Справа №463/3317/15-к
Провадження №1-в/463/136/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

та захисника ОСОБА_5

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши подання представника комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» - лікаря-психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку, суд, -

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся із поданням представник комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців починаючи з 30.06.2015 року. Вважає, що на даний час є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_6 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих; завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Згідно акту комісії лікарів-психіатрів від 30.06.2015 року №34, ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку. А тому просить заяву задоволити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, представника заявника, які підтримали подання, а також думку захисника особи, щодо якої обрані заходи примусового медичного характеру, який не заперечив проти задоволення подання, суд вважає, що подання слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п.1,2 ст.95 КК України визначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ч.3 ст.514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 страждає простою шизофренією з помірно-вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері по шизофренічному типу з ознаками стійкої соціально-трудової дезадаптації, перебуває на обліку та амбулаторному лікуванні з 2014 року у Львівському обласному психоневрологічному диспансері з приводу зазначеного захворювання.

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи №1-кп/463/713/13, Личаківським районним судом Львівської області 25.10.2013 року винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.04.2014 року змінено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15.01.2015 року ОСОБА_7 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців.

Як вбачається із акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру від 30.06.2015 року №34 (а.с.3-6) ОСОБА_6 знаходиться на обліку у Львівському обласному психоневрологічному диспансері з 2014 року з діагнозом проста шизофренія з помірно-вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері по шизофренічному типу з ознаками стійкої соціально-трудової дезадаптації. В процесі проведеного лікування хвора диспансер відвідувала щомісячно, рекомендоване лікування отримувала регулярно. В психічному статусі за час диспансерного спостереження значних змін не відбулося. Спостерігається помірно виражений дефект в емоційно-вольовій сфері по шизофренічному типу. Психічний стан залишається не стабільним. За період спостереження антисоціальних вчинків не скоювала. Приводів в міліцію не було.

Провівши огляд ОСОБА_6 , лікарська комісія дійшла до висновку про те, що хворій необхідно продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Оскільки ОСОБА_6 на даний час страждає простою шизофренією з помірно-вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері по шизофренічному типу з ознаками стійкої соціально-трудової дезадаптації, що за своїм психічним станом потребує постійної корекції, динамічного спостереження та амбулаторного лікування, а тому потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку. З врахуванням того, що на даний час у суду відсутні підстави для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру, слід подання задоволити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців.

Разом з тим, оскільки суд позбавлений можливості продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру до особи за попередній період, а тому такий строк слід встановити починаючи з дати набрання ухвалою суду законної сили.

Керуючись, ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання представника комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» - лікаря-психіатра ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1