Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1772/15
У Х В А Л А
про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

16.12.2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, з його слів, перебуваю чого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину співмешканки, офіційно не працевлаштованого, відомості про судимість відсутні, зареєстрованого та проживавшого до фактичного затримання о 17 годині 14 грудня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в:

16 грудня 2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Суворовського відділу поліції у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється в умисному вбивстві рідного батька - ОСОБА_7 , раптово вчинене в стані алкогольного сп`яніння під час виниклого на ґрунті довготривалої неприязні конфлікту, шляхом нанесення трьох ударів металевою частиною молотка в область голови та тулубу останньої особи, що відбулось близько 15 години 30 хвилин 14 грудня 2015 року в квартирі АДРЕСА_2 .

З наданих до суду матеріалів кримінального провадження вбачаються факти внесення 14 грудня 2015 року відомостей про цей злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №00007519, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України, затримання ОСОБА_6 слідчим о 17 годині цієї ж доби та повідомлення тому о 16 годині 30 хвилин 15 грудня 2015 року відповідної підозри.

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий послалися на тяжкість вчиненого діяння, дані про особу підозрюваного, який має непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, не одружений, не має утриманців, зловживає спиртними напоями, раніше застосовував насильство по відношенню до свого батька, що вказує, на думку сторони обвинувачення, на відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а також про існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, знищення чи спотворення будь-яких речей і документів, що мають значення для провадження, продовження злочинної діяльності.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, аналогічні пояснення слідчого, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відомості про можливо наявну у підозрюваного непогашену судимість не підтверджено прокурором жодним документальним доказом.

Підозра у вчиненні цього діяння обґрунтовується виключно отриманими в судовому засіданні частково визнавальними показаннями підозрюваного, в яких ОСОБА_6 обґрунтував застосоване ним до батька насильство перебуванням в стані необхідної оборони від нападу останнього. При цьому стороною захисту долучено в судовому засіданні копію акту огляду затриманого ОСОБА_6 з виявленими на його тілі численними тілесними ушкодженнями, що не суперечить версії підозрюваного.

Під час судового розгляду даного клопотання слідчий суддя не може визнати в якості належних та допустимих доказів:

- протоколи допитів свідків ОСОБА_8 від 14 грудня 2015 року, ОСОБА_9 від 14 грудня 2015 року оскільки ці процесуальні дії було виконано не уповноваженими оперативними співробітниками поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та не підписані останніми особами;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 15 грудня 2015 року, протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 15 грудня 2015 року оскільки письмові форми цих документів не містять жодних даних про зміст отриманих та перевірених показань підозрюваного, а нібито долучені до них носії із відеозаписами слідчих дій не були надані слідчим.

- витяг з ЄДРДР від 14 грудня 2015 року, оскільки в ньому, всупереч вимог п.4.3 наказу Генерального прокурора України №69 від 17 серпня 2012 року, взагалі відсутні будь-які відомості про прокурора - процесуального керівника в провадженні, а також про слідчого ОСОБА_4 .

Слідчим суддею також встановлено наступні факти порушень права ОСОБА_6 на захист.

Згідно ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В момент затримання розпочинають спливати строки, визначені у КПК України та настають юридичні наслідки, пов`язані з затриманням, в тому числі затримана особа набуває статусу підозрюваного з правами, передбаченими ст.42 КПК України (рішення ЄСПЛ у справах Смолика проти України, №11778/05 від 19 січня 2012 року, Савіна проти України, №34725/08 від 16 лютого 2012 року).

Як вбачається із змісту долучених до клопотання постанов прокурора, начальника слідчого відділу територіального органу внутрішніх справ, а також показань в суді ОСОБА_6 останнього було фактично затримано нарядом поліції на місці пригоди не пізніше 15 години 53 хвилини 14 грудня 2015 року.

Протокол же про затримання ОСОБА_6 слідчим було складено лише о 21 годині 20 хвилин 14 грудня 2015 року, в ньому реальний час затримання (15 година 53 хвилини цієї ж доби) не зафіксовано, а відтак, процесуальні права затриманому відразу ж не роз`яснено, право на користування допомогою захисника з моменту фактичного затримання не забезпечено.

Це також підтверджується і змістом доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області №015-0005594, з якого вбачається, що слідчий повідомив центр про затримання ОСОБА_6 та про необхідність забезпечення тому захисника лише о 19 годині 19 хвилин 14 грудня 2015 року.

Відповідно до положень частин 2 та 3 ст.278 КПК України повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Всупереч викладеному, на час повідомлення ОСОБА_6 відповідної підозри (о 16 годині 30 хвилин 15 грудня 2015 року) двадцяти чотирьох годинний строк сплив, проте останній протиправно утримувався під вартою.

В обґрунтування відсутності у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а також неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, сторона обвинувачення послалася на те, що підозрюваний не одружений, не має утриманців, зловживає спиртними напоями та неодноразово застосовував насильство по відношенню до свого батька.

Водночас, безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що близько останніх півроку перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою ОСОБА_12 , разом виховує її малолітню доньку, а також неофіційно заробляє на життя проведенням ремонтів житла та інших приміщень.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази про негативну характеристику особи підозрюваного слідчий суддя констатує, що вони полягають виключно у інформаційній довідці про адміністративну практику, з якої вбачається, що на протязі останнього року ОСОБА_6 було тричі притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї), ч.1 ст.175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) та ч.1 ст.178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді). При цьому в першому випадку, як зазначає сторона захисту, насильство ОСОБА_6 по відношенню до членів його родини полягало виключно у нецензурній лайці, що підтверджено змістом відповідного судового рішення з Єдиного реєстру судових рішень.

Таким чином, доводи прокурора про низькі соціальні зв`язки підозрюваного не є переконливими.

Крім того, інші доводи прокурора про можливі ризики ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, знищення чи спотворення будь-яких речей і документів, що мають значення для провадження, продовження злочинної діяльності є взагалі голослівними, а також прямо спростовуються поведінкою ОСОБА_6 відразу після вчиненого діяння (залишився на місці пригоди, повідомив про неї родичів, чекав прибуття наряду поліції), а також поясненнями слідчого про вже проведене фактичне вилучення вищезазначених речей.

З врахуванням сукупності викладених висновків, встановлених фактів порушення права підозрюваного на захист, даних про його особу, слідчий суддя вважає, що в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин провадження, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто в задоволенні клопотання слідчого про ув`язнення ОСОБА_6 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176-178,181,193 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживавшого до фактичного затримання о 17 годині 14 грудня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 19 години 30 хвилин 12 лютого 2016 року.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні, не виїжджати за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду, а також прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду для участі в проведенні процесуальних дій.

Виконання ухвали доручити Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1