Справа № 366/2068/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1241/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 04.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
3 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимовичі, Поліського р-ну, Київської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.08.2015 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України до 1-го року обмеження волі, з випробуванням та іспитовим строком 1 рік,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 28.05.2015 за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Жовтневе Поліського району Київської області, зареєстрованого на АДРЕСА_2 , та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого: Іванківським районним судом Київської області від 26.06.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 26.06.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України призначено остаточне відбування покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі; та відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначено іспитовий строк 2 (два) роки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженця с. Максимовичі Поліського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_3 , раніше судимого: Іванківським районним судом Київської області від 26.06.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 26.06.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк 2(два) роки.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
уродженку с. Плоске Броварського району Київської області, зареєстровану та проживаючої на АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ст.. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк 2(два) роки.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
уродженця с. Варівськ Іванківського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_3 , раніше судимого: Іванківським районним судом Київської області від 14.05.2015 року за ч. 1 ст. 297 КК України до 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, з випробовуванням та іспитовим строком 1(один) рік,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 14.05.2015 за ч. 1 ст. 297 КК України, остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А :
згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 28.05.2015 і остаточно визначено покарання 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 засуджені за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

На вказаний вирок подав апеляційну скаргу заступник прокурора Київської області. Не оспорюючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, порушує питання про зміну вироку суду з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначив у вироку про часткове приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, але фактично повністю приєднав не відбуту частину покарання за цим вироком, та призначив остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3(трьох) років 6 місяців позбавлення волі, чим порушив приписи ст. 72 КК України щодо правил складання різних видів покарань.

Просить змінити вирок у частині призначення покарання за сукупністю вироків ОСОБА_7 , та призначити остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Також, прокурор просив виключити із вступної частини вироку відомості щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині зазначення судимості, вказавши, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Іванківського районного суду від 26.06.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, а ОСОБА_9 судимий вироком Іванківського районного суду від 26.06.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Щодо інших обвинувачених вирок не оскаржується.

Вироком Іванківського районного суду від 28 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1ст.267 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1(один)рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі та призначено відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно вироку Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2015 року, ОСОБА_7 визнано винним за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 267-1 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду від 28.05.2015 у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_7 01 червня 2015 року за попередньою змовою із обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконно проникли на територію колишньої ферми відселеного села Королівка, яке віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення, де з метою переміщення за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення, на пункт прийому металобрухту у село Максимовичі Поліського району Київської області, без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю, демонтували металеву арматуру, чим порушили вимоги п. 3, п. 4 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Обвинувачені вчинили всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак з причин, які не залежали від їх волі, не змогли його завершити до кінця, оскільки були виявлені та затримані працівниками, а металева арматура загальною вагою 328 кг була вилучено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні замаху на переміщення з метою збуту за межі зони безумовного обов`язкового відселення без надання передбаченого законом дозволу виробів з металу, а ОСОБА_7 вчинення таких дій повторно, ґрунтується на зібраних у справах доказах, які перевірені в судовому засіданні, та яким суд дав належну оцінку.

В апеляційній скарзі прокурора не порушується питання щодо правильності правової кваліфікації дій обвинувачених та доведеності їх вини в інкримінованому правопорушенні, а тому ці обставини не являються предметом апеляційного розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині не правильного застосування кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то вони є обґрунтованим.

За вироком суду, який оскаржується прокурором, ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Цим же вироком на підставі ст. 71 КК України, остаточно визначено покарання з урахуванням не відбутого покарання за попереднім вироком 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі. При цьому, застосовуючи положення вказаної статті КК України, суд зазначив у вироку, що остаточне покарання визначив шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Іванківського районного суду Київської області від 28 травня 2015 року був засуджений за ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 267-1 до 1 (одного) року обмеження волі, та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Суд першої інстанції правильно застосував положення ч. 4 ст. 71 КК України, але при цьому не врахував правил складань покарань, встановлених статтею 72 КК України, відповідно до яких, при складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Визначивши остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 3(трьох) років 6 місяців позбавлення волі, суд першої інстанції фактично застосував принцип повного приєднання покарання за сукупністю вироків, що суперечить його рішенню, викладеному в мотивувальній частині вироку, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора про зміну вироку в частині визначення остаточного покарання ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

Щодо вимог прокурора в частині внесення змін у вирок щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині зазначення відомостей про їх попередні судимості, то колегія суддів вважає, що описки, допущені судом першої інстанції не вплинули на правильність кваліфікації дій вказаних осіб та висновків суду про доведеність їх вини в інкримінованому злочині, та не є такими, що тягнуть за собою зміну чи скасування вироку. Окрім цього, відповідно до положення ст. 379 КПК України, суд, який виніс рішення має право за заявою учасників кримінального провадження виправити описки.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
вирок Іванківського районного суду від 19 серпня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 267-1 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду від 28.05.2015 року і остаточно визначити покарання ОСОБА_7 3(три) роки і один місяць позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді: