Справа № 361/2652/2015-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/950/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 26.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 серпня 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магнітогорськ Чеолябінської області РФ, українця, громадянина України, одруженого, має двоє неповнолітніх дітей 2003 та 2006 року народження, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

29.01.2015 року, близько 08 год., перебуваючи в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , та яка в той час відпочивала на дивані вказаної кімнати і привстала з нього, коли зайшов ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись обличчям один до одного, умисно наніс один удар кулаком правої руки у вискову область голови ОСОБА_8 , в подальшому, схопив її за волосся, потягнув до себе з дивану, однак остання вирвалась від нього, чим внаслідок умисних, протиправних дій завдав ОСОБА_8 підшкірну гематому в правій лобно-скроневій області, тим самим заподіяв останній тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, посилаючись на те, що судом не визначений мотив злочину, спотворене тлумачення фактів, що призвело до несправедливого вироку суду.

На думку апелянта, судом першої інстанції не встановлено з якою метою обвинувачений зайшов до кімнати сестри, не враховано той факт, що виявлені ушкодження у потерпілої не відповідають обставинам справи, а під час судового розгляду не доведено, що усі травми потерпілої були отримані від протиправних дій однієї особи саме 29.01.2015 року.

Також, апелянт зазначає, що слідчий експеримент проходив без його участі, тільки в присутності зацікавлених осіб, що порушило його право на доведення тих обставин справи, що мають істотне значення для справедливого прийняття рішення. Суд першої інстанції та слідчий не перевірили оригіналу документу, що засвідчує особу свідка ОСОБА_9 та суд не звернув уваги на спотворені свідчення даного свідка.

Враховуючи зазначені факти, обвинувачений вважає свою вину недоведеною.

При цьому, ОСОБА_7 у мотивувальній частині апеляційної скарги просить вирок суду змінити, посилаючись на те, що судом не вірно вирішений цивільний позов, оскільки потерпіла не зверталася до медичного закладу та не купувала лікарські засоби і матеріали медичного призначення.

Також, апелянт посилається на те, що суд при призначенні йому покарання не врахував, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має повну сім`ю, виховує двох хворих дітей, працює приватним підприємцем, сплачує податки та займається громадською діяльністю.

В зв`язку з цим, обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити;

прокурора, який проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечував та просив відмовити в її задоволенні;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо того, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не підтверджуються зібраними та дослідженими доказами спростовується матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за обставин, наведених у вироку, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; даними зафіксованими в: протоколах проведення слідчих експериментів від 06.02.2015 року та 26.02.2015 року з фототаблицями до них; висновку судово-медичного експерта № 32 від 30.01.2015 року; висновку судово-медичного експерта № 09/32 від 17.02.2015 року; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібранні та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному заподіянні ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження, вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 125 КК України та мотивував прийняте ним рішення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не було враховано, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має повну сім`ю, виховує двох хворих дітей, працює є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини були враховані судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження та призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Посилання апелянта на те, що судом при частковому задоволенні цивільного позову в частині відшкодування потерпілій моральної шкоди не враховані ті обставини, що потерпіла не зверталася до медичного закладу та не купувала лікарські засоби і матеріали медичного призначення є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки в результаті вчиненого злочину ОСОБА_8 зазнала фізичного болю, а також був порушений нормальний ритм її життя та суспільні зв`язки, а винність ОСОБА_7 доведена в судовому засіданні, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з нього на користь потерпілої моральної шкоди.

Врахувавши принципи розумності і справедливості, а також те, що на утриманні обвинуваченого знаходиться дитина інвалід, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування її моральних збитків підлягає задоволенню частково, в розмірі 2000 грн.

З даним висновком суду колегія суддів погоджується.

Згідно п.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін, змінити вирок або ухвалу, скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження, скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд в суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ст. 381 КПК України, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Вимоги апелянта про скасування вироку суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону не відповідають вимогам зазначеним в ст. 415 КПК України, оскільки перелік підстав для направлення справи на новий судовий розгляд є вичерпним.

Підстави викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого для направлення справи на новий судовий розгляд не передбаченні ст. 415 КПК України, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування та направлення на новий судовий розгляд колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цей вирок без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_13
ОСОБА_4