Справа №490/7261/15-к 12.08.2015 12.08.2015 12.08.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
представник ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» та фрахтувальника т/х «NORDIC BULKER 2» іноземної компанії Бунге С А (Швейцарія) ОСОБА_6
представник ТОВ «Охоронна грамота» ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Представник ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» та фрахтувальника т/х «NORDIC BULKER 2» іноземної компанії Бунге С А (Швейцарія) - адвокат ОСОБА_6 та представник ТОВ «Охоронна грамота» - адвокат ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді. В змінах до апеляційної скарги представник ТОВ «Охоронна грамота» ОСОБА_7 просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на усе майно, яке перелічене в ухвалі слідчого судді.
_____________________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/354/15 слідчий суддя ОСОБА_9
категорія: оскарження арешту доповідач апеляційного суду
майна ОСОБА_1 .
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2015 р. накладено арешт як на майно, що є предметом злочину, передбаченого ст. 209 КК України, на зернову продукцію, задекларовану власністю ТОВ «СТАНГОР», що перебуває на судні «NORDIC BULKER 2» прапор Панама, яке знаходиться у Миколаївському морському торгівельному порту за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 «а», а також безпосередньо на території вказаного порту, а саме, на
- ячмінь 3 класу вагою 2 060 000 кг. вартістю 323 420 доларів США згідно рахунку-проформи № 07/07С-1 від 07.07.2015р;
- пшеницю 4Б, 5Б та 6 класу вагою 1 751 000 кг. вартістю 273 156 доларів США згідно рахунку-проформи № 03/07С-1 від 07.07.2015р.;
- ячмінь 3 класу вагою 1 339 000 кг. вартістю 208 884 доларів США згідно рахунку-проформи № 03/07-1С-1 від 07.07.2015р.;
- пшеницю 4Б, 5Б та 6 класу вагою 1 545 000 кг. вартістю 245 655 доларів США згідно рахунку-проформи № 08/07С-1 від 09.07.2015р.;
- пшеницю 4Б, 5Б та 6 класу вагою 4 635 000 кг. вартістю 741 600 доларів США згідно рахунку-проформи № 13/07С-1 від 14.07.2015р.;
- ячмінь 3 класу вагою 257 500 кг. вартістю 39 655 доларів США згідно рахунку-проформи №13/07С-1-1 від 14.07.2015р.,
шляхом заборони будь-кому розпоряджатися та користуватися цим майном до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.
Узагальнені доводи апелянтів.
Вказує, що слідчим суддею накладено арешт, як на майно, що є предметом злочину, передбаченого ст. 209 КК України, на зернову продукцію, задекларовану ТОВ «СТАНГОР», що перебуває на зазначеному судні, а також безпосередньо на території Миколаївського морського торгівельного порту шляхом заборони будь-кому розпоряджатися та користуватися цим майном до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України. Наводить перелік цієї продукції та реквізити рахунків - проформи.
Посилається, що в ухвалі слідчого судді не зазначено відомості про конкретного власника/власників арештованого майна, а також те, яким чином буде здійснюватись розмежування майна, яке, нібито, є предметом злочину, від іншого майна, що знаходиться на морському судні. Заборона суду користуватися майном порушує законні права та інтереси інших власників вантажу, яке знаходиться на даному морському судні та призводить до зриву торговельних контрактів і збиткам власникам вантажу, унеможливлює вихід в рейс з порту морського судна іноземного судновласника, який через простій судна несе значних збитків.
Апелянт наводить документальні відомості щодо законності набуття ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» на початку липня 2015 р. права власності на вантаж (зерно врожаю 2015 р.) за договорами поставки з суб`єктами господарювання за наведеним ним переліком.
Вказує, що 17.07.2015 р. ячмінь у кількості 1 400,035 т., який був придбаний за вказаними договорами поставки, було переміщено зі складів ТОВ ««ГРІНТУР-ЕКС» та навантажено на морське судно відповідно до здавального акту №1 та коносаменту від 17.07.2015 р. Зазначає, що ТОВ «СТАНГОР» не має жодного відношення до купівлі-продажу або декларуванню зерна за вищевказаними договорами.
Наводить про невідповідність висновків слідчого судді стосовно інших партій зернових з посиланням на окремі рахунки-проформи, яка полягає в тому, що не відбулося навантаження ячменю 3 класу на морське судно через те, що покупець не надав інструкції про навантаження і не оформлювалися доручення на навантаження, а відтак, зазначений вантаж через митний кордон не переміщувався.
Вказує, що слідчим суддею не додержані приписи п. 4 ч. 2 ст. 173 КПК України щодо врахування наслідків арешту майна для інших осіб та п. 5 ч.2 ст. 173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. З цього приводу зазначає, що через обмеження в користуванні вантажем власник може зазнати чисельних збитків з причин неможливості реалізувати/перевантажити, вивезти вантаж.
Вказуючи на істотне порушення майнових прав власника майна, обґрунтовує своє право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді тим, що судове рішення стосується інтересів ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС». Посилається на п.п. 18-21 Додатку № 1 (Перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження, підстави та види судових рішень відповідно до КПК) до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України». Вказує, що там визначено, що право на апеляційне оскарження в цілому мають інші особи, прав, свобод чи інтересів яких стосується судове рішення.
Посилається на положення ст. 395 ч.3 КПК України щодо обчислення строку апеляційного оскарження у разі постановлення відповідного судового рішення без виклику особи, яка його оскаржує. Водночас ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, що власник майна (його представник, повірений) не викликалися в судове засіданні, були позбавлені можливості надати докази, досі не отримали належним чином оформленої копії ухвали слідчого судді.
Просить врахувати при винесенні рішення судом апеляційної інстанції долучені ним до апеляційної скарги документи.
2. Представник ТОВ «Охоронна грамота» ОСОБА_7 зазначає про порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує на недотримання слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 172 КПК України щодо перевірки клопотання слідчого на відповідність вимогам ст. 171 КПК України, а саме, зазначення в ньому документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Посилається, що ця обставина має юридичне значення для вирішення питання, чи є таке майно предметом кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 209 КК України, а відтак, чи підлягає воно арешту.
Посилання слідчого судді на рахунки-проформи з відповідними реквізитами як на документи на підтвердження права власності на майно вважає помилковим через юридичну природу цього документу. Стверджує, що 30.07.2015 р. до суду було подано заяву про належність ТОВ «Охоронна Грамота» майна, з яким ТОВ «СТАНГОР» намагалося виконати господарську операцію. На підтвердження цього апелянт посилається на договір комісії від 19.06.2015 р. та акт прийому-передачі майна від 02.07.2015 року.
Наводить, що директор ТОВ «Охоронна грамота» ОСОБА_10 не створював підприємство ТОВ «СТАНГОР» з метою вчинення фіктивних господарських операцій, як і не намагався легалізувати майно, про яке зазначено в оскаржуваній ухвалі, а відтак, воно не є предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 209 КК України.
Вважає, що обставини здійснення господарської діяльності ТОВ «СТАНГОР», викладені в ухвалі, не відображають об`єктивної сторони складу злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 209 КК України. Звертає увагу на особливість предмету злочину, передбаченого ст. 209 КК України, яка полягає в тому, що майно, у відношенні якого вчинюється легалізація (відмивання), повинно мати статус такого, що раніше було отримано внаслідок «суспільно небезпечного протиправного діяння», тобто, внаслідок вчинення попереднього предикатного злочину.
Також вказує, що невстановлена особа, яка видавала себе за директора ТОВ «СТАНГОР» ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та використовувала реєстраційні документи і печатку цього підприємства з метою реалізації частини майна (пшениці 3 911 700 кг), що було завантажено на судно «NORDIC BULKER 2», не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст.205 КК України.
Зазначає, що постановою судді від 31.07.2015 р. у справі про притягнення ОСОБА_12 (митного брокера ТОВ «Табро») до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. І ст. 483 МК України, провадження закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу цього правопорушення. В мотивувальній частині цього рішення вказано, що від імені ТОВ «СТАНГОР» подано митну декларацію та доручення на навантаження, відповідно до яких на морське судно (т/х «NORDIC BULKER 2») завантажено 3911,7 т. на загальну суму 13575326 грн. 28 коп.
Стверджує, що інше майно, яке було арештоване відповідно до оскаржуваної ухвали, передано ТОВ «СТАНГОР» по договору комісії ТОВ «Охоронна грамота» та станом на сьогоднішній день продано іноземній компанії «STOCKFORM SALES LP» і фактично в Миколаївському морському торгівельному порту не знаходиться, що унеможливлює виконання арешту.
Наводить, що копія ухвали ним отримана 03.08.2015 р. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 395 КПК України п`ятиденний строк на оскарження ухвали починається з дня отримання копії судового рішення. Тому строк апеляційного оскарження ним не пропущено.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що із наданих матеріалів кримінального провадження слідує, що протягом травня-липня 2015 р. невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності здійснюють фінансово-господарську діяльність від імені фіктивного суб`єкта господарювання ТОВ «СТАНГОР» (код ЄДРПОУ - 39544196) та засновника і директора цього товариства ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У липні 2015 р. невстановлені особи з метою легалізації майна зернової продукції (пшениці та ячменю), отриманого злочинним шляхом, від імені померлого директора ТОВ «СТАНГОР» ОСОБА_11 подали до Миколаївської митниці для митного оформлення переміщення за межі митної території України підроблені документи - відповідні рахунки-проформи.
Слідчий суддя дійшов висновку, що наведені обставини дають достатні підстави вважати, що був вчинений злочин, передбачений ст. 209 КК України, а також те, що вказана в клопотанні зернова продукція підпадає під ознаки майна, про яке йдеться у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є предметом вказаного злочину та підлягає обов`язковій спеціальній конфіскації відповідно до санкцій ст. 209 КК України.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Є правильним висновок слідчого судді стосовно того, що майно, на яке накладено арешт, задекларовано власністю ТОВ «СТАНГОР». Такого висновку слідчий суддя дійшов на підставі наданих матеріалів кримінального провадження.
Згідно з відомостями, зазначеними у графі 9 вказаних декларацій особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ТОВ «СТАНГОР». Крім того, в додатковій інформації, зазначеній в графі 44 цих декларацій, міститься посилання на зовнішньоекономічні договори (контракти) купівлі-продажу товарів (код d4100).
З досліджених в апеляційному суді копій контрактів № 03/07С від 03.07.2015 р., № 08/07С-1 від 08.07.2015 р., № 13/07С від 13.07.2015 р., на які в тому числі є посилання в графі 44 вказаних декларацій, вбачається про укладення експортного контракту на поставку ячменя та пшениці у відповідній кількості між ТОВ «СТАНГОР» як продавцем товару та іноземною компанією «STOCKFORM SALES LP» як покупцем товару. За умовами поставки право власності переходить від продавця до покупця в момент підписання акту прийому-передачи товару (п.3 контракту).
З пояснень в апеляційному суді свідка ОСОБА_14 (головного державного інспектора сектору Миколаївської митниці ДФС) вбачається, що під час навантаження морського судна «NORDIC BULKER 2» зерновою продукцією від правоохоронних органів надійшла інформація про те, що директор ТОВ «СТАНГОР» ОСОБА_11 значиться померлим на час надання документів для митного оформлення. На даний час зупинена процедура митного оформлення зернової продукції, відправником якої є зазначене товариство, через порушення митних правил - надання неправдивих відомостей щодо відправника товару ТОВ «СТАНГОР» в особі директора ОСОБА_11 . Митним органом були витребувані контракти зовнішньоекономічної діяльності, укладені цим товариством в особі директора ОСОБА_11 , з яких вбачається, що контракти на поставку зернової продукції є прямими, а власником цієї продукції є саме ТОВ «СТАНГОР».
Свідок ОСОБА_14 зазначив, що надані митні декларації є підставою для переміщення товарів через митний кордон України та підставою для оформлення доручень на навантаження морського судна. Йому відомо, що на підставі оформлених доручень на т/х «NORDIC BULKER 2» було навантажено 3911,7 т. зернової продукції, експортером якої є ТОВ «СТАНГОР».
Свідок ОСОБА_14 також пояснив, що відповідно до «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651, у разі декларування товарів, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) та пов`язаним з цим договором комісії, укладеним між резидентами, в графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» зазначаються відомості про комісіонера, що уклав зовнішньоекономічний контракт, а в доповненні наводяться відомості про комітента. Також в графі 44 «Додаткова інформація» за кодом 4201 зазначається внутрішній договір комісії. Однак, не міститься відомостей ані про комісіонера, ані про комітента у наданих для митного оформлення в період з 07.07.2015 р. по 14.07.2015 р. шести митних деклараціях, у яких відправником зернової продукції значиться ТОВ «СТАНГОР».
Пояснення свідка ОСОБА_14 відповідають змісту самих митних декларацій.
Таким чином, наявні в матеріалах кримінального провадження та додаткові відомості, отримані під час апеляційного провадження, свідчать про те, що майно, на яке накладено арешт, задекларовано власністю саме ТОВ «СТАНГОР». Відсутні підстави вважати його майном (частиною майна) ТОВ «Охоронна Грамота». Суперечать змісту наведених вище митних декларацій, контрактів на зовнішньоекономічну діяльність протилежні твердження представника даного товариства адвоката ОСОБА_7 з посиланням на передачу майна з числа арештованого ТОВ «СТАНГОР» за договором комісії.
