Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-508 2010 р. Головуючий в 1 інстанції Єйбог І.М.
Категорія: ст.187 ч.2 КК України Доповідач: Буженко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - Годуна В.А.;

суддів: Буженко Н.В.;

ОСОБА_1В;

з участю прокурора - Литвиненка О.О.

засуджених - ОСОБА_2;

ОСОБА_3;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями: прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 листопада 2010 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше, відповідно до ст. 89 КК України не судимий;

засуджений за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі з конфіскацією майна, яке йому належить, з відбуванням покарання в кримінально виконавчій установі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 тримання під вартою з 10 листопада 2009 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий 15.05.2003 р. за ст. 307 ч.2, 311 ч.2, 70, 71 КК України 8 років позбавлення волі; 15.05.2008 р. звільнений умовно-достроково на 2 роки 3 місяці і 16 днів;

засуджений за ст. 187 ч.2 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке йому належить. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком та остаточно визначено покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке йому належить, з відбуванням покарання в кримінально виконавчій установі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою з 10 листопада 2009 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2І та ОСОБА_3 витрати на виготовлення експертизи та вирішено питання про речові докази.

Згідно до вироку ОСОБА_2І та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за те, що 30 грудня 2008 року близько 22.30 години, в м. Каховка Херсонської області на вул. Мічуріна в районі стадіону «Олімпійський» вчинили напад на гр. ОСОБА_5, нанесли йому удари руками та ногами по голові та тулубу, чим заподіяли тілесні ушкодження середньої тяжкості, після чого ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном «Нокія-6060», вартістю 450 грн., грошима в сумі 150 грн. та іншим майном на загальну суму 644 грн.

В апеляції зі змінами прокурор вважає вирок незаконним в звязку з істотними порушеннями вимог кримінального та кримінально-процесуального закону. Суд не в повній мірі дослідив та не надав відповідну оцінку доказам по справі, а саме не усунув протиріччя між показам потерпілого ОСОБА_5 та засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та в мотивувальній частині вироку не надав певної оцінки та не дослідив належним чином ці свідчення в сукупності з іншими наявними по справі доказами щодо моменту заподіяння тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому. Крім того, вважає вирок суду щодо ОСОБА_2 незаконним у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

Засуджений ОСОБА_3 в апеляції та доповненнях до неї стверджує, що справа розглянута судом поверхово, однобоко, неповно, не правильно встановлені фактичні обставини справи, його дії кваліфіковано не правильно, оскільки ніякої домовленості з ОСОБА_2 на вчинення розбійного нападу у нього не було, до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому він не причетний. ОСОБА_2 побив потерпілого у відповідь на грубість останнього. Вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України. Просить скасувати вирок суду, справу повернути на новий судовий розгляд.

Адвокат ОСОБА_4 в апеляції вважає вирок суду незаконним в звязку з неправильною кваліфікацією дій ОСОБА_2, оскільки повинен нести покарання за фактично наступивши наслідкам, тобто за ст. 122 КК України, що підтверджується показами потерпілого. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ст. 187 ч.2 на ст. 122 ч.1 КК України та призначити покарання, не повязане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав свою апеляцію та вважав за необхідне апеляції засудженого задовольнити частково, справу направити на новий судовий розгляд, пояснення засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2І, які підтримали свої апеляції та в останньому слові просили вирок скасувати та направити справу на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та засудженого підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства в постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.09.1990 року (зі змінами, внесеними згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1996 р., та № 12 від 03.12.1997 р.), в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 324 КПК України.

У відповідності до ст. 334 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що помякшують або обтяжують покарання; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою підстави для цього.

Однак, суд в порушення цих вимог, не вказав мотивів злочину, крім того, фактично обмежився лише скороченим викладенням показів допитаних в судовому засіданні підсудних, потерпілих та свідків. При цьому, в порушення вимог ст. 334 КПК України, суд в мотивувальній частині вироку не надав аналізу кожному з розглянутих у судовому засіданні доказів, в тому числі і показам підсудних, не усунув протиріччя в їх показах та показах потерпілих, не зясував направленість умислу підсудних, мотивів вчиненого злочину, не надав належної оцінки діям всіх учасників події, роль та участь кожного з них у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень та незаконному вилученню у потерпілого майна, не вмотивував належним чином прийняття одних і відхилення інших доказів.

Враховуючи те, що стосовно ОСОБА_2І та ОСОБА_3 судом допущено однобокість, неповнота судового слідства, порушення норм кримінально процесуального права, що перешкоджає судовій палаті досліджувати докази та обставини, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, вирок суду підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд, в ході якого суду необхідно ретельно дослідити докази, зібрані органами досудового слідства, у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону, керівних розяснень Пленуму Верховного Суду України, дати їм відповідну правову оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи, засудженого ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково, вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 листопада 2009 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді: