Провадження № - 1кп/201/632/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0004758 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
17.11.2015 року приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 86-б, побачив на торгівельному стелажі у відділі із морепродуктами чотири банки червоної ікри «Рибний день лососева зерниста» вагою 130 г., загальною вартістю 326 гривень 52 копійки, які належать ТОВ «АТБ-маркет» та які він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв із торгового стелажу чотири банки червоної ікри «Рибний день лососева зерниста» вагою 130 г., загальною вартістю 326 гривень 52 копійки, сховав їх у кишені куртки, яка була на ньому, та попрямував до касової зони. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, залишив касову зону з викраденим майном, не розрахувавшись за товар. Разом з тим, знаходячись на виході з приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-маркет» який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 86-б, ОСОБА_3 був зупинений охоронцем супермаркету, у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3,4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ 4 банки червоної ікри «Рибний день лососева зерниста» вагою 130 г. -повернути ТОВ «АТБ маркет».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1