Справа № 1-2/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2010 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Угриновської Л.Я.,

при секретарі - Цюпа Г.М,

за участю прокурора Данко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судженого: 20.03.1991 року ОСОБА_2 міським судом, за ст.206 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.25-1 КК України; 28.02.1994 року ОСОБА_2 окружним судом, за ст.142 ч.3, 140 ч.3, 17-140 ч.3, КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 в кінці вересня місяця 2007 року о 01 годині, переслідуючи корисливу мету збагачення за рахунок чужого майна, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_3, що розташоване по вул. Гагаріна,63 в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, де шляхом злому вхідних дверей проник всередину житлового будинку, звідки викрав мобільний телефон «Нокія -8800», вартістю 4000 гривень; комплект мельхіорових ложок та вилок, вартістю 3000 гривень; мельхіоровий сервіз, вартістю 1000 гривень; полушубок, вартістю 2500 гривень; дублянку, вартістю 1500 гривень, а всього на загальну суму 12000 гривень. Після цього з викраденим скрився та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю, суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі, не маючи власного житла та постійної роботи, тимчасово проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5. В с.Ржавинці Заставнівського району в нього були знайомі лісники, до котрих він неодноразово приїжджав, а том йому добре було відомо, що в будинку потерпілого тривалий час ніхто не проживає. Вказав суду, що через тяжке матеріальне становище вирішив скоїти крадіжку. Підсудний пояснив, що найнявши таксі приїхав у с.Ржавинці, за допомогою металічної фомки зламав вхідні двері і зайшов в середину будинку ОСОБА_3. ОСОБА_1 визнав, що викрав мобільний телефон, комплект мельхіорових вилок та ложок, мельхіоровий сервіз, дублянку та полушубок. Викрадене продав на ринку у м.Заліщики. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Претензії, які має до підсудного ОСОБА_1 буде вирішувати в порядку цивільного судочинства. Із його показів, даних ним на досудовому слідстві видно, що житловий будинок в с.Ржавинці по вул. Гагаріна,63 належить йому. В період квітня, вересня 2007 року там ніхто не проживав, періодично будинок доглядала його мати. В кінці вересня від матері дізнався, що в будинку зламані вхідні двері. Мобільний телефон, вилучений у підсудного, йому повернуто працівниками міліції.

Крім наведеного вина підсудного підтверджується матеріалами справи: протоколом огляду місця події із фототаблицями, в якому зафіксовано місце знаходження викраденого майна (а.с.11-33); протоколом явки з повинною в якому підсудний вказує, які саме речі він викрав з будинку потерпілого (а.с.64); протоколом добровільної видачі та огляду, згідно якого підсудний видав працівникам міліції мобільний телефон «Нокія 8800» (а.с.67): протокол відтворення обстановки та обставин події, в ході якого підсудний підтвердив дані ним покази, вказав на спосіб викрадення майна з будинку потерпілого (а.с. 81-90), протоколом огляду мобільного телефону „Нокія 8800 від 21.10.2007 року, вилученого у підсудного (а.с.68-70); постановою про прилучення до справи речового доказу мобільного телефону від 21.10.2007 року, ( а.с.71).

Враховуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного в процесі судового слідства доведена, його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він, проникнувши в житло, скоїв крадіжку майна потерпілого на загальну суму 12000 гривень.

При обранні виду і міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані, що характеризують його особу, а саме: те, що підсудний раніше притягався до відповідальності за корисливий злочин, повністю визнав свою вину в скоєному злочині, щиро розкаявся, позитивно характеризується за останнім місцем проживання.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено. Враховуючи наведене суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства, підсудному слід призначити покарання у межах санкції даної статі у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо початку перебігу строку відбування покарання суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства № 43 від 25.04.2003 року , згідно якого час протягом якого особа доставлялася до населеного пункту , в якому діє суд (у тому числі в порядку екстрадиції з території іншої держави), до строку тримання під вартою, визначеного ст.156 КПК України, не зараховується. Підсудний перебував під вартою за рішеннями компетентних органів іноземної держави, в порядку екстрадиції доставлений в Чернівецький слідчий ізолятор №33 08.03.2010 року. Згідно постанови Заставнівського районного суду від 09.01.2008 року йому обрано запобіжний захід тримання під вартою. Враховуючи наведене суд вважає, що покарання йому слід відраховувати із 08.03.2010 року.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому відраховувати з 08.03.2010 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон «Нокія-8800», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4, залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржено, до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його оголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя