Справа № 490/1624/14-к

Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________________

У Х В А Л А

11 лютого 2014 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
11 лютого 2014 року слідчий СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого суді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із старшим прокурором прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_4 клопотанням про арешт майна у зв`язку з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000590 від 01.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2014 ОСОБА_5 зателефонував її колишній чоловік ОСОБА_6 та повідомив про те, що невстановлена особа, в період часу з 25 по 28 грудня 2013 року (досудовим слідством точної дати не встановлено), за допомогою співробітників аварійної служби невідома особа поміняла замок вхідної двері квартири АДРЕСА_1 та проникла до квартири, при цьому пояснивши, що він є чоловіком ОСОБА_5 та показав копію довіреності, згідно якої він представляє інтереси ОСОБА_5 та має договір купівлі продажу на вищевказану квартиру. Але ОСОБА_5 пояснює, що ніякого договору купівлі продажу вона не підписувала та довіреності на представлення її інтересів вона нікому не давала.

Згідно даних з інформаційної служби Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що власником квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , є ОСОБА_7 , від 27.01.2014 згідно договору купівля-продажу №153.

Вивчивши надані матеріали досудового розслідування та клопотання слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, і при цьому виходжу з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на такі речі не має значення у володінні, розпорядженні та користуванні якої особи вони перебувають, на момент вирішення питання про їх арешт.

Слідчим суддею встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170 - 173 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатися нею,до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000590.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя
Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1