У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 року

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області
ОСОБА_1
за участю прокурора прокуратури Підволочиського району ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула клопотання заступника начальника СВ Підволочиського РВ МВС України в Тернопільській області ОСОБА_6
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваного
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, не депутата, раніше судимого:
- 30.05.1994 року Підволочиським районним судом за ч.З ст.117, ч.2 ст.118 КК України до позбавлення волі на строк 6 років,
- 17.07.2002 року Підволочиським районним судом за ч.5 ст. 185 ч.2 ст. 357 КК України, до позбавлення волі на строк 7 років,
- 21.01.2010 року Підволочиським районним судом за ч.З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 умісяців,
- 22.01.2014 року Підволочиським районним судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 місяців арешту, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя -
ВСТАНОВИЛА:
У клопотанні слідчого вказано, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками БНОН Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області, виявлено факт неодноразового надання квартири для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів громадянином ОСОБА_7 , жителем смт.Підволочиськ Тернопільської області, що мало місце протягом січня-лютого 2015 року.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим СВ Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 25 лютого 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 березня 2015 року близько 11:00 год. у ОСОБА_3 , який знаходився на одній із вулиць смт.Підволочиськ Тернопільської області, спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 , мешканцем м.Тернопіль виник злочинний намір, направлений на надання приміщення свого житлового будинку, для незаконного вживання наркотичних засобів ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний намір, 12 березня 2015 року біля 12:00 год., ОСОБА_3 умисно дозволив ОСОБА_10 перебувати в своєму житловому будинку, в якому він проживає, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та вживати при цьому, шляхом внутрішньовенної ін`єкції особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи - опій (ацетильований опій), в результаті чого, умисно, свідомо забезпечив ОСОБА_10 можливістю безперешкодно перебувати в приміщенні його будинку в стані наркотичного сп`яніння, тобто умисно, незаконно у вказаний період часу надав йому приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19 березня 2015 року біля 16:00 год. ОСОБА_3 , умисно, повторно дозволив ОСОБА_10 , перебувати в своєму житловому будинку, в якому він проживає, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та вживати при цьому, шляхом внутрішньовенної ін`єкції особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи - опій (ацетильований опій), в результаті чого умисно, свідомо забезпечив ОСОБА_10 можливість безперешкодно перебувати в приміщенні його будинку в стані наркотичного сп`яніння, тобто умисно, незаконно, повторно у вказаний період часу надав йому приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, раніше судимий, слідчий просить суд обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ризиками, передбаченими ст.177 КПК України слідчий вважає:
· що підозрюваний ОСОБА_3 , будучи раніше судимим та вчинивши тяжке кримінальне правопорушення, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
· знищення, переховування будь-яких речей чи предметів, які мають істотне значення для справи;
· крім цього, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 являється раніше неодноразово судимим, перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню якимось іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки являється наркозалежною особою.
У судовому засіданні прокурор прокуратури клопотання підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_3 підтвердив факт надання іншій особі приміщення для вживання наркотичних речовин, однак просить застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник також вважає необхідним застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки наявні докази вчинення кримінального правопорушення, отримані оперативним шляхом і вони зафіксовані технічними приладами, а тому ОСОБА_3 не зможе вплинути на свідка чи перешкодити розслідуванню.
Із поданих до клопотання матеріалів випливає:
· згідно протоколу затримання від 19.03.2015 р., ОСОБА_3 затримано о 16 год. 45 хв. 19.03.2015 р., а 20.03.2015р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 317 КК України;
- наявна обгрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 зазначеного кримінального правопорушення, на що вказують: протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол обшуку приміщення, у якому віднайдені предмети для вживання наркотичних засобів;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення.
Обставинами, що обгрунтовують наявність зазначеного ризику є обставина неодноразового вчинення злочинів.
Разом з тим, відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Згідно рішення Конституційного суду України за №14-рп/2003 від 08.07.2003 р. при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, яка скоїла злочин - що передбачено ст. 150 КПК України (в редакції 2001) та відповідає вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та її основних свобод.
За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні; перелік ризиків являє собою абстрактну можливість їх вчинення.
Відповідно до ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків.
Таким чином, при розгляді клопотання суддею оцінено в сукупності такі обставини:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення,
2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання судом його вини,
3) наявність у нього постійного місця проживання,
4) його особу, що від Підволочиської селищної ради зауважень до нього немає.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки.
На підставі наведеного у сукупності, слідчий суддя прийшла до висновку про безпідставність клопотання, а тому у його задоволенні слід відмовити і обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 181,193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИЛА:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки:
1)
прибувати до кабінету слідчого СВ Підволочиського РВ УМВС України ОСОБА_6 на кожну вимогу для проведення слідчих та інших процесуальних дій;
2) не залишати житло: квартиру АДРЕСА_3 з 17-00год. до 09-00 години наступного дня.
Зобов`язання застосовуються до підозрюваного на строк у шістдесят днів з дати винесення ухвали до 20 травня 2015 року. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.181 КПК України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали покласти на Підволочиський РВ УМВСУ в Тернопільській області, згідно ч.3 ст.181 КПК України.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_3 після її оголошення.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти і зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 5-ти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис
З оригіналом згідно:
Слідчий суддя ОСОБА_1