкові у ОСОБА_9 .
Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , працюючи на посаді начальника відділу домових мереж департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради, діючи за попередньою змовою в групі з заступником директора департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради ОСОБА_11 отримали неправомірну вигоду.
27.03.2015 року ОСОБА_12 згідно з попередньою домовленістю, прибувши за адресою м. Харків, площа Конституції, 7, зустрівся з ОСОБА_13 у сквері «Вічного вогню», розташованого по вул. Університетська, 12 у м. Харкові, де діючи з попередньою домовленістю передав ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 20 000 гривень. Під час огляду місця події у ОСОБА_9 було виявлено та вилучено: контрольний зразок вати з рідиною для змивів; ватний тампон зі змивом з лівої руки ОСОБА_9 ; ватний тампон зі змивами з правої руки ОСОБА_9 ; змиви з правого карману куртки ОСОБА_9 ; грошові кошти в розмірі 20 000 гривень; щоденник в обкладинці чорного кольору; посвідчення Харківської міської ради Харківської області за № 3285 на ім`я ОСОБА_9 , начальника відділу будинкових мереж Департаменту телекомунікацій та зв`язку; мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «galaxy Nexus 2» IMEI № НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 .
28.03.2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
В клопотанні слідчий вказує, що речі, грошові кошти та документи які були вилучені під час проведення розслідування відповідають критеріям зазначеним у ст. 167 ч. 2 КПК України як речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкоджати кримінальному провадженню.
З таким рішенням суду не згоден адвокат ОСОБА_10 та подав апеляційну скаргу, в якій прохає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.03.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.
Захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказуючи на те, що слідчим суддею лише формально була встановлена достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; у повідомленні про підозру та і у клопотанні слідчого відсутні будь які посилання на відповідні посадові інструкції, або інші розпорядчі документи що надавали би підозрюваним відповідні повноваження; тільки показання потерпілого підтверджують вимагання неправомірної вигоди з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_9 одже у сторони захисту є підстави вважати, що звернення ОСОБА_14 до правоохоронних органів та надання відповідних показань є ні чим іншим, як спробою ухилитися від кримінальної відповідальності відповідно до ст.. 369 КК України за пропозицію чи обіцянку службової особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду; речі та документи на які був накладений арешт були фактично вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_9 , але ст, 237 КПК України не надає слідчому право проводити обшук особи без ухвали слідчого судді, а такої ухвали під час обшуку слідчим суддею не постановлялось; в порушення ст. 46 КПК України проведення процесуальних дій з ОСОБА_9 з суттєвим порушенням прав на захист, тобто без участі захисника, хоча останній на цьому наполягав. Відповідно до ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як порушення права особи на захист.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги; думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною; перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майні слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Мета арешту полягає у встановленні всіх обставин кримінального правопорушення, необхідність встановлення походження зазначених речей, проведення ряду судових експертиз, з метою забезпечення можливих позовів, а також з урахуванням того, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, це відповідає завданням кримінального провадження та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у справі, що виправдовує ступінь втручання у права і свободи власника.
Враховуючи вищеназване, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав до залишення апеляційної скарги без задоволення.
Вважаючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -