Справа № 216/929/15-к
У Х В А Л А

20.04.2015 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Центрально-Міського Дніпропетровського СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із вказаною скаргою, яку обґрунтував тим, що 22 липня 2013 року його син ОСОБА_6 біля гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в ГК «Зірка-2» на мікрорайоні Всебратське-2 в місті Кривому Розі наніс йому, скаржнику, кілька ударів, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

6 березня 2014 року за його заявою було відкрито кримінальне провадження за ст. 215 ч. 1 КК України, яке постановою слідчого від 23 травня 2014 року було закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення. Закриваючи провадження, слідчий послався на покази ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які ті давали в ході розслідування кримінального провадження, в якому обвинуваченим за ст. 122 ч. 1 КК України був він, скаржник.

Скаржник вважає ці свідчення неправдивими та просить скасувати постанову слідчого про закриття справи.

Прокурор вважає, що постанова законна, та підстав для її скасування немає, оскільки судами при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням скаржника за цією справою вивчалися всі докази, їм була дана оцінка на підставі чого був ухвалений обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 . Вирок набрав законної сили, а тому вважати, що вирок був винесений на підставі завідомо неправдивих показань потерпілого та свідків, немає підстав.

Суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 18 серпня 2014 року скаржник за цією справою був визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік умовно з іспитовим строком 1 рік за те, що він вмисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Цім же вироком зі скаржника були стягнуті на користь потерпілого матеріальна та моральна шкода, а також витрати на лікування на користь лікарні.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року вирок залишений без змін.

Вважаючи, що вказані вирок та ухвали судів винесені на підставі неправдивих показань потерпілого, свідків він, скаржник, звертався в прокуратуру та слідчий відділ із заявою про відкриття відносно ОСОБА_6 кримінальної справи, але у відкритті кримінальної справи було відмовлено, його заява не була внесена в ЄРДР.

Просив зобов`язати прокурорів та начальника слідчого відділу внести свідчення про злочин в ЄРДР та провести досудове розслідування відносно ОСОБА_6 .

Розглядаючи раніше подану ОСОБА_5 скаргу, суд прийшов висновку, що підстави для внесення заяв ОСОБА_5 в ЄРДР відсутні. Вироком суду, який набрав законної сили, встановлена вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Надані суду докази вини ОСОБА_5 вивчалися судами та були визнані достовірними, підстав ставити ці докази під сумніви та вважати, що потерпілий і свідки давали неправдиві показання, немає.

Подаючи дану скаргу, ОСОБА_5 пробує штучно створити ново виявлені обставини для скасування обвинувального вироку відносно себе, що набрав законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяК. ОСОБА_10