печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :
20.08.2014 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання сторони кримінального старшого слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 07.08.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000807 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає наступне.

Під час розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 будучи службовою особою, яка виконує функції представника влади, вчинив, зловживаючи владою, заволодіння чужим майном шляхом обману та підбурювання на замах до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

19.08.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

У клопотанні вказано слідчим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а санкція цієї статті передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, з метою її забезпечення, орган досудового розслідування вважає за необхідне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна підозрюваного.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене або пошкоджене.

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.08.2014 № 25759140 за ОСОБА_5 зареєстровано будинок АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, 2122 від 27.10.2005, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою вищезазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Частиною 3 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , котрий належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1