Справа № 573/2025/15-к
Номер провадження 1-кп/573/154/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 серпня 2015 року за №0000486, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В точно невстановлений день квітня 2015 року, в денний час доби ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом і їх незаконний посів є кримінальним правопорушенням, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів та бажаючи їх настання, всупереч встановленому Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» порядку обігу наркотичних засобів, посіяв на городі домогосподарства за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , рослини коноплі з метою подальшого їх вирощування для власних потреб без мети збуту.

13 серпня 2015 року, під час проведення огляду домогосподарства, розташованого за вказаною вище адресою, працівники міліції виявили і вилучили 21 рослину коноплі, які віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психоактивні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, тобто незаконне вирощування коноплі в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

30 вересня 2015 року між прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами.

Крім того, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 310 КК України, передбачене санкцією статті, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 і захисник останнього ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і захисником останнього ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і захисником останнього ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: мішок з 21 рослиною коноплі та коробка із 11 верхівками рослин коноплі, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, знищити (а. с. 30).

В ході досудового розслідування проводилася судова криміналістична експертиза наркотичних засобів, витрати за проведення якої складають 460 грн. 80 коп. (а. с. 31).

Вказану суму необхідно стягнути в доход держави із обвинуваченого ОСОБА_4 , проти чого останній у судовому засіданні не заперечував.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового розгляду справи не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 і захисником останнього ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 460 (чотириста шістдесят) гривень 80 копійок за проведення судової криміналістичної експертизи наркотичних засобів.

Речові докази: мішок з 21 рослиною коноплі та коробка із 11 верхівками рослин коноплі знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: