В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене у Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001001 від 28.03.2015 року/ відносно -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Городоцького району, с.Переможне, українця, громадянина України, не працючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 20.03.2015 року, близько 20.00 год., перебуваючи на території об`єкта будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/ шести металопластикових віконних рам, однієї металопластикової віконної рами із склопакетом та двох стеклопакетів, загальною вартістю 1450,00 грн.,належних ОСОБА_9 ; свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції. Таким чином, вчинив замах на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності .
Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; cукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст.373 КПК України, вирок - найважливіше процесуальне рішення суду першої і апеляційної інстанції, результат всієї передуючої його ухваленню процесуальної діяльності органів досудового розслідування в суду, акт правосуддя.
З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, винним себе не визнав та пояснив, що дійсно 20.03.2015р.біля 20 год.,проходячи мимо незакінченого об`єкту будівництва, побачив пластикові вікна, які вирішив забрати собі.З цією метою викликав таксі,і при завантаження був затриманий працівниками міліції.Він заперечує умисел на крадіжку,т.я. думав, що це майно нікому не належить.
Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні .

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що березні 2015р.ним було виявлено продажу із об`єкбу будівництва по АДРЕСА_2 металопластикових вікон, які належать ОСОБА_9 , у зв`язку з чим він звернувся з заявою в правоохоронні органи.
Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, т.я. подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України також стверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 20.03.2015р.він за розпорядженням диспетчерської служби таксі, виїхав на виклик на АДРЕСА_2 . Прибувши на місце до нього підійшов ОСОБА_5 , якому він допоміг завантажити вікна в машину, в цей момент до них підійшли працівники міліції і почали з`ясовувати у обвинуваченого , де він взяв ці вікна; останній відповів що це його майно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 20.03.2015р.він за викликом по»102», виїхав з оперативними працівниками на АДРЕСА_2 .Невідома особа повідомила, що на об`єкті є сторонні люди і вчиняється крадіжка.Зайшовши на територію будівництва, він побачив невідомого мужчину,який ніс металопластикове вікно.Мужчина назвався на прізвище ОСОБА_5 ,і почав просити, щоб його не затримували, бо в нього троє дітей; вікна викрадав, щоб продати.Біля огорожі стояло таксі, в яке обвинувачений загружав викрадене.

Суд надає віри показанням вказаних свідків, оскільки вони об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України також стверджується протоколом огляду предмету від 11.05.2015 року; постановою про визнання предмета речовим доказом і прилучення його до матеріалів кримінального провадження від 11.05.2015 року; висновком експерта №438 від 05.05.2015 року.

Суд, оцінивши наведені докази, обставини справи, не вбачає правових підстав для визнання доказів недопустими в порядку ст.89 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання - не встановлено; обставини, що пом`якшують покарання - обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності; завдана шкода повернута ОСОБА_13 .

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_5 , характеризується позитивно, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

З врахуванням наведеного, суд вважає, що покарання слід призначити необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України - у виді громадських робіт.

Речові докази: оглянуті 11.05.2015 року предмети, що були вилучені під час огляду місця події 20.03.2015 року на вул.Лижвярська у м.Львові, а саме: металопластикові віконні рами та склопакети слід повернути потерпілому ОСОБА_4 ..

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373-376 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Речові докази: оглянуті 11.05.2015 року предмети, що були вилучені під час огляду місця події 20.03.2015 року на вул.Лижвярська у м.Львові, а саме: металопластикові віконні рами та склопакети повернути представнику потерпілого ОСОБА_4 ..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 368,28 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта №438 від 05.05.2015 року).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .