Провадження № 11-кп/792/547/15
Справа № 672/792/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 27 травня 2015 року, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на вирок Городоцького районного суду від 14 липня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Городоцького районного суду від 14 липня 2015 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вишнівчик Чемеровецького району, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, не працює, не має судимостей;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 87 855 грн. 01 коп. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди, 3 290 грн. 20 коп. витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження.

Речовий доказ автомобіль „Камаз 45143, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , повернуто СФГ „Алчієв та сини с. Комар Великоновосілківського району Донецької області.

Судом вирішено питання про процесуальні витрати.

За вироком суду, на початку квітня 2012 року ОСОБА_7 з корисливих спонукань, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном родича ОСОБА_10 , перебуваючи в господарстві останнього по АДРЕСА_2 , увійшов до нього у довіру, та запропонував свою допомогу у реалізації автомобіля „Камаз.

ОСОБА_10 , довіряючи ОСОБА_7 та не здогадуючись про його злочинні наміри, погодився на пропозицію останнього і передав йому реєстраційні документи на автомобіль „Камаз вартістю 29 920 грн., яким останній незаконно заволодів, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 , не оспорюючи висновок суду про доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просив вирок суду в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову скасувати.

Посилався на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Уважав, що висновок суду про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 визнав вину під тиском здобутих судом доказів та пояснював, що автомобілем заволодів в рахунок наявних перед ним боргових зобов`язань.

Стверджував, що суд без достатніх підстав звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Зазначав, що розмір стягнутої на його користь матеріальної шкоди є безпідставно заниженим, оскільки він придбав автомобіль „КАМАЗ, яким заволодів ОСОБА_7 , за 5 000 доларів США та встановив на нього вантажний контейнер, десять автомобільних шин, дві акумуляторні батареї, а тому його вартість становить 151 435, 9 грн.

Просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі та задовольнити його цивільний позов у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника потерпілого ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги про скасування вироку суду в частині призначеного покарання та часткового задоволення цивільного позову; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість вироку суду і залишення його без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів і в апеляційній скарзі потерпілого не оспорюється.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, судом обґрунтовано визнано щире каяття.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 уперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину у вчиненому, позитивно характеризується, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов переконливого висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_7 ужив заходів до реального часткового відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 23 000 грн., що підтверджено дослідженими в судовому засіданні оригіналами поштових переказів на адресу потерпілого ОСОБА_10 , що колегія суддів визнає обставиною, що пом`якшує покарання і додатково свідчить про правильність визнання місцевим судом обставини, що пом`якшує покарання, щирого каяття. Не спростовують цього факту зауваження представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 про неможливість отримати ці кошти у зв`язку з перебуванням потерпілого за межами держави на заробітках.

Тому обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України.

Колегія суддів уважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому за своїм видом і розміром відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, і не може бути визнано явно несправедливим внаслідок надмірної м`якості, про що зазначається в апеляційній скарзі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди вирішений судом відповідно до вимог чинного цивільного та кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 20 травня 2015 року ринкову вартість автомобіля „Камаз 45143, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення злочину визначити неможливо.

Оціночна ж вартість цього автомобіля згідно довідки-рахунка, виданої Васильківською філією ТОВ „Компанія Укравто, складала лише 29 920 грн. Тому судом при розв`язанні позову ця вартість обґрунтовано встановлена на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_7 , в розмірі 4 000 доларів США, що складає 87 855 грн. 01 коп., оскільки саме таку суму він отримав за його продаж, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_10 про здійснені ним витрати на поліпшення автомобіля, зокрема придбання автомобільних шин та акумуляторних батарей, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Зокрема, надані представником потерпілого рахунки-фактури свідчать лише про вартість автомобільних шин та акумуляторних батарей, однак не підтверджують факту їх придбання.

Крім того, свідок ОСОБА_11 в місцевому суді спростовував наявність на автомобілі нових шин.

Виходячи з вимог розумності і справедливості, суд частково задовольнив позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди, належним чином обґрунтувавши таке рішення.

Відповідає вимогам ст.121 КПК України і рішення суду про стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з прибуттям потерпілого до місця судового провадження.

За таких обставин, підстав для зміни та скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Городоцького районного суду від 14 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2