печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3084/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
27.01.2016 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_3 , в якому слідчий просив клопотання задовольнити, накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме на його частку у майні, що належить йому та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з викладених підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням прокуратури Київської області розслідується кримінальне провадження №0000410 від 04.09.2015 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що наказом начальника ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу координації та моніторингу відшкодування податку на додану вартість ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 , займаючи посаду начальника відділу координації та моніторингу відшкодування податку на додану вартість ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, являється працівником правоохоронного органу.
08.02.2015 ОСОБА_7 згідно протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ «Кривоозерський олійний завод» (далі - товариство) було обрано новим директором товариства. 22.05.2015 протоколом № 7 цими ж загальними зборами учасників товариства внесено зміни до статуту, відповідно до якого на ОСОБА_7 покладено обовязки на здійснення керівництва товариства.
Відповідно до статуту ТОВ «Кривоозерський олійний завод» займається наступними видами діяльності, а саме: здійснення сільськогосподарської, посередницької, торговельної, будівельної, виробничої, інжирингової, фінансової, інноваційної, транспортної консультаційної та іншої діяльності а також надання послугу сферах, що не суперечать чинному законодавству України.
У зв`язку із широким колом господарської діяльності вказане товариство займається виробництвом та продажем олії соняшникової та макухи соняшникової. Переважна більшість олії та макухи ТОВ «Кривоозерський олійний завод» реалізовує за зовнішньо-економічними контрактами до іноземних країн, через що у товариства виникає законне право на здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в залежності від чого товариство, по своїй необхідності заявляє вказане відшкодування ПДВ до Державної фіскальної служби України.
Так, приблизно 20 серпня 2015 року ОСОБА_7 надав вказівку бухгалтеру товариства ОСОБА_8 , подати декларацію про відшкодування ПДВ на суму 3 213 434 гривень до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Після подачі відповідної декларації на відшкодування, приблизно через декілька днів бухгалтеру ОСОБА_8 зателефонував головний державний ревізор-інспектор відділу проведення перевірок відшкодування податку на додану вартість управління контролю за бюджетним відшкодуванням податку на додану вартість ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 , який повідомив, що з керівником ТОВ «Кривоозерський олійний завод» бажає зустрітися ОСОБА_5 ..
Далі, 25.08.2015 року близько 11.00 години ОСОБА_7 спільно з бухгалтером ОСОБА_8 прибули до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка розташована за адресою: м. Київ вул. Богговутівська, 26, де зустрілися з начальником управління контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 . Під час розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 якою господарською діяльністю займається товариство та підстави звернення до податкового органу для відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету.
В цей же день приблизно о 11 годині 45 хвилин перебуваючи в приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від директора ТОВ «Кривоозерський олійний завод» ОСОБА_7 за позитивне вирішення питання щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У зв`язку з чим ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_7 , яка полягала у тому, що ОСОБА_7 має надати ОСОБА_5 26 відсотків готівкою у національній валюті від заявленої товариством суми грошових коштів на відшкодування, яка становила 3 213 434 гривень.
В подальшому ОСОБА_7 залишив приміщення інспекції та обмірковуючи вимогу ОСОБА_5 , розуміючи та не бажаючи настання негативних наслідків у вигляді безпідставної відмови у відшкодуванні податку на додану вартість заявленого товариством через 40 хвилин повернувся до ДПІ Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві та погодився на вказану вимогу.
Так, 14.09.2015 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відбулася зустріч в службовому кабінеті останнього, який розташований в приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Богговутівська, 26, під час якої ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що ТОВ «Кривоозерський олійний завод» не уникне перевірки для того, щоб підтвердити законність формування податку на додану вартість для бюджетного відшкодування та в подальшому отримати відшкодування по вказаному податку на суму 3 213 434 гривень, але для цього ОСОБА_9 , необхідно подати лист з ініціативою (проханням) провести позапланову документальну виїзну перевірку ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на його товаристві, надавши при цьому головному державному ревізору інспектору відділу проведення перевірок відшкодування податку на додану вартість управління контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі необхідні бухгалтерські документи, щоб можливо було здійснити бюджетне відшкодування вказаного податку на заявлену ним суму товариством.
В подальшому через декілька днів, під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_5 у службовому кабінеті останнього у ДПІ Шевченківського району ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 повідомив, що у товариства є можливість надати лише 25 відсотків готівкою у національній валюті від суми заявленого податку на додану вартість.
Приблизно о 12.00 години 25.09.2015 ОСОБА_7 зателефонував головний державний ревізор інспектор відділу проведення перевірок відшкодування ПДВ управління контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 та назначив останньому зустріч в приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Богговутівська, 26.
Цього ж дня, ОСОБА_7 прибув до приміщенні вищевказаної інспекції та зустрівся з ОСОБА_6 , де останній передав ОСОБА_7 документи про результати проведення позапланової документальної виїзної перевірки товариства щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого товариством.
Під час зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на початку жовтня 2015, яка відбулася у приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 пакет документів за результатами проведеної ним перевірки щодо законності формування товариством суми бюджетного відшкодування за липень 2015 року. Зокрема, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 про те, що товариство має на меті заявити нову суму на відшкодування податку на додану вартість в розмірі близько 10-11 мільйонів гривень.
У відповідь на вказану інформацію ОСОБА_6 повідомив, що у такому випадку, ОСОБА_7 необхідно надати йому та його керівнику ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді 27 відсотків від загальної суми заявленої товариством до відшкодування податку на додану вартість, з яких частину коштів отримає він приблизно 3 відсотки, а вже іншу суму отримає його керівник ОСОБА_5 приблизно 24 відсотки від вказаної суми.
В подальшому 11.11.2015 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 на вимогу останнього у приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що йому необхідно подати заяву з проханням щодо проведення відповідної перевірки щодо законності формування бюджетного відшкодування товариством податку на додану вартість за вересень 2015 року в сумі 11 млн. грн.
Під час зустрічі 25.11.2015 між. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 поруч з приміщенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві останній висловив вимогу про надання йому 26 відсотків готівкою у національній валюті від заявленої до відшкодування нової суми податку на додану вартість у сумі 11 млн. грн. ОСОБА_7 розуміючи та не бажаючи настання негативних наслідків у вигляді безпідставної відмови у відшкодуванні податку на додану вартість заявленого товариством погодився на вказану вимогу ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було досягнуто домовленості, що загальна сума грошових коштів, яка має бути надана ОСОБА_5 після фактичного надходження грошових коштів на розрахункові рахунки товариства складає 3587000 гривен.
Після цього, ОСОБА_5 з метою маскування своєї злочинної діяльності вступив у злочинну змову з начальником відділу координації та моніторингу відшкодування податку на додану вартість ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 , який згідно розподілених ролей мав надати допомогу в отриманні неправомірної вигоди у сумі 3587000 від ОСОБА_7 .
За попередньою домовленістю 16.01.2016 ОСОБА_5 прибув до офісу ТОВ «Кривоозерський олійний завод», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Желябова, 2 для зустрічі з ОСОБА_7 та отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 3587000 гривень. Під час зустрічі ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_7 узяти грошові кошти, які знаходились у картонній коробці із під паперу формату А4 та відвести його до місця, на яке він вкаже у подальшому.
Після чого, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 на автомобілі останнього зупинились неподалік автосалону «AUDI», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 54.
Після зупинки за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передав коробку із грошовими коштами у сумі 3500000 гривень ОСОБА_4 .
Після цього, ОСОБА_4 на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 коробку із грошовими коштами у сумі 3500000 гривень, яку поклав до автомобілю марки «Honda Accord» та намагався зникнути з місця вчинення злочину.
Після вчинення вказаних дій та безперервного переслідування ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України на території СТО «Автотехнік» за адресою:м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 4.
Так, 16.01.2016 року ОСОБА_4 усіма своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368КК України, що виразились у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди у особливо великому розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, за попередньою змовою групою осіб поєднаному з вимаганням.
16.01.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368КК України. Його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення достатньо доводиться зібраними доказами.
Санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.
Таким чином, підставою арешту належного ОСОБА_4 майна є сукупність фактичних даних, які вказують на необхідність забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.
Відповідно до запису в паспорті ОСОБА_4 , між ним та ОСОБА_10 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 ) 31.08.2012 року зареєстровано шлюб.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_12 належать на праві власності наступні об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка (кадастровий номер :01:004:0062) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2014 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка (кадастровий номер :01:004:0063) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1736 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; ? частка нежилого приміщення №5 ( в літ. А) заг.пл. 44, 40 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту вказаного майна шляхом заборони використовувати та розпоряджатись вказаним в клопотанні майном, а саме на частку підозрюваного у майні, що належить йому та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному у кримінальному провадженні №0000410 від 04.09.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Березівка, Чернівецького району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 11.06.2007 року Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, а саме на його частку у майні, що належить йому та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя:
- земельна ділянка (кадастровий номер :01:004:0062) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2014 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_12 .
- земельна ділянка (кадастровий номер :01:004:0063) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1736 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_12 .
- ? частка нежилого приміщення №5 ( в літ. А) заг.пл. 44, 40 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ., право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_12 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1