Справа № 192/964/15-к
Провадження № 1-кп/192/120/15
В И Р О К
Іменем України
"07" жовтня 2015 р. смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000368 відносно

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, де зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, має неповнолітню дитину, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

31 травня 2015 року близько 13-ї години ОСОБА_5 , знаходячись на толоці біля подвір`я по АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_4 на грунті неприязних стосунків, умисно наніс йому удар лівим кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав на трав`яну покрівлю грунту. Коли потерпілий лежав на землі, ОСОБА_5 , умисно наніс останньому удар правим кулаком в обличчя та правою взутою ногою - в область лівої бічної поверхні тулуба.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та тулубі, рани надбрівної дуги, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково.

Показав суду, що його батьки повідомили йому про їхній конфлікт з сусідом: ОСОБА_4 31 травня 2015 року він приїхав до батьків у гості та побачив, як на їхньому городі ОСОБА_4 перекидає вилами сіно. Він вирішив попросити його більше не ходити на батькову частину городу. ОСОБА_4 не погодився з ним та зробив крок назустріч з вилами. З метою самозахисту він вдарив ОСОБА_4 кулаком в обличчя. Від удару потерпілий впав на землю, випустивши вила з рук. Він, стоячи поряд, попросив його більше не ображати його батьків. Коли ОСОБА_4 лежав на траві, ударів ногою він йому не наносив (25 травня 2015 року йому зняли гіпс з ноги). ОСОБА_4 підвівся та простягнув до нього руки, у відповідь він знову наніс йому удар в обличчя, розсік брову. Коли побачив матір потерпілого, яка бігла до нього із серпом, він пішов додому.

Потерпілий ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні пояснив наступне. Обвинувачений у справі є сином його сусідів, з якими у нього незадовго до конфлікту виникла сварка на грунті користування земельними ділянками. Удень 31 травня 2015 року він знаходився на земельній ділянці, яку йому виділила сільська рада, де перекидав сіно. До нього підійшов ОСОБА_5 та зненацька вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав на землю. Після чого ОСОБА_5 ще раз вдарив його кулаком в обличчя та ногою в ліву частину тулуба. Погрожував, що якщо він не припинить конфліктувати з батьком, приїдуть люди в балаклавах та відвезуть його до лісосмуги.

Свої показання ОСОБА_4 підтвердив під час проведення слідчого експерименту за участю судово-медичного експерта та понятих, що відображено у протоколі даної слідчої дії

(а.с.39-40).

З висновку судово-медичного експерта № 47 Е від 16.06.2015 року убачається, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та тулубі, рани надбрівної дуги. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі. Термін та обставини виникнення ушкоджень не суперечать обставинам та терміну, вказаним у постанові слідчого. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеню тяжкості як такі, що при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь враженості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , не виключена можливість, що вони могли утворитись при механізмі, на який вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту 10.06.2015 року

(а.с.36-38).

Із показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , дружини потерпілого, убачається, що близько 13-ї години 31 травня 2015 року вона бачила, як до її чоловіка, який перевертав сіно на їхній земельній ділянці, наближався ОСОБА_8 . Він спочатку простягнув до нього праву руку, що вона сприйняла як жест привітання, а після цього одразу ж вдарив чоловіка лівим кулаком в обличчя. Чоловік від удару впав на землю, а ОСОБА_9 , присівши на коліно, знову вдарив його кулаком в обличчя, та ногою в лівий бік тулуба. У чоловіка було розсічене надбрів`я, виникли синці на лівому боці тулуба.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному легкому тілесному ушкодженні, його дії кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він діяв з метою самозахисту та не наносив потерпілому ударів ногами, суд знаходить неспроможними, оскільки вони спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами: показаннями потерпілого, свідка, протоколом слідчого експерименту, висновком судово-медичного експерта, які узгоджуються між собою і у своїй сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину за інкримінованих йому обставин.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має неповнолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд уважає, що покарання у виді штрафу не може бути призначене ОСОБА_5 , оскільки не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

З урахуванням усіх вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий