Ухвала

іменем україни

17 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5 ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу судді-доповідача Апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд вироку Одеського обласного суду від 5 липня 2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року щодо нього за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а :

Вироком Одеського обласного суду від 6 липня 2001 року ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за ст.93 п.п. «б», «з», ст.ст. 17,93 п.п. «б», «ж», «з», ст. 141 ч.3, ст.140 ч.3, ст.143 ч.3, ст.42 КК України до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, який ухвалою Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року змінено та, за сукупністю злочинів, остаточно ОСОБА_1 визначено основне покарання у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_1 у березні 2015 року звернувся до Апеляційного суду Одеської області в порядку п.5 ч.2 ст.459 КПК України з заявою про перегляд вироку Одеського обласного суду та ухвали Верховного суду щодо нього за нововиявленими обставинами.

Ухвалою судді-доповідача Апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті кримінального провадження про перегляд вказаних судових рішень за нововиявленими обставинами на підставі ст.ст. 429, 461, 462, 464 КПК України.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 у своїй заяві не навів обставин, які б можна було вважати нововиявленими.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить скасувати постановлену ухвалу судді апеляційного суду. Звертає увагу на допущене неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_1, який підтримав касаційну скаргу, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу та просив скасувати оскаржувану ухвалу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 464 КПК України після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження.

Таким чином суддя-доповідач, приймаючи рішення про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки прийняття такого рішення Главою 34 КПК України не передбачено.

Крім того суддя вийшов за межі перевірки заяви відповідності вимогам ст. 462 КПК України і дав оцінку доводам засудженого, на які той посилається як на підстави для перегляду судового рішення, чим порушив вимоги ст. 464 КПК України, оскільки вирішення питання належності зазначених ОСОБА_1 обставин до нововиявлених відноситься до компетенції суду який постановив вирок.

Зважаючи на те, що вирок щодо ОСОБА_1 було постановлено апеляційним судом у складі колегії суддів, рішення про щодо наявності нововиявлених обставин також повинно було прийматись судом колегіально.

Також судом не було належним чином повідомлено про місце та час розгляду заяви ОСОБА_1 учасників процесу, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із висновками Верховного Суду України, які відповідно до ст. 458 КПК України є обов'язковими для всіх судів України, викладеними в ухвалі від 21 квітня 2015 року, постановленої за результатами розгляду заяви у справі щодо ОСОБА_2, апеляційний суд, який розглядав справи як суд першої інстанції, у зв'язку зі зміною чинного законодавства України не є судом першої інстанції, а тому позбавлений можливості здійснити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.

Тому відповідно до положень ч. 1 ст. 463 КПК України розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд вироку Одеського обласного суду від 5 липня 2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року щодо нього за нововиявленими обставинами повинен відбуватись у суді першої інстанції, тобто у Миколаївському районному суді Одеської області, за місцем скоєння злочину.

З огляду на викладене, керуючись ст.-ст. 433,434439 КПК України , колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд вироку Одеського обласного суду від 5 липня 2001 року та ухвали Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року щодо нього, скасувати, а по справі призначити новий розгляд у Миколаївському районному суді Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6