Провадження № 1-кп/185/672/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002420, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, цигана, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.1, 309 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року зі змінами та доповненнями та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та інших нормативно-правових актів, діючих на території України щодо правил та вимог стосовно обігу наркотичних засобів, на початку березня місяця 2015 року знаходячись на території своєї присадибної ділянки на території домоволодіння АДРЕСА_1 виявив дикорослі, які виросли самовільно, рослини коноплі в кількості приблизно 20 штук. Обвинувачений ОСОБА_6 достовірно знаючи, що дані рослини є коноплями, не знищив їх, а незаконно продовжив вирощувати зазначені рослини конопель з початку березня 2015 року по 08.09.2015 року, поливав їх, культивував з метою подальшого незаконного виготовлення з них наркотичного засобу каннабіс для особистого вживання без мети збуту. 08.09.2015 року в період часу з 17.00 години до 17.50 години на підставі добровільно письмової заяви господаря домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , - на присадибній ділянці вищевказаного домоволодіння працівниками міліції в присутності понятих було виявлено та вилучено зростаючі кущі рослини зеленого кольору з однорідним коренем з листям довгастої форми із специфічним запахом в кількості 13 штук, що є рослинами роду коноплі (Cannabis), які віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. Зазначені наркотиковмісні рослини роду конопель обвинувачений ОСОБА_6 незаконно вирощував для особистого вживання без мети збуту.
Крім того, на початку вересня 2015 року, після незаконного вирощування наркотиковмісних рослин конопель у кількості 20 штук, обвинувачений ОСОБА_6 вирвав частину вирощених рослин конопель в кількості 4 куща та з метою подальшого незаконного виготовлення наркотичного засобу «каннабіс» для особистого вживання без мети збуту, відділив стебла з листям від кореню, після чого переніс в недобудовану цегляну будівлю на території домоволодіння АДРЕСА_1 , висушив стебла та листя рослини конопель та зберігав на вказаній території домоволодіння, таким чином незаконно виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб «каннабіс» загальною вагою 224.60 г, обіг якого заборонений. Маса каннабісу відповідно (в перерахунку на висушену речовину) становить 199.899 г.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані:
- за ст. 310 ч.1 КК України, як незаконне вирощування конопель від десяти до п`ятдесяти рослин;
- за ст. 309 ч.2 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
6 листопада 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, погоджується з кваліфікацією вчиненого.
Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ст. 309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, визначити остаточне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненні на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.2, 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.
Захисник також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, та у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 від 06.11.2015 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки у відповідності вимог ст. 75 КК України, та покладення на останнього обов`язків, передбачених п.2, 3 ст. 76 КК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили у виді домашнього арешту - скасувати

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи, згідно довідки НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення криміналістичних експертиз було витрачено 1228.80 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених криміналістичних експертиз у розмірі 1228.80 гривень.

Речові докази:
- речовина «каннабіс» вагою 223.9 г, та речовина вагою 269.5 г, що вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , та передані на збереження до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили підлягають знищенню /т.2 а.п.20-25/;
- 13 кущів рослини конопель, що вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , та передані на збереження до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили підлягають знищенню /т.2 а.п.44-46/.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 6 листопада 2015 року укладену між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 310 ч.1, ст. 309 ч.2 КК України.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 310 ч.1 КК України та ст. 309 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
-за ч.1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
-за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності з ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави вартість проведених експертиз експертами НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області у розмірі 1228.80 гривень.

Речові докази:
- речовину «каннабіс» вагою 223.9 г, та речовину вагою 269.5 г, що вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , та передані на збереження до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили знищити;
- 13 кущів рослини конопель, що вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , та передані на збереження до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1