Єдиний унікальний номер №440/1357/15-к
Провадження №1-кп/440/119/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Буську кримінальне провадження № 0000319 за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заболотне Буського району Львівської області, українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого майстром майстерської дільниці № 2 Боложинівського лісництва ДП «Буське лісове господарство», жителя с.Боложинів Буського району Львівської області, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , працюючи відповідно до наказу № 32-к від 18.05.2015 року, на посаді майстра лісу майстерської дільниці №2 Боложинівського лісництва ДП «Буське лісове господарство», договору про повну матеріальну відповідальність від 19.05.2015 року та посадової інструкції від 23.02.2015 року, будучи службовою особою, зобов`язаною вживати заходи щодо недопущення самовільних рубок, розкрадань лісопродукції та вчиняти інші дії, пов`язані з доглядом і охороною ввірених лісових угідь, являючись матеріально відповідальною особою, допустив службову недбалість.

Так, в період з травня по червень 2015 року, ОСОБА_4 , не проводив перевірки стану охорони лісу в закріплених за ним кварталах, не вживав заходів по попередженню та припиненню незаконних рубок, не доповідав лісничому Боложинівського лісництва ДП «Буський лісгосп» ОСОБА_6 про факти незаконних рубок, які мали місце у ввірених йому кварталах, не виявляв осіб, винних в порушеннях лісового законодавства, не оглядав місця вчинення незаконних рубок лісу, не складав рапортів про стан охорони лісів від самовільних рубок у ввірених йому кварталах. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, яке виразилося у розкраданні лісу шляхом незаконних рубок невстановленими особами в період з травня по червень 2015 року, допустив в кварталах №73 та №74 майстерської дільниці №2 Боложинівського лісництва ДП «Буський лісгосп» самовільні рубки 58 дерев, а саме 12 дерев породи дуб, 22 дерев породи сосна, 24 дерев породи вільха, загальною кубомасою 74,4 м. куб. на загальну суму 289612,32 грн. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 , завдано істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам в особі Боложинівського лісництва ДП «Буський лісгосп» і навколишньому природному середовищу на території Буського району та спричинено тяжкі наслідки, які полягають у завданні матеріальних збитків на суму 289612,32 грн.

Вказане порушення підтверджується довідкою перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів ДП «Буський лісгосп» за № 08-13/5 від 20.06.2015.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам та спричинило тяжкі наслідки - кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України.

Перед початком судового розгляду між сторонами кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ДП «Буське лісове господарство» в особі т.в.о. директора ОСОБА_5 , який діє на підставі статуту, у кримінальному провадженні №0000319 в порядку, передбаченому ст. ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.367 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) усунути шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у виді 2 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для потерпілого і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 є зрозумілими.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.2 ч.3 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.2 ч.3 ст.424 КПК України, представнику потерпілого ОСОБА_5 є зрозумілими.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів підозрюваному ОСОБА_4 є зрозумілими.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Вивчивши документи кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-469, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті 367 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з представником потерпілого ОСОБА_5 затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам Кримінального закону.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Обвинуваченому роз`яснено ч.5, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлені, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених аб.1, 2, 3, 4 пункту 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його прав на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене між сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, які встановлені ч. 5, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 повідомив суду, що підтримує угоду про примирення, просить її затвердити та розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України,

Прокурор також просив затвердити угоду про примирення, яка відповідає вимогам закону та визначена міра покарання за вчинений злочин відповідає вимогам Кримінального закону.

За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та представником потерпілого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду від 10 вересня 2015 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Буське лісове господарство» в особі т.в.о. директора ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначити покарання, у виді 2 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Матеріали кримінального провадження № 0000319 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при кримінальному провадженні 1-кп/440/119/2015.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1