Не належить арештоване майно і ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС», про що зазначив його представник ОСОБА_6 .
Передбачений ст. 172 КПК України порядок розгляду клопотання про арешт майна передбачає як можливість участі в його розгляді визначених у ч.1 цієї статті учасників судового провадження, так і розгляд клопотання без їх повідомлення, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Однак, в обох випадках йдеться про іншого власника майна, якими не є ТОВ «Охоронна Грамота» та ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС».
Матеріали судового провадження не містять заяви від 30.07.2015 р. на адресу суду про належність ТОВ «Охоронна Грамота» майна, з яким ТОВ «СТАНГОР» намагалося виконати господарську операцію.
Зміст тверджень представника ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» та фрахтувальника т/х «NORDIC BULKER 2» іноземної компанії Бунге СА (Швейцарія) адвоката ОСОБА_6 полягає в тому, що зернова продукція ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» навантажена на морське судно разом з арештованою зерновою продукцією, що унеможливлює вихід в рейс з порту морського судна, призводить до збитків іншим власникам вантажу та фрахтувальнику морського судна.
Свідок ОСОБА_14 в апеляційному суді пояснив, що відповідно до митних правил процедура митного оформлення навантаженої на морське судно зернової продукції, відправником якої є ТОВ «СТАНГОР», зупинена в день складання протоколів про порушення митних правил 17.07.2015 р. і до їх розгляду судовими інстанціями.
Положеннями ст. 380 КПК України передбачена можливість роз`яснення судового рішення судом, який його ухвалив, якщо судове рішення є незрозумілим, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення.
Ґрунтується на обставинах кримінального провадження визначення арештованого майна таким, що відповідає критеріям, зазначеним у п. 3 ч.2 ст. 167 КПК України, як предмету злочину, передбаченого ст. 209 КК України, санкції якого (усіх частин) передбачає обов`язкову спеціальну конфіскацію.
Матеріали кримінального провадження містять докази явно протиправного діяння - здійснення фінансово-господарської діяльності від імені фіктивного суб`єкта господарювання ТОВ «СТАНГОР», її засновника і директора ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Є достатні підстави вважати, що зернова продукція отримана злочинним шляхом і намагання перемістити її через митний кордон України від імені зазначеного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності може свідчити про наміри легалізувати доходи, одержані у такий спосіб.
Надана правова кваліфікація злочинів за ст.ст. 205 ч.2, 15 ч. 3, 209 ч.2 КК України є лише попередньою. Вона визначена у даному кримінальному провадженні при внесенні відомостей про злочин до ЄРДР 17.07.2015 р. Остаточна кваліфікація протиправних дій визначається за результатами досудового розслідування.
Згідно з положеннями п. 9 ч.1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна. Суб`єкти апеляційного оскарження визначені у ст. 393 КПК України Відповідно до п.10 ч.1 цієї статті апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи із визначеного кола суб`єктів, які мають право звернутися з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, право і на апеляційне оскарження є саме у них, зокрема, у іншого власника або володільця майна (тобто, арештованого), якими у даному кримінальному провадженні не є ані ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» та фрахтувальник т/х «NORDIC BULKER 2» іноземної компанії Бунге СА (Швейцарія), ані ТОВ «Охоронна грамота» в особі їх представників.
Виходячи з цього, вони не є суб`єктами апеляційного оскарження. Однак, перевірка доводів адвоката ОСОБА_7 про належність арештованого майна (його частини) іншому власнику, певних доводів адвоката ОСОБА_6 пов`язана з необхідністю перевірки судового рішення по суті.
З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 405,407, 424, 532 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2015 року про накладення арешту як на майно, що є предметом злочину, передбаченого ст. 209 КК України, на зернову продукцію, задекларовану власністю ТОВ «СТАНГОР», що перебуває на судні «NORDIC BULKER 2» , прапор Панама, яке знаходиться в Миколаївському морському торгівельному порту за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, а також безпосередньо на території вказаного порту, згідно із зазначеним в цій ухвалі переліком майна, - залишити без зміни, а апеляційні скарги представника ТОВ «ГРІНТУР-ЕКС» та фрахтувальника т/х «NORDIC BULKER 2» іноземної компанії Бунге СА (Швейцарія) - адвоката ОСОБА_6 та представника ТОВ «Охоронна грамота» - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: