Справа №621/2611/15-к
Пр. №1-кп/621/240/15
В И Р О К
Іменем України
21 жовтня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000966 від 03 вересня 2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Комсомольське Первомайського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
16 серпня 2015 року близько 19 год. 30 хв. у ОСОБА_4 , яка перебувала в домоволодінні, належному ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрала мобільний телефон ТМ «Lenovo» А-328 з сім-картами, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №101 від 07 вересня 2015 року 2008 грн., з сім-карткою мобільного оператору «МТС», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 101 від 07 вересня 2015 року 10 грн., та грошовими коштами на рахунку у сумі 10 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2028 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Допитана у судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, розкаялася у вчиненому, погодилася із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого нею діяння, не оспорювала встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення їй пред`явлено обвинувачення. Пояснила, що 16 серпня 2015 року, перебувала в стані алкогольного сп`яніння в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Lenovo» А-328, яким користувалась декілька днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого мана (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковано правильно та визнає її винною у вчиненні даного злочину.
При призначенні покарання, суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.
Зокрема, обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, відшкодування потерпілій шкоди, заподіяної злочином, шляхом повернення викраденого майна.
Обставиною, яка обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За наведених обставин справи, з урахуванням обставин, які пом`якшують та обставини, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції даної статі.
Враховуючи характер та ступінь суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу ОСОБА_4 , яка має постійне місце проживання, характеризується за місцем проживання, як особа відносно якої скарги відсутні, щире каяття, наявність на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України.
На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України .
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; 3) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон ТМ «Lenovo» А-328, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати їй повернутим.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченій та прокурору.
Головуючий: