провадження №1-кп/389/32/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001808 від 03 грудня 2014 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не одруженого, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07 вересня 2005 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст.75,104 КК України, від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 14 жовтня 2005 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 10 листопада 2011 року, на підставі постанови Новобугського районного суду Миколаївської області, умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 17 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

01 грудня 2014 року, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка під час якої у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у кухні вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 не менше 5 ударів кулаками обох рук та не менше 2 ударів обома ногами в область голови та тулубу ОСОБА_7 , спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці голови, на тулубі та верхній кінцівці, закритої черепно-мозкової травми у вигляді підоболонкових крововиливів головного мозку, внутрішньо-мозкового крововиливу, забою головного мозку, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №188 від 30 січня 2015 року, по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_2 , знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями в ділянці голови та стала наслідком закритої черепно-мозкової травми масивних підоболонкових крововиливів головного мозку, внутрішньо-мозкового крововиливу, забою головного мозку. Безпосередня причина смерті набряк, набухання головного мозку.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнав частково і надав суду покази про те, що він раніше, на протязі 1,5 місяці, співмешкав з ОСОБА_8 .

1 грудня 2014 року, приблизно о 17 годині, коли він повернувся з роботи, ОСОБА_9 запропонувала піти до ОСОБА_10 , до дому, щоб забрати її речі, на що він погодився. Приблизно о 18 годині, він, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пішли до домоволодіння, де проживав ОСОБА_10 , а саме на АДРЕСА_2 .

Прийшовши до вищевказаного будинку, ОСОБА_10 впустив їх всередину, ОСОБА_9 пішла збирати свої речі, а між ним та ОСОБА_10 розпочалася перепалка, під час якої ОСОБА_10 схопив сокиру і хотів замахнутися на нього, обвинуваченого, після чого він вихопив у ОСОБА_10 сокиру, а той вдарив його кулаком по обличчю.. Від удару ОСОБА_10 він поточився та вдарився носом об край столу, внаслідок чого з носу пішла кров і, коли він почав підводитись, то побачив, що ОСОБА_10 на нього замахується вдруге, внаслідок чого вдарив останнього кулаком правої руки по обличчю, після чого між ними розпочалася бійка, під час якої ОСОБА_10 наніс йому, в сукупності, три удари кулаками рук по обличчю, а. він, обвинувачений, в свою чергу, наніс не менше чотирьох ударів кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_10 .

Обвинувачений також надав показання про те, що коли ОСОБА_10 , після бійки, сидів у кріслі і почав обома руками віддирати від крісла дерев`яний підлокітник, то він вдарив останнього два рази ногою по голові, в сторону правого вуха, після чого вийшла ОСОБА_9 , заспокоїла їх, вони забрали її речі і вийшли з будинку. а ОСОБА_10 зачинив за ними двері будинку.

Свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнає частково, так як 1 грудня 2014 року алкогольні напої не вживав, умислу на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не мав, побив останнього із-за того, що перебував у стані фізіологічного афекту, внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_10 .

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується показами потерпілої, свідків та матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду надала суду показання про те, що ОСОБА_13 є її сином і проживав на зйомних квартирах. Останній раз бачила його приблизно за 2 тижні до смерті. Зазначила, що у 2014 році він з ОСОБА_9 не проживав, за їх спільні конфлікти нічого не знає. Син був спокійною, не конфліктною людиною, зловживання спиртними напоями за ним вона не помічала. Про смерть сина їй повідомили 3 грудня 2014 року працівники міліції.

Допитана під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_14 надала суду показання, відповідно до яких, з вересня 2014 року, вона співмешкала з ОСОБА_10 і проживали по АДРЕСА_2 . В одному будинку з ними проживав ОСОБА_15 . В листопаді 2014 року ОСОБА_10 та ОСОБА_16 вживали спиртні напої, потім ОСОБА_10 почав безпідставно звинувачувати її в тому, що вона розмовляла з іншим чоловіком, виникла сварка і ОСОБА_10 почав її бити, наніс десь 5 ударів кочергою. За неї заступився ОСОБА_16 , після чого побої припинились. Про побиття вона розповіла ОСОБА_17 , який пообіцяв за неї заступитись.

1 грудня 2014 року вона, ОСОБА_17 та його знайомі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вживали спиртні напої вдома у ОСОБА_17 . Після чого ОСОБА_17 сказав, що треба йти до ОСОБА_13 . В цей-же день, приблизно о 18.00 години вони всі прийшли до ОСОБА_10 , в цей час в будинку знаходився і ОСОБА_16 . Всі хлопці були на кухні, а вона та ОСОБА_19 сиділи в кімнаті і дивились телевізор. Потім ОСОБА_17 спитав у неї, чи бив її ОСОБА_10 , вона відповіла, що бив. Після чого їй сказали сидіти в кімнаті, не виходити і зробити телевізор голосніше. Перебуваючи в кімнаті, вона чула, як ОСОБА_10 просив ОСОБА_17 не бити його. Коли вона виходила з будинку, десь через хвилин 30, то бачила, що ОСОБА_10 сидить в кріслі на кухні і в нього опухле лице, крові на ньому не бачила, він їй нічого не казав.

Допитаний під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_20 надав суду показання, відповідно до яких він проживає по АДРЕСА_2 в орендованому будинку. В одному будинку з ним проживали також ОСОБА_10 зі співмешканкою ОСОБА_9 . В листопаді 2014 року він був свідком того, як між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_9 металевою кочергою, після чого ОСОБА_9 пішла від співмешканця. 1 грудня 2014 року, приблизно о 18.30 годині до них додому прийшли ОСОБА_9 та її новий співмешканець ОСОБА_17 і незнайомі чоловік та жінка, який звали ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , всі вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. Жінки пішли до кімнати, де працював телевізор, а чоловіки зайшли до них на кухню. Коли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зайшли до кухні, відразу почали били ОСОБА_10 кулаками і ногами і нанесли 10-12 ударів. Потім ОСОБА_17 спитав у ОСОБА_10 навіщо він бив ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_18 почав наносити удари ОСОБА_10 , наніс десь 5 ударів кулаками в голову, після чого ОСОБА_10 бив ОСОБА_17 і бив кулаками та ногами по голові. Після чого ОСОБА_17 попередив ОСОБА_10 , щоб він не бив ОСОБА_9 і всі розійшлись. Вранці 2 грудня 2014 року у ОСОБА_10 було набрякше обличчя, гематома під лівим оком і він скаржився на головний біль, однак викликати швидку відмовився, сказав, що все так пройде. Ввечері 2 грудня 2014 року до них додому пришли ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , принесли горілку, вони разом вживали спиртні напої, жодних непорозумінь або бійок не було. В ніч на 3 грудня 2014 року ОСОБА_10 поскаржився на головний біль, вибив знеболювані таблетки, а вранці він зрозумів, що ОСОБА_10 помер.

Допитана під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_21 надала суду показання, відповідно до яких 1 грудня 2014 року вона перебувала в гостях у свого знайомого ОСОБА_17 , де також були ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , яких вона до цього не знала. Під час спілкування, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_9 розповіла про те, що її побив її співмешканець ОСОБА_22 , на що Снігур дуже розізлився та пообіцяв за неї заступитись. Після цього вони всі пішли до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , де за словами ОСОБА_9 мешкав її співмешканець. Двері відчинив ОСОБА_16 , який також проживав у даному будинку. Спочатку до будинку зайшли чоловіки, а потім вона та ОСОБА_9 , де побачили, що ОСОБА_16 з ОСОБА_10 вживали спиртні напої. У них почалась мирна розмова, далі ОСОБА_9 згадала, що її побив ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_17 з ОСОБА_10 вийшли у коридор поговорити. Все відбувалось спокійно, пісно чого вони зайшли до кімнати, а Снігур сказав щоб вона та ОСОБА_9 зайшли в іншу кімнату. Свищ та ОСОБА_17 залишились в кухні, при цьому вона бачила, як ОСОБА_17 почав бити ОСОБА_10 ногами по голові - 2 рази лівою ногою та 2 рази кочергою по тулубу в область плечей. Подальше нанесення ударів вона не бачила, так як вийшла з ОСОБА_9 з кухні, але звідти вони чули звуки ударів, які були достатньо сильні. При цьому було чутко як ОСОБА_13 просив ОСОБА_17 не бити його. Через деякий час, коли вона з ОСОБА_9 виходили з будинку то побачила, що ОСОБА_10 сидів в кріслі на кухні, було видно, що йому погано, весь у синцях і йому важко було встати. Снігур також вийшов з будинку і двері за ним зачиняв ОСОБА_10 , який ледве йшов.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження №0001808 (а.с.1), рапортом оперативного чергового Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 3 грудня 2014 року (а.с.6), протоколом огляду місця події від 3 грудня 2014 року (а.с.8-13), протоколом огляду трупа від 3 грудня 2014 року (а.с.14-17); лікарським свідоцтвом про смерть №3064 від 3 грудня 2014 року (а.с.18); протоколами огляду предмету від 4 грудня 2014 року та 3 лютого 2015 року (а.с.21), повідомленням про підозру від 4 грудня 2014 року (а.с.42-43), протоколом проведення слідчого експерименту від 4 грудня 2014 року з участю ОСОБА_3 , його захисника та судово-медичного експерта (а.с.48), повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 3 лютого 2015 року (а.с.50-51), висновком експерта №188 від 29 грудня 2014 року відповідно до якого: 1. При судово-медичному досліджені трупа ОСОБА_7 виявлені ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці голови, на тулубі та верхній кінцівкі, закритої черепно-мозкової травми у вигляді підоболункових крововиливів головного мозку та внутрішньо-мозковому крововиливу, забою мозку, які утворилися від дії тупих предметів і не менш як від 7 травматичних впливів. 2. Індивідуальні властивості тупих предметів в ушкодженнях - не відобразилися. 3. Найбільш вірогідне взаємне розташування нападаючого та потерпілого під отримання тілесних ушкоджень - лицем до лиця. 4. За давністю утворення вищеописані тілесні ушкодження можуть належати до дати 1 грудня 2014 року та за тяжкістю відносяться до категорії тяжких, як небезпечная життя під час утворення. Крововиливи та садна в ділянці коліних суглобі на гомілок за давністю утворення можуть відноситися до дати 5-6 діб до смерті та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті на знаходяться. 5. Враховуючи локалізацію, взаємне розташування та характер тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, в ділянці голови, грудної клітки та правої верхньої кінцівки при падінні з висоти власного зросту не можливе. Крововиливи, садна на нижніх кінцівках могли утворитися під час падіння з висоти власного зросту. 6. Всі тілесні ушкодження, що виявленні на тілі потерпілого ОСОБА_7 спричиненні прижиттєво. 7. При судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі від трупа ОСОБА_7 виявлений етаноловий спирт в кількості кров 1.43г/дм куб., сечі-2.18г/дм куб., що свідчать про те, що ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня. В субдуральній гематомі при судово-токсикологічному дослідження виявлений етиловий спирт в кількості 2.15 г/дм куб., що свідчить про те, що на момент виникнення субдуральної гематоми померлий знаходився в алкогольному сп`янінні середньої тяжкості. 8. При житті ОСОБА_7 страждав на туберкульоз та жировий гепатоз печінки. Дані захворювання в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. 9. Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями в ділянці голови та стала наслідком закритої черепно- мозкової травми: масивні підоболонкові крововиливи головного мозку, внутрішньо-мозковий кровивлив забої головного мозку. Безпосередня причина смерті - набряк, набухання головного мозку. Супутні захворювання - фіброзний туберкульоз легенів, жировий гепатоз печінки (а.с.55-57), висновком експерта додатково до №188 від 30 січня 2015 року відповідно до якого, ознайомившись з протоколом слідчого експерименту від 4 грудня 2014 року, судово-медичний експерт може стверджувати, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_7 в ділянці голови, грудної клітки, правому плечі могли утворитись при обставинах, на які вказав підозрюваний під час слідчого експерименту (а.с.59-60), висновком експерта №917 від 9 грудня 2014 року щодо групової належності крові ОСОБА_3 (а.с.64-65), висновком експерта №925 від 10 грудня 2014 року щодо групової належності крові ОСОБА_7 (а.с.69-70), висновком експерта №918 від 29 грудня 2014 року (а.с.74-75), протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 3 лютого 2015 року (а.с.88-91), постановою про уточнення дати та часу скоєння злочину від 2 лютого 2015 року (а.с.94).

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України також підтверджується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 4 грудня 2014 року з участю ОСОБА_3 , його захисника та судово-медичного експерта.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_3 про те, що 1 грудня 2014 року він спиртні напої не вживав, умислу на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він не мав, а спричинив останньому тілесні ушкодження, перебуваючи в стані фізіологічного афекту, оскільки показання обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 , яка під час судового розгляду надала показання про те, що 1 грудня 2014 року, вона та ОСОБА_3 вживали пиво, після чого пішли до ОСОБА_7 , а також матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком судовао-психіатричного експерта №223 від 21 квітня 2015 року (а.с.195-197), відповідно до якого ОСОБА_3 , в момент скоєння інкримінує мого йому правопорушення, в стані фізіологічного афекту не знаходився, а тому суд розцінює вищевказані показання обвинуваченого ОСОБА_3 як намагання пом`ягшити свою відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_3 , що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують його покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, що на думку суду, за наведених обставин та з урахуванням щодо особи обвинуваченого, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України і призначити покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін, строк відбування покарання відраховувати з 12 грудня 2014 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: шматок тканини, схожий на рушник, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 в той-же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1