Справа 534/2063/15-к
Провадження 1-кп/534/178/15
Вирок
Іменем України
16 вересня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження №0000863 у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого двірником ТОВ «Тіко», неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

за ч.2 ст.125 КК України,
встановив:
Обвинувачений вчинив умисний злочин невеликої тяжкості проти здоров`я особи за таких обставин:
03 липня 2015 року, близько 15-25 год., обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в загальному коридорі будинку по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з сусідом по будинку потерпілим ОСОБА_5 , 1997 р.н., під час ініційованої самим обвинуваченим суперечки, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, завдав останньому два удари ножем, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран лівого передпліччя та правого плеча, які за висновком судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, утворились від дії колюч-ріжучих предметів і є нехарактерними для виникнення їх як при вільному падінні потерпілого з висоти власного росту так і при його падінні, як з раніше приданим тілу прискоренням так і без такого.

Обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю. Детальні обставини нанесення ударів потерпілому не пам`ятає через стан сп`яніння, в якому перебував в момент вчинення злочину.

Обставини та механізм заподіяння тілесних ушкоджень підтвердив суду потерпілий ОСОБА_5 . Аналогічні пояснення були надані ним під час досудового розслідування, зокрема і під час під час проведення слідчого експерименту (а.с. 41-53), які за висновком судово-медичної експертизи не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи (а.с.54).

Під час огляду місця події були виявлені чисельні плями бурого кольору, із зняттям їх змивів, кепка потерпілого, а за місцем проживання обвинуваченого ніж, що став предметом вчинення злочину (а.с.29-35). На частині вилучених речей, зокрема на кепці (а.с. 57) було виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_5 ..

Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення та враховуючи, що умисел обвинуваченого був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, з огляду на що відповідальність в даному випадку настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне, кваліфікацію дій обвинуваченого, які виразились в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я за ч.2 ст.125 КК України суд вважає вірною, а вину доведеною повністю.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин не є тяжким, але приймає до уваги суспільну небезпечність злочинів проти особи, та обставини, за яких його було вчинено за наявності обтяжуючої покарання обставини стану алкогольного сп`яніння, в якому ОСОБА_4 перебував під час вчинення інкримінованого злочину (а.с. 36).

Згідно із медичними даними на обліках у лікаря-нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває. Від проходження ЛКК відмовився. Працює, за місцем роботи характеризується добре. За місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги від сусідів. Інші характеризуючі дані на особу обвинуваченого в матеріалах справи не представлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, приймаючи до уваги всі дані про особу обвинуваченого, який через чотири роки після звільнення від покарання за попереднім вироком, покарання за яким відбував за умисний злочин проти особи, знову вчинив умисний злочин проти людини, здоров`я та життя якої, відповідно до положень ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, враховуючи обставини вчинення згаданого злочину та положення ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що найбільш дієвим заходом примусу для ОСОБА_4 , що насамперед сприятиме запобіганню вчинення ним нових злочинів, має бути призначене покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства з призначенням максимального терміну арешту, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим позову (а.с.18), суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість втраченого майна, зокрема вартості пошкодженої порізом футболки оцінена потерпілим сумою 120 грн. і обвинуваченим не заперечується. Вартість витрат на лікування підтверджена фіскальними чеками і становить суму 228 грн. 52 коп (а.с.20).

Покладаючи на обвинуваченого обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпілий зазначив, що через отримані тілесні ушкодження зазнав не тільки фізичного болю, а й отримав психологічну травму. Через отримані ушкодження проходив лікування, впродовж якого змушений був змінити звичайний уклад життя. Моральну шкоду і страх перед обвинуваченим відчуває до наступного часу, компенсацію моральних збитків визначає в розмірі 10 000 грн.

Висновок щодо протиправності діянь обвинуваченого та його вини у скоєному зроблений судом при наданні правової оцінки його діям.

Наявність моральної шкоди обґрунтована потерпілим обставинами, які він повністю довела суду.

Отже, вирішуючи питання щодо розміру компенсації моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги характер та обсяг страждань потерпілого та обставини вчиненого кримінального правопорушення, з врахуванням також реальної можливості відшкодування завданої йому шкоди /з врахування розміру отримуваних обвинуваченим доходів/ розмір моральної шкоди, який буде достатнім для компенсації завданих потерпілому збитків, визначає сумою 5000 грн.

Питання про судові витрати та речові докази вирішене судом у відповідності до положень ст..ст. 100,124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України із призначенням покарання у вигляді шести місяців арешту.
Відносно засудженого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з залу суду.

Строк покарання відраховувати з 16 вересня 2015 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на його користь завдані злочином матеріальні збитки в сумі 348 грн. 52 коп. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Речові докази по справі (а.с. 71,72) залишити потерпілому ОСОБА_5 , як йому належні, ніж (а.с. 75), що став предметом вчинення злочину знищити.

На користь держави стягнути з засудженого судові витрати, пов`язані з проведенням криміналістичних експертиз в сумі 393 грн.12 коп. (а.с. 76, 81) .

Вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути оскаржений сторонами до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1