Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2012 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Андрушкевича С.З.

суддів Котіка В.П., Захарчука С.В.

з участю прокурора: Мохарєва О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляцію адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2012 року,

якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працює директором ТОВ „Тагрос Груп м. Житомир, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

обрано запобіжний захід - взяття під варту,

в с т а н о в и в:

В постанові вказано, що органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 09.09.2012 близько 02 год. 45 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував власним автомобілем „ОРЕL COMBO, державний номер АМ 39 58 ВЕ та рухався по проїзній частині вул. Вобяна м. Андрушівка Житомирської області в напрямку центру міста. Поблизу будинку № 15 вказаної вулиці на заокругленні дороги він, перевищивши безпечну і допустиму швидкість руху, не впорався з керуванням транспортним засобом та безпричинно виїхав на правий тротуар, де скоїв наїзд на неповнолітніх пішоходів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди зазначені пішоходи отримали тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_4 загинув на місці пригоди . Після скоєння вказаної ДТП ОСОБА_3, розуміючи, що здійснив дорожньо-транспортну пригоду, умисно не виконав вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України і втік з місця дорожньо транспортної пригоди, не надавши допомогу потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_3 поставив потерпілих у небезпечне для життя та здоровя становище, в силу чого останні були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження.

09. 09. 2012 року відділом розслідування ДТП СУ УМВС України в Житомирській області порушено кримінальну справу відносно водія ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

12.09.2012 року заступником прокурора Житомирської області відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 135 ч. 1 КК України.

09.09.2012 року о 15.40 год. ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України.

17.09.2012 року ОСОБА_3 предявлено обвинувачення за ст. ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України.

Постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 .09.2012 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 просив постанову суду як незаконну скасувати , задовольнити його клопотання щодо застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі від 1 до 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку захисника, у постанові суду не наведено підстав вважати, що ОСОБА_6 буде намагатись ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі. Посилається на те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка на даний час знаходиться у декретній відпустці, батьки похилого віку (батько інвалід 2-ої групи), має постійне місце проживання, постійне місце роботи, позитивно характеризується, раніше не судимий, вся його близька рідня проживає в Україні, а саме в с. Лісівка Андрушівського району Житомирської області. Судом не враховано, що ОСОБА_3, не дивлячись на те, що покинув місце ДТП та належний йому автомобіль, добровільно зявився до органів внутрішніх справ.

Як стверджує адвокат ОСОБА_2, при обранні запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 буде позбавлений можливості матеріально допомагати потерпілій від ДТП.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляції, слідчого, в провадженні якого перебуває справа, оглянувши матеріали справи, наданих слідчим, перевіривши доводи апеляції в межах ст. 365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

На думку колегії суддів, при винесенні постанови про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту судом першої інстанції вірно було зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно та раніше не судимий, однак він обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину за ст. 286 ч. 2 КК України, внаслідок якого одна особа померла, а інша отримала тілесні ушкодження та знаходиться в реанімаційному відділенні лікарні, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад 5 років.

Злочин, передбачений ст. 135 ч. 1 КК України, є умисним.

Твердження захисника, що ОСОБА_3 сам добровільно зявився до міліції, щоб заявити про вчинений ним злочин і ніде не переховувався, спростовуються поясненнями самого обвинуваченого в судовому засіданні, який пояснив, що отямився в кущах на світанку, пішов на батьківську дачу, а потім після спливу майже півдоби після ДТП зявився до міліції, оскільки виявив на собі тілесні ушкодження та відсутність автомобіля, про ДТП він не згадав нічого (а.с. 30). Згідно показань слідчого в судовому засіданні, ОСОБА_3 зявився до Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області, коли його вже розшукували працівники міліції.

Матеріалами кримінальної справи підтверджена обєктивність рапортів працівників міліції про наявність оперативної інформації щодо можливості виїзду ОСОБА_3 за межі України. Його місце проживання та реєстрації є різними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, підстави для зміни запобіжного заходу на заставу відсутні, а доводи апелянта не підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 165-2, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2012 року про обрання запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_3 без зміни.

Судді: