Справа № 462/8560/14-к
У Х В А Л А
16 грудня 2014 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника (адвоката) ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 10 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження,

встановив:
Постановою слідчого СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 27 січня 2014 року було закрито кримінальне провадження № 000028 від 12 грудня 2012 року, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення

10.12.2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на вищезазначену постанову з проханням скасувати її з мотивів того, що постанова слідчого прийнята з порушенням вимог КПК України.

Скаржник та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали, з мотивів викладених у ній.

Прокурор та слідчий проти скарги заперечили, зазначивши, що скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши скаржника, його представника, прокурора, слідчого, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що до Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 щодо нанесення йому 17.03.2012 року, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

12.12.2012 року слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000028 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час проведення досудового розслідування слідчими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були проведені наступні слідчі дії.

Так, у якості свідків були допитані очевидці події, яка сталася 17.03.2012 року між скаржником та ОСОБА_7 , у тому числі родичі скаржника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з показів яких убачається, що тілесні ушкодження в скаржника утворилися в результаті того, що ОСОБА_7 кидав в скаржника різні речі, а згодом кинув металеву пластину.

Також, у якості свідків були допитані родичі ОСОБА_7 : ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Крім того, були проведенні одночасні допити ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , ОСОБА_3 та ОСОБА_16 , що тілесні ушкодження в скаржника утворилися в результаті того, що ОСОБА_7 вирвав з рук скаржника металеву пластину

За результатами проведених слідчих експериментів з ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_14 під час яких останні підтвердили свої показання та відтворили обставини отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень на місці події, з урахуванням медичної документації. 21.08.2014 року було призначені додаткові комісійні судово-медичні експертизи.

Відповідно до висновків додаткової комісійної судово-медичної експертизи №160 від 16.09.2014 року, № 170 від 15.09.2014 року, № 168 від 18.09.2014 року під час проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 у березні 2012 року у нього були виявлені: рана на тильній поверхні нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті, рана на тильній поверхні нігтьової фаланги 3- го пальця правої кисті, садно-подряпина на 3-у пальці правої кисті. При огляді ОСОБА_3 лікарем травмпункту №1 Львова 17 березня 2012 року було встановлено діагноз: Забійна рана 3-го пальця правої кисті. Рани та садно-подряпина утворились від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, якими являються уламки цегли, бляхи та каміння, про що вказував потерпілий у своїй заяві від 30.11.2012 року. Не виключено, що їх виникнення є результатом контакту з металевою пластиною, на що вказує ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно з висновками додаткової комісійної судово-медичної експертизи №167 від 16.09.2014 року, № 166 від 17.09.2014 року механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не відповідає показам ОСОБА_14 та ОСОБА_14 .

Проте, слідчий маючи результати вищевказаних експертиз не провів додаткові допити членів родини ОСОБА_7 з метою з`ясування причин, з яких їх покази спростовуються висновками експертиз, та для того, щоб усунути всі протиріччя, які виникли під час проведення досудового розслідування.

З аналізу ст. 110 КПК України слідує, що постанова слідчого має бути вмотивована.

Проте, мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваної постанови містять протиріччя, що робить постанову невмотивованою, так слідчий, прийшовши до висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, одночасно робить висновок про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 , отримані внаслідок подій, про які вказують ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та відповідно не могли бути отримані внаслідок подій, про які вказують ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , а саме, що ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження внаслідок влучання в його руку металевої пластини, котру кинув ОСОБА_7 . Таким чином, наявність в оскаржуваній постанові двох різних висновків, які взаємо виключають один одного, не дає підстави слідчому судді для залишення оскаржуваної постанови у силі.

Також, слідчим при винесені оскаржуваної постанови не було враховано та не було надано належну правову оцінку тому, що відповідальність за ст. 125 КК України настає не тільки тоді коли умисел винного був направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень, а і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Крім того, резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження № 0000228 від 12.12.2012 року року, а носить неконкретизований, узагальнюючий характер.

Окрім того, 27.10.2014 року скаржник звертався до слідчого ОСОБА_6 з клопотанням про проведення слідчих дій, проте зазначене клопотання залишилося не вирішене слідчим відповідно до ст. 220 КПК України, та взагалі не було долучено до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про грубе порушення кримінально-процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування.

За таких обставин, вважаю, що оскаржувану постанову слід скасувати, як таку, що є невмотивованою, містить протиріччя, винесена передчасно та без належної перевірки усіх даних, які можуть вказувати на наявність ознак злочину, і тому матеріали слід повернути для проведення додаткової перевірки.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_18 від 10 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000228 від 12 грудня 2012 року, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження № 0000228 скерувати в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/

З оригіналом згідноо.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Секретар судових засідань: ОСОБА_2