Справа № 333/6098/14-к
Провадження № 1-кп/333/508/14
ВИРОК
Іменем України
28 серпня 2014 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянина України, українки, маючої вищу медичну освіту, перебуваючої у цивільному шлюбі, працюючої медичної сестрою в КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, зареєстрованої та проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2014 року, приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого постійного проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході побутової сварки, на підставі раптово виниклого неприязного відношення до свого співмешканця ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, кухонним ножем завдала ОСОБА_4 одного удару в область живота та одного удару в область нирок, чим спричинила потерпілому проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишечнику і брижейки тонкої кишки, зі скупченням крові в черевній порожнині та поранення в поперечній області зліва, що у сукупності кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнала себе винною у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та пояснила, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними у обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, вона мешкає у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . 18.06.2014 року вони з потерпілим перебували у гостях, де вживали алкогольні напої. У той вечір вона випила, приблизно 250 грамів коньяку. Коли повернулися додому, ОСОБА_4 приревнував її, почалася сварка, під час якої потерпілий її почав ображати та принижувати. Враховуючи стан алкогольного сп`яніння, вона не змогла довго терпіти знущання ОСОБА_4 , тому пішла на кухню, де у праву руку взяла ніж. Коли направилася до ОСОБА_4 , останній продовжував її ображати, тому вона нанесла потерпілому один удар у живіт. Після цього, коли ОСОБА_4 зігнувся та повернувся, вона нанесла йому ще один удар ножем у спину в область нирок. Після цього, вона дуже злякалася, що накоїла, тому викликала швидку допомогу та надала потерпілому першу медичну допомогу, так як має медичну освіту. У подальшому, коли ОСОБА_4 находився на лікуванні, вона за ним доглядала та намагалась всіляко усунути шкоду, заподіяну своїми діями. На цей час з потерпілим вони мешкають разом. У скоєному щиросердне розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні заявлений не був, приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілий та обвинувачена не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставив, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , який повністю підтвердив показання обвинуваченої, зазначивши, що не має до останньої жодних претензій та просив суд суворо не карати ОСОБА_5 , дослідивши матеріали висновків: судово-медичних експертиз: № 3204-Д від 28.07.2014 року та № 3203 від 28.07.2014 року; судово-цитологічної експертизи № 501 від 30.07.2014 року, матеріали, що стосуються речових доказів та характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, його суспільну небезпечність, здоров`я обвинуваченої (не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансеру, з 01.07.2014 року перебуває на обліку у наркологічному диспансеру з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками), думку потерпілого щодо призначення обвинуваченій не суворого покарання, характеризуючі особистість обвинуваченої обставини раніше не судима, має постійне місце проживання, працює, негативно характеризуються за місцем проживання.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченої, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що підтверджується її поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обтяжуючою обставиною покарання ОСОБА_5 є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Враховуючи дані про особистість обвинуваченої ОСОБА_5 , обставини, пом`якшуючі покарання, обставини кримінального провадження, думку потерпілого щодо виду та міри покарання, з урахуванням вимог ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки. Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази:

- кухонний ніж; паперовий конверт зі змивом з підлоги загального коридору під`їзду; паперовий конверт зі змивом речовини бурого кольору на марлевий тампон та контрольний змив до нього з ванної кімнати; паперовий конверт зі змивом речовини бурого кольору на марлевий тампон та контрольний змив до нього з кімнати № НОМЕР_1 , що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити;

- джинси, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_4 , у разі відмови останнього від прийняття зазначеного доказу знищити;

- футболку та юбку, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повернути обвинуваченій ОСОБА_5 , у разі відмови останньої від прийняття зазначених доказів знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1