У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українець, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04.04.1995 р. за ст. 17,143 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 10% в дохід держави; 2) 27.11.1997 р. за ст.ст. 229-6,46-1 КК України до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік та штрафом 170 грн.; 3) 18.05.2000 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч.1,45 КК України до 1 року позбавлення волі, умовно з іспитовим строком на 1 рік; 4) 06.06.2001 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст.229-6 ч.2,43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.07.2002 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 22 дні; 4) 23.05.2006 р. Подільським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 09.09.2009 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів, 5) у теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2011 р. за ст.ст. 309 ч.2,307 ч.2,70,71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку покарання 24 січня 2011 р., кінець строку покарання 24 січня 2017 р., про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш мяким у виді обмеження волі, мотивоване тим, що за час відбування покарання у БВК № 35 він своїм ставленням до праці та поведінкою заслуговує на таку заміну. Має робітничу спеціальність електро-газозварювальника та прагне працевлаштуватися у колонії поселені за спеціальністю.

Суд, заслухавши ОСОБА_4 , який просить клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути змінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш мяким можлива після фактичного відбуття засудженим: 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Із характеристики наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_4 випливає, що засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно. Має 4 заохочення, мав 7 стягнень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2011 р. за ст.ст. 309 ч.2,307 ч.2,70,71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку покарання 24 січня 2011 р.

На час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 покарання.

Із характеристики, довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_4 , вироку Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2011 р., наданих Білоцерківською ВК № 35 витікає, що ОСОБА_4 є раніше засудженим, у т.ч. 27.11.1997 р. за ст.ст. 229-6,46-1 КК України до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік та штрафом 170 грн.; 18.05.2000 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч.1,45 КК України до 1 року позбавлення волі, умовно з іспитовим строком на 1 рік; 06.06.2001 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст.229-6 ч.2,43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.07.2002 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 22 дні, 23.05.2006 р. Подільським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 09.09.2009 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів. У період відбування покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2011 р. за ст.ст. 309 ч.2,307 ч.2,70,71 КК України ОСОБА_4 допускав порушення установленого порядку відбування покарання, тобто допускав не сумлінну поведінку, за що на нього було накладено 7 (сім) стягнень, із яких тричі поміщення в ДІЗО.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки поведінка ОСОБА_4 незважаючи на неодноразово проявлений до нього судом гуманізм, а саме звільнення від відбування покарання з відстрочкою, з іспитовим строком, двічі звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково, не виправдовував довіру суду, щоразу знову через нетривалий час вчиняв нові злочини, відбуваючи покарання у Білоцерківській ВК № 35, неодноразово допускав порушення установленого порядку відбування покарання, що на думку суду, свідчить про злочинну спрямованість його поведінки, вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Суд за вищевказаних обставин не вважає, що поведінка засудженого протягом всього періоду відбування покарання була сумлінною, він став на шлях виправлення, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_4 не може бути замінена невідбута частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що відносно ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, двічі з місць позбавлення волі був звільнений умовно-достроково, знову вчинив злочини у період умовно-дострокового звільнення, що є порушенням умов умовно-дострокового звільнення, відбуваючи покарання у виправній колонії неодноразово допускав порушення порядку відбування покарання, у теперішній час не досягнута мета покарання, передбачена ст. 50 КК України, а саме запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів, а тому він ОСОБА_4 не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 82 КК України особа, що відбуває покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання .

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,82 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області