Справа № 551/1207/14-к
Провадження № 1-кс/525/43/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2015 року сел. Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_3 , яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно потерпілого ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

11.03.2015 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Апеляційного суду Полтавської області згідно ухвали колегії суддів від 02.03.2015 року надійшли матеріали за заявою представника потерпілого ОСОБА_3 , яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно потерпілого ОСОБА_4 11.03.2015 року о 16 год. 30 хв. матеріали за заявою ОСОБА_3 канцелярією суду передані у провадженні слідчого судді Великобагачанського районного суду ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого ОСОБА_5 первинно подавалась 18.11.2014 року до Шишацького районного суду Полтавської області, реєстраційний номер 3900. Судове провадження за даною заявою було відкрито ухвалою слідчого судді Шишацького районного суду ОСОБА_6 від 19.11.2014 року.

З заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що у провадженні старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 знаходиться (на час звернення ОСОБА_3 до Шишацького районного суду) кримінальне провадження №0000100 за фактом спричинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України. Після того, як справа щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була передана старшому слідчому ОСОБА_5 , він, як вказує заявник ОСОБА_3 , всупереч закону, висновкам експертиз та ухвали суду направив її до бюро СМЕ до м. Суми для проведення експертизи, яка, на думку ОСОБА_3 , є непотрібною. Вважає, що це слідчий ОСОБА_5 зробив навмисно, аби не проводити належним чином розслідування по справі. Кримінальна справа з експертизи була готова вже через півтора місяці, а слідчий забрав її з бюро СМЕ лише через півтора роки. ОСОБА_3 вважає, що цими діями він виявив свою упередженість, непрофесійність та необ`єктивність з метою приховати справу від належного розслідування. Вказує, що сім з половиною років справа приховується від належного розслідування, що стало підставою для численних скарг на дії та бездіяльність правоохоронців. Слідчий ОСОБА_5 , як вказує у заяві ОСОБА_3 , допускає порушення вимог КПК України. під час допиту свідка ОСОБА_9 , слідчий ОСОБА_5 в порушення вимог ч.3 ст.224 КПК України не роз`яснює порядок проведення допиту, а з правами та обов`язками свідка ознайомлює лише після допиту. Прослухавши запис допиту свідка слідує, що слідчий перекручує фрази свідка, особливо, що стосується зірваного з ОСОБА_4 золотого ланцюжка ОСОБА_8 , хоча свідок формулював фразу інакше. Скрипник вказує, що слідчий навмисно перекручує її, щоб на майбутнє не було доказової бази для розбою, тому в цих діях слідчого вбачається необ`єктивність, особиста зацікавленість у формулюванні показів таким чином, щоб доказова база розбою була відсутня, викрадення золотого ланцюжка можна було видати за втрату з власної вини, а брати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можли б уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини. Також порушується порядок виклику свідків, оскільки повістку підписує оперуповноважений ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 допитує слідчий ОСОБА_5 , що може в подальшому призвести до недопустимості цього доказу при прийнятті процесуального рішення. Також ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_4 та його батьки отримують повістки про виклик з порушенням норм КПК, запізно, що не дає можливості належним чином реалізувати свої права та обов`язки та фактично зводиться до створення фіктивної відмови від дачі показань, аби потім закрити кримінальне провадження. Він звертався про внесення відомостей до ЄРДР за ст.187 та ч.2 ст.296 КК України відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак безпідставно було внесено відомості за ч.1 ст.122 КК України. У матеріалах справи відсутні сліди перебування її на розгляді в суді з вересня по грудень 2011 року, а також окрема ухвала суду. Також відсутні деякі матеріали, які були у справі в 2011 року: аудіо запис засідань суду, його клопотання до суду, його клопотання до слідчого, відповіді начальника СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_11 , постанова слідчого ОСОБА_12 та деякі інші. Тобто, як вказує заявник, наявні ознаки фальсифікації справи та ознак інших злочинів у діях ОСОБА_5 . Також ОСОБА_3 у заяві вказує на те, що слідчий ОСОБА_5 умисно та протизаконно не допускав ОСОБА_3 як представника потерпілого ОСОБА_4 до участі у провадженні, хоча він є і був представником ще при розслідуванні кримінальної справи за КПК 1960 року, а тому його не допуск істотно обмежує не тільки процесуальні права потерпілого ОСОБА_13 , але й конституційне право на правову допомогу. Це підтверджує особисту зацікавленість слідчого в результатах розслідування справи та небажання дотримуватись норм КПК та захистити порушені цим злочином його права. Все це стало підставою для численних скарг як на всіх правоохоронців Шишацького району, так і безпосередньо на слідчого ОСОБА_5 , у зв`язку з цим у слідчого сформулювалося упереджене ставлення до нього як особи, яка відстоює права потерпілого ОСОБА_13 . Цими діями, як вказує ОСОБА_3 , слідчий виявив свою особисту зацікавленість у розслідуванні, непрофесійність та упереджене ставлення до нього. Також, як вказує заявник, незважаючи на чотири ухвали апеляційного суду Полтавської області від 27.08.2014 р., 10.09.2014 р., 30.10.2014 р., 31.10.2014 р., слідчий не допускав ОСОБА_3 до виконання обов`язків представника потерпілого ОСОБА_4 . Справа, яка розслідувалась з 2006 року, і під час дії КПК України 2012 року за час перебування у провадженні даного слідчого приховувалась від належного розслідування, були допущені фальсифікації, знищені деякі документи, зокрема і постанова про визнання його представником потерпілого у вересні 2011 року, знищений перелік матеріалів справи, заведений у 2006 році, замість нього слідчий склав свій, знищивши при цьому багато істотних документів, які він бачив особисто у вересні 2011 року, також були знищені перебування справи в суді у вересні-грудні 2011 року. Всупереч ухвалі суду від 1.12.2011 року та окремій ухвалі від цього ж числа слідчим було не відразу, а з проміжком часу у вісім місяців (з лютого і аж у жовтні) направлено матеріали на експертизу в м. Суми, хоча закон не передбачає проведення експертизи при неповному об`ємі даних. У ОСОБА_13 були викрадені деякі медичні картки, довідки та знімки, тому у цьому випадку, як вказує ОСОБА_14 , усі висновки експертизи не є дійсними. Також, як зазначає заявник, у матеріалах справи є допит експерта ОСОБА_15 , яка дає покази на користь тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, однак слідчий безпідставно не бере їх до уваги і безпідставно приховує справу ще на півтора роки до Сумського бюро СМЕ. Посилаючись на вищевикладені обставини та обґрунтування, ОСОБА_3 просить відвести старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від розслідування кримінального провадження відносно потерпілого ОСОБА_4 та вжити заходів, необхідних для проведення об`єктивного розслідування кримінального провадження, що зазначено вище (а.с.п.а.с.п.1-5).

Ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду від 12.03.2015 року прийнято до розгляду дану заяву ОСОБА_3 , що подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід слідчого ОСОБА_5 і розгляд скарги призначений на 13.03.2015 року (а.с.46).

За клопотанням представника потерпілого ОСОБА_3 від 13.03.2015 року розгляд скарги відкладено на 26.03.2015 року, враховуючи, що суддя ОСОБА_1 перебував на стажуванні в цивільній палаті Апеляційного суду Полтавської області в період з 16.03.2015 року по 20.03.2015 року включно. 26.03.2015 року розгляд заяви було відкладено за клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 на 03.04.2015 року. В судовому засіданні 03.04.2015 року було задоволено клопотання заявника про витребування ряду документів і розгляд заяви відкладено на узгоджену дату 22.04.2015 року. В період з 22.04.2015 року по 27.04.2015 року, а також в період з 05.05.2015 року по 13.05.2015 року суддя ОСОБА_1 перебував на лікарняному, тому продовження розгляду заяви призначено на узгоджену з заявником дату 18.05.2015 року.

В судовому засіданні 03.04.2015 року заявник ОСОБА_3 подану ним заяву про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 підтримав, в своїх поясненнях посилався на обґрунтування та обставини, що викладені в заяві і просив її задовольнити. В судове засідання 18.05.2015 року ОСОБА_3 не з`явився, спочатку, о 08 год. 35 хв. 18.05.2015 року засобами електронного зв`язку направив клопотання про відкладення розгляду заяви у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікарняному (а.с.п.112), в подальшому, о 10 год. 02 хв. 18.05.2015 року надіслав клопотання засобами електронного зв`язку про проведення розгляду заяви про відвід у його відсутність у зв`язку з неможливістю прибуття його до суду, вказав, що заяву про відвід підтримує повністю і прохає її задовольнити (а.с.п.113).

Старший слідчий СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 та представник прокуратури Шишацького району Полтавської області в судове засідання 03.04.2015 року та 18.05.2015 року не з`явилися, вони належним чином у спосіб, передбачений КПК України повідомлені про день і час розгляду скарги (а.с.п.а.с.п.53,54,110,111), їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви; від прокурора прокуратури Шишацького району ОСОБА_16 надійшлов лист, з якого вбачається, що передбачених КПК України підстав для відводу старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 не вбачається (а.с.п.101,107).

Згідно ухвали слідчого судді від 12.03.2015 року суд витребовував кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області та прокуратури Шишацького району (а.с.а.с.46,47). Зі змісту листів першого заступника начальника Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області-начальника СВ ОСОБА_17 (від 12.03.2015 року №1371) та виконуючої обов`язки прокурора Шишацького району Полтавської області ОСОБА_18 (від 12.03.2015 року №84-477 вих.15) вбачається, що кримінальне провадження №0000100 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в даний час знаходиться на розгляді Ленінського районного суду м. Полтави. Виділене з даного кримінального провадження провадження №0000432 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України закрите (станом на березень 2015 року) постановою старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. В даний час в Шишацькому районному суді розглядається скарга ОСОБА_3 на дану постанову про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , тому надати матеріали кримінального провадження №0000432 не представляється за можливе (а.с.а.с.63,66).

Однак, в подальшому, з прокуратури Шишацького району Полтавської області до Великобагачанського районного суду Полтавської області були надані матеріали кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України щодо нанесення побоїв ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 для розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 . Тому, 18.05.2015 року при продовженні розгляду заяви представника потерпілого ОСОБА_3 , яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно потерпілого ОСОБА_4 , слідчим суддею досліджувалися матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 .

При цьому, при розгляді вищевказаної заяви ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.05.2015 року було задоволено скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_3 та скасовано постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, вказана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, відповідно, на даний час, досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України щодо нанесення побоїв ОСОБА_4 є поновленим, отже, є передбечені КПК України підстави для вирішення на стадії досудового розслідування питання про відвід відповідному слідчому.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні 03.04.2015 року, вивчивши та дослідивши матеріали, що додані до заяви, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 , і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що в даний час заява представника потерпілого ОСОБА_3 , що подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно потерпілого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направлянням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 встановлено, що 12.11.2006 року до Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які близько 02 год. 12.11.2006 року біля кафе «Зустріч» в селі Яреськи Шишацького району Полтавської області безпідставно нанесли йому тілесні ушкодження (т.1 а.к.п.2).

22.12.2006 року слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_19 було порушено кримінальну справу №06290139 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (т.1 а.к.п.1).

В подальшому, дана кримінальна справа розслідувалась СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області за правилами КПК України в редакції 1960 року, а після набрання новим КПК України чинності, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснювалось за правилами КПК України 2012 року. Так, в слідчому відділенні Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області знаходилось кримінальне провадження №000100 за фактом спричинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , до ЄРДР 07.03.2014 року були внесені відомості про те, що 11.11.2006 року в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області в районі адміністративного будинку контори АФ ім.Довженка між громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виникла сварка, що переросла в бійку, в результаті якої ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, припухлості та синця обличчя справа; кримінальне провадження №000100; правова кваліфікація ч.1 ст.122 КК України (т.2 а.к.п.1). Досудове розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню здійснювалось старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 .

З сукупності досліджених матеріалів наданого слідчому судді кримінального провадження (в межах розгляду скарги ОСОБА_3 №0000432 від 28.10.2014 року), яка досліджувалася слідчим суддею 18.05.2015 року також при розгляді заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 вбачається, що з 22.12.2006 року і по 03.10.2014 року як кримінальна справа, так і кримінальне провадження №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України розслідувалися органом досудового розслідування СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області за фактом нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_4 (який був визнаний потерпілим 07.02.2007 року) зі сторони громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про протиправні дії яких щодо ОСОБА_4 вказував як сам потерпілий, так і ряд свідків події нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 в ніч з 11 на 12.11.2006 року.

Досудове слідство у справі за правилами КПК України (1960 року) в даній кримінальній справі щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 проводили слідчі СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області: ОСОБА_19 (з 22.12.2006 року по 17.06.2007 року), ОСОБА_21 (з 25.07.2007 року по 26.08.2007 року), ОСОБА_22 (з 04.06.2008 року по 20.08.2008 року), ОСОБА_23 (з 29.07.2009 року по 01.08.2009 року), ОСОБА_24 (з 15.08.2011 року по 16.08.2011 року). Старший слідчий СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 проводив досудове слідство по справі з 09.12.2011 року (т.1 а.к.п.143) і подальше досудове розслідування (за правилами КПК України (2012 року) по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке 03.10.2014 року було перекваліфіковано щодо дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.122 КК України на ч.2 ст.125 КК України (т.2 а.к.п.144), а також у виділеному 24.10.2014 року старшим прокурором прокуратури Шишацького району ОСОБА_25 з вищевказаного кримінального провадження - кримінальному провадженню №0000432 від 28.10.2014 року, внесеному до ЄРДР за ч.1 ст.126 КК України щодо спричинення побоїв ОСОБА_4 ОСОБА_8 .

Старший слідчий СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 постановою від 03.10.2014 року в межах матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України перекваліфікував дії ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні з ч.1 ст.122 КК України на ч.2 ст.125 КК України (т.2 а.к.п.144). Цього ж дня, старший слідчий СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 гр-ну ОСОБА_7 повідомив про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України відносно потерпілого ОСОБА_4 (т.2 а.к.п.145-146).

24.10.2014 року старшим прокурором прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_25 , з матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України виділено в окреме провадження матеріали щодо нанесення ударів ОСОБА_4 ОСОБА_8 для внесення відомостей за вказаним фактом до ЄРДР (т.2 а.к.п.153-154).

28.10.2014 року першим заступником начальника відділу-начальником СВ ОСОБА_17 до ЄРДР внесені відомості про те, що при досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року встановлено, що 11.11.2006 року близько 02 год. на вулиці Леніна біля адміністративного приміщення ТОВ АФ ім. Довженка за адресою с. Яреськи, вул. Леніна, 29 Шишацького району Полтавської області, після того, як ОСОБА_4 впав від удару ОСОБА_7 на асфальтове покриття, то на нього зверху сів ОСОБА_8 , 1982 р.н. і почав наносити ОСОБА_4 удари по різним частинам тіла; при цьому, ОСОБА_4 з його ж показів, перебував без свідомості, тому в діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки вчиненням ним кримінального правопорушення; кримінальне провадження №0000432, правова кваліфікація ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.156).

З листа судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_26 від 02.03.2015 року №1640 на адресу Апеляційного суду Полтавської області вбачається, що кримінальне провадження №0000100, внесене в ЄРДР 07.03.2014 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України знаходиться у провадженні Ленінського районного суду м. Полтави (а.с.п.68). Тобто, по вищевказаному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в даний час триває стадія судового провадження.

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України, з урахуванням наявності в даний час ухвали слідчого судді Великобагачанського району від 18.05.2015 року, згідно якої по суті відновлене досудове розслідування по даному кримінальному провадженню у зв`язку зі скасуванням постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження від 20.02.2015 року, відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 в межах заяви представника потерпілого ОСОБА_3 стосується саме конкретного кримінального провадження, по якому триває досудове розслідування - №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України.

З сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року (які були виділені з матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року (кваліфікованого спочатку за ч.1 ст.122 КК України, а з 03.10.2014 року за ч.2 ст.125 КК України) вбачається, що до 24.10.2014 року (часу виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження) слідчі та інші процесуальні дії органом досудового розслідування проводилися стосовно двох фігурантів за заявою потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року.

З матеріалів кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року вбачається, що після прийняття кримінальної справи №06290139 до провадження слідчого ОСОБА_5 09.12.2011 року по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (т.1 а.к.п.143), даним слідчим 13.01.2012 року було дано окреме доручення в порядку ст.118 КПК України про допит свідка ОСОБА_27 , направлено запит потерпілому ОСОБА_4 , допитано в якості свідка завідуючу відділом комісійних експертиз Полтавського бюро СМЕ ОСОБА_28 , витребовувалась медична документація щодо хворого ОСОБА_4 , 02.10.2012 року призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Сумському бюро судово-медичних експертиз (т.1 а.к.п.144,148,149,150,151,152). В подальшому (не зрозуміло коли саме), слідчим отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №124/2012 року (вих.№78 від 09.04.2014 року) (т.1 а.к.п.154-162).

Також, починаючи з березня 2014 року від потерпілого ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року до Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області надходило ряд заяв про злочини, вчинені відносно нього 12.11.2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ряд клопотань процесуального характеру, в т.ч. щодо проведення відповідних слідчих дій, зокрема, із залученням судово-медичного експерта, а також допиту свідків, які розглядалися та задовольнялися старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 частково або повністю, а також ним приймались процесуальні рішення про відмову у задоволенні ряду клопотань потерпілого та його представника ОСОБА_3 (т.2 а.к.п.6,17-18,19,20,21,22,23-32,48-51,53-56,58-72,78,81,83,86-98,107,108-109,110-121,126-127,128-141). В червні 2014 року старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 було допитано в якості свідків громадян ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_20 (т.2 а.к.п.34-47), 21.07.2014 року даним слідчим із застосуванням відеозйомки допитаний як свідок ОСОБА_9 (т.2 а.к.п.99-100), 13.08.2014 року додатково допитаний із застосуванням відеозйомки потерпілий ОСОБА_4 (т.2 а.к.п.123-124).

Крім вищевказаних слідчий дій, в період 24.10.2014 року і внесення 28.10.2014 року до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.126 КК України зі сторони ОСОБА_8 відносно потерпілого ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000432 від 28.10.2014 року старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 у листопаді 2014 року були здійснені письмові запити до експертних установ з метою проведення певного виду судової експертизи (т.2 а.к.п.160,161-163); отримано відповіді на вищевказані запити слідчого (т.2 а.к.п.164-167); постановою від 11.12.2014 року призначено комплексну судово-медичну експертизу про вирішення питання про те, чи міг потерпілий ОСОБА_4 відчувати фізичний біль від ударів, нанесених ОСОБА_8 в той час, коли перебував без свідомості (т.2 а.к.п.169-170); слідчим ОСОБА_5 отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №202 від 25.12.2014 року (т.2 а.к.п.173-183) і 12.01.2015 року вищевказаним слідчим кримінальне провадження №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.184-187). Після скасування 29.01.2015 року уповноваженим прокурором вищевказаної постанови слідчого (т.2 а.к.п.191), на підставі та на виконання ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23.12.2014 року (т.2 а.к.п.193-195), старшим слідчим ОСОБА_5 винесено постанову від 04.02.2015 року про визнання ОСОБА_3 представником потерпілого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.201-203). В подальшому, 05.02.2015 року представнику потерпілого ОСОБА_3 слідчим були надані для ознайомлення матеріали даного кримінального провадження, 19.02.2015 року йому вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого і 20.02.2015 року слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.206-210).

Загальні положення ст.77 КПК України передбачають підстави для відводу прокурора та слідчого. Так, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених, зокрема, ст.77 цього Кодексу, слідчий зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч.2 ст.80 КПК України). Згідно ч.3 цієї статті, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до положень ч.2 ст.81 КПК україни, усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.

Як вбачається зі скарги представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_3 , станом на листопад 2014 року ним заявлявся відвід старшому слідчому СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування кримінального провадження, яке перебувало в провадженні даного слідчого, де потерпілим є ОСОБА_4 , фігурантом у провадженні №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_4 є гр-н ОСОБА_8 , з підстав, які наведені у заяві про відвід вищевказаному слідчому (а.с.а.с.1-5).

Системний аналіз положень ст.ст.80,81 КПК України свідчить про те, що законодавець визначив можливість заявлення відводів особам, які беруть участь у кримінальному провадженні як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження. При цьому, залежно від стадії кримінального провадження мається відмінність у колі осіб, які уповноважені розглядати питання про відвід, зокрема, слідчому чи прокурору.

Проаналізувавши слідчі та процесуальні дії старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , проведені ним за період з 09.12.2011 року по 20.02.2015 року з позиції положень ст.40 та ст.77 КПК України, з урахуванням сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України та доводів заяви про відвід даному слідчому вбачається, що посилання заявника на те, що не було, на його думку, підстав для призначення по кримінальному провадженню повторної комісійної судово-медичної експертизи до Сумського бюро судово-медичних експертиз, як на підставу для відводу вказаному слідчому, не випливає з положень п.3 ст.77 КПК України, оскільки, за загальним правилом, згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй діяльності, при цьому, заперечення щодо проведення певних слідчих дій, може бути висловлено учасником кримінального провадження, зокрема, потерпілим або його представником як до прокурора, який здійснює нагляд за законність досудового розслідування, так і до начальника відповідного слідчого підрозділу. При цьому, в межах дослідженого кримінального провадження дійсно, на думку слідчого судді, є незрозуміло, коли ж до СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області надійшов висновок комісійної №124/2012 року, проведеного Сумським бюро СМЕ (вих.№78 від 09.04.2014 року), оскільки дата закінчення експертизи вказана як 19.11.2012 року (т.1 а.к.п.154-162). Однак, така незрозумілість, не може свідчити про існування обставин, передбачених п.3 ст.77 КПК України, адже згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року (із змінами) «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням. При цьому, невжиття слідчим дій, пов`язаних з тривалим перебування кримінальної справи (кримінального провадження) в експертній установі у зв`язку з прискорення проведення певної експертизи, з урахуванням необхідності дотримання строків досудового розслідування, може свідчити про ознаки дисциплінарної відповідальності певної службової особи.

З оглянутого в судовому засіданні 18.05.2015 року відеозапису допиту свідка ОСОБА_9 від 21.07.2014 року (наданого представником потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_3 ) вбачається, що допит даного свідка не повністю відповідає положенням ст.224 КПК України, однак, певні порушення порядку допиту свідка, не є обов`язковою ознакою упередженості слідчого в розумінні п.3 ст.77 КПК України, і може бути, зокрема, предметом процесуальної скарги на його дії (на допущені порушення в ході проведення певної слідчої дії); при цьому, як вбачається з відеозапису даної слідчої дії, в кінці цієї дії, свідок був ознайомлений з показаннями, які занесені до протоколу допиту, власноручно зміг дописати відповідні доповнення, що стосуються зникнення золотого ланцюжка у ОСОБА_4 (вказав, що він впевнений, що ланцюжок зірвав з ОСОБА_4 . ОСОБА_33 ) і за наслідками допиту свідок повідомив, що всі показання, які він надав слідчому, викладені вірно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.07.2014 року для допиту в якості свідків на 21.07.2014 року викликалися громадяни ОСОБА_34 та ОСОБА_35 (т.2 а.к.п.104). Повістки про виклик даним особам були вручені 17.07.2014 року оперуповноваженим СКР Шишацького РВ ОСОБА_36 . Згідно ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, зокрема, шляхом вручення повістки про виклик. При цьому, згідно ч.6 цієї статті, повістка про виклик вручається працівником правоохоронного органу (в даній нормі не має обов`язку слідчого особисто вручати повістку про виклик). Крім цього, згідно ч.8 цієї норми процесуального права, особа має отримати повістку про виклик не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. Отже, виходячи з викладеного, не вбачається порушення порядку виклику вищевказаних свідків на 21.07.2014 року до слідчого ОСОБА_5 , тому в цій частині посилання заявника як підставу упередженості та зацікавленості слідчого ОСОБА_5 у справі вбачаються безпідставними.

Посилання заявника на ті обставини, що в матеріалах кримінального провадження відсутні та зникли певні документи, на які посилається у заяві про відвід представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_3 (без документального підтвердження) не може бути свідченням існування обставин, передбачених п.3 ст.77 КПК України щодо старшого слідчого ОСОБА_5 , оскільки кримінальна справа розслідувавась тривалий час декількома слідчими СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області, при цьому, в разі зникнення документів з даної справи, винні в цьому службові особи можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності, зокрема, за ст.ст.364,367 КК України у спосіб, передбачений законодавством.

Старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_3 і вирішено не залучати його до участі у кримінальному провадженні як представника потерпілого ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду ОСОБА_37 від 23.12.2014 року було визнано бездіяльність старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , що полягає у незбереженні ОСОБА_3 процесуального статусу представника потерпілого ОСОБА_4 при продовженні розслідування за правилами КПК України 2012 року та недопущенні його до провадження як представника, незаконною; зобов`язано орган досудового розслідування зберегти процесуальний статус ОСОБА_3 як представника потерпілого ОСОБА_4 та допустити його до кримінального провадження як представника потерпілого ОСОБА_4 (т.2 а.к.п.193-195). Дана ухвала слідчого судді слідчим ОСОБА_5 була виконана 04.02.2015 року (т.2 а.к.п.201-203,204). Аналіз вищевказаної ухвали слідчого судді від 23.12.2014 року в сукупності з постановами слідчого, згідно яких від не допускав ОСОБА_3 до участі в кримінальному провадженні як представника потерпілого ОСОБА_4 не може вказувати на навмисне порушення вимог КПК України зі сторони слідчого, а в основному зводиться до невірного тлумачення ним норм КПК України (щодо особливостей продовження представництва інтересів потерпілого), що, в будь-якому разі, негативно вплинуло на гарантії дотримання прав потерпілого при проведенні досудового розслідування, однак, виходячи зі змісту та суті положень ст.77 КПК України, не є само по собі тією обставиною, з урахуванням сукупності проведених ним процесуальних дій по кримінальному провадженню, що свідчить про будь-яку особисту зацікавленість слідчого ОСОБА_5 або його упередженість щодо потерпілого ОСОБА_4 або його представника ОСОБА_3 . Також, виходячи з сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження, аналізу проведених у цьому провадженні процесуальних дій, в своїй сукупності, інші доводи заяви, які вказані представником потерпілого як підстави для можливого відводу старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , прямо не випливають з положень п.3 ст.77 КПК України. При цьому, на даний час, з урахуванням значної тривалості досудового розслідування по кримінальному провадженню щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , при відсутності підстав, передбачених ст.77 КПК України в межах розгляду заяви про відвід слідчого від 18.11.2014 року, формальне задоволення відводу слідчого може призвести ще до більш тривалого здійснення досудового розслідування щодо з`ясування обставин нанесення побоїв ОСОБА_4 ОСОБА_8 (в межах кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України), що є неприпустим в даних конкретних умовах (з урахуванням події, яка мала місце у листопаді 2006 року).

У зв`язку з розглядом вищевказаної заяви представника потерпілого ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , з урахуванням п.2 прохальної частини його заяви, а також висновків, які викладені в ухвалі слідчого судді Великобагачанського районного суду від 18.05.2015 року у справі №551/221/15-к слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу прокурора Шишацького району Полтавської області та процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України (призначених постановою прокурора Шишацького району Полтавської області від 30.10.2014 року) на факти, які викладені у заяві представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_3 щодо зникнення з матеріалів справи (кримінального провадження) ряду документів, на які вказує ОСОБА_3 , з метою їх перевірки, та щодо вжиття відповідних заходів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України, що повністю узгоджується з положень ч.2 ст.9 КПК україни.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3,5,8,77,80,81,309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_3 , яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні (як встановлено слідчим суддею №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України) стосовно потерпілого ОСОБА_4 , поданої 18.11.2014 року - відмовити.

Згідно ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1