Справа № 461/8171/13-к
Провадження № 1-кс/461/3120/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2013 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова Городецька Л.М., при секретарі Дулебку Т.І., з участю прокурора Баляна Р.В., скаржника ОСОБА_1, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність прокуратури Львівської області щодо не внесення повідомлення про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобовязати прокуратуру Львівської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 23.05.2013 року, та зобовязати прокуратуру Львівської області почати досудове розслідування, мотивуючи скаргу тим, що зазначену заяву не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань всупереч нормам КПК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив та пояснив, що на виконання ч.3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 року, скарга ОСОБА_1 була передана до прокуратури м.Львова та Личаківського району м.Львова для розгляду. В подальшому прокуратурою Личаківського району м.Львова за результатами розгляду заяви внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що було проінформовано скаржника, а тому при розгляді повідомлення скаржника не було допущено порушень КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, думку прокурора, який заперечив проти скарги, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Вищевказане положення Закону дає підстави вважати, що реєстрації в Єдиний реєстр судових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення про злочин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та обєктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Разом з тим, при розгляді скарги судом не встановлено обєктивних даних, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, вчиненого першим заступником прокурора м.Львова ОСОБА_3, оскільки відповідно до ч.3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 року, за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних апаратів організовують роботу щодо скерування відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах і прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури міста Львова із заявою на дії судді апеляційного суду Львівської області.

З супровідних листів прокуратури м.Львова за вих.№19/1р-13 від 11.04.2013 року та № 37-4089 вих-13 від 30.05.2013 року вбачається, що заява ОСОБА_1 від 09.04.2013 року скеровано в прокуратуру Личаківського району м.Львова.

В подальшому прокуратурою Личаківського району м.Львова за результатами розгляду звернення ОСОБА_1, 15.04.2013 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098, про що було повідомлено скаржника.

Одночасно листом прокуратури Львівської області за вих.06/4-5937-13 від 03.06.2013 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що дії першого заступника прокурора м.Львова ОСОБА_3 не містять жодних ознак кримінального правопорушення та підстав для внесення заяви в Єдиний реєстр досудових розслідувань і початку досудового розслідування немає, оскільки прокуратурою Личаківського району м.Львова за результатами заяви від 09.04.2013 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказаний вище лист скаржник отримав лише 20.06.2013р., що є поважною причиною пропуску строку на оскарження, а тому такий слід поновити.

Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокурором відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_2 не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, суд

у х в а л и в :

Поновити строк подачі скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Л.М.Городецька