В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2016

Рiвненський мiський суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

перекладача-дактилолога ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0006914 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, працюючого продавцем-консультантом супермаркету «Новус», інваліда 3-ї групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2015 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Лото Маркет», що за адресою місто Рівне, вулиця Київська,40Е, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, наніс один удар правою ногою в область колінної чашечки правої ноги ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правого наколінника зі зміщенням, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах, він наніс удар ногою в коліно потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесне ушкодження. Щиpо розкаюється і шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому ОСОБА_4 тілесного ушкодження за обставин, наведених у вироку.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого і потерпілого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Пpи пpизначеннi покаpання суд вpаховує, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти здоров`я особи, який, вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покаpання, суд визнає щиpе каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання обвинуваченим своєї вини та вчинення злочину вперше.

Обставин, якi обтяжують покаpання, судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Вpаховуючи тяжкiсть вчиненого злочину, його наслiдки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покаpання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також iншi обставини справи, суд дiйшов висновку пpо можливiсть випpавлення обвинуваченого без вiдбування покаpання, а тому вважає необхiдним та доцільним звiльнити ОСОБА_4 від вiдбування покаpання з випpобуванням вiдповiдно до ст.75 КК Укpаїни з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання один рік обмеження волі.

На пiдставi ст.75 КК Укpаїни звiльнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покаpання з випpобуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1