30.09.2015
Справа № 1-196/11
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2011 року Новоселицький районний суд Чернівецької області:

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоселиця кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

17.09.2010 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області по ст. 190 ч.2 КК України, штраф - 850 гривень;

24.11.2010 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області по ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70, 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі. Штраф в сумі - 850 гривень, зараховано в термін з 16.09.2010 року по 24.09.2010 року,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Підсудний ОСОБА_4 , 08.10.2011 року, о 14:00 год., по місцю свого проживання, в АДРЕСА_2 , знаючи, що у його сестри ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному будинку є гроші, переслідуючи корисливі мотиви, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном для власних цілей, умисно, протиправно, таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав з внутрішньої кишені куртки її чоловіка гр. ОСОБА_6 , яка знаходилась в спальній кімнаті на вішалці, гроші в сумі 500 грн., які належать ОСОБА_5 після чого з місця скоєння злочину з викраденими грошима зник та розпорядився ними на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій гр. ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

Підсудний ОСОБА_4 , в судовому засіданні свою вину визнав повністю, і пояснив, що дійсно 08.10.2011 року, приблизно о 14:00 год., в АДРЕСА_2 , де він проживає разом з братами та сестрою ОСОБА_5 , у якої викрав гроші в сумі 500 грн., після чого виїхав на ринок Калинівський в м. Чернівці, де за викрадені гроші придбав зимову куртку, шапку та мобільний телефон, що був у використанні. Також пояснив, що на вчинення злочину його наштовхнуло тяжке матеріальне становище, оскільки він ніде не працює, а його батьки померли. В скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що 08.10.2011 року, приблизно в обідній час, вона вийшла з будинку на город, що знаходиться на території господарства по місцю проживання в АДРЕСА_2 . В цей час в будинку залишився підсудній ОСОБА_4 разом з її малолітньою дитиною. Повернувшись до будинку вона виявила, що в неї зникли гроші в сумі 500 грн. в зв`язку з чим остання звернулась до міліції із заявою про злочин. Потерпіла не має до підсудного претензій морального та матеріального характеру та просила його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, а саме, показами потерпілої ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 22-24, 25-25); протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_5 (а.с. 5), протоколом явки з повинною (а.с. 8), протоколом вилучення (а.с. 10), іншими письмовими доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 299 КПК України підсудний визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Проаналізувавши вищенаведені докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудного за даною статтею кваліфіковано правильно, оскільки підсудний вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/ вчинену повторно.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні підсудним злочини належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність підсудного, згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують відповідальність підсудного, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує той факт, що підсудний в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше судимою, по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони, також враховує важке матеріальне становище, молодий вік підсудного, а також те, що потерпіла не має до підсудного претензій матеріального та морального характеру.

Враховуючи наведені обставини, а саме те, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою, належних висновків для себе не зробив, суд вважає що виправлення підсудного неможливо без призначення реального покарання, а тому вважає за необхідне призначити покарання за вчинення злочину у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді арешту строком на шість місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, а саме з 31 жовтня 2011року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

СУДДЯ: