Провадження №: 1-кп/752/767/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001485 від 19.07.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове, Ленінського району, Хабаровської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, мобілізованого до Національної Гвардії України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 15.03.2015 року, знаходячись в м. Артемівськ Донецької області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та при невстановлених слідством обставинах, придбав 27 патронів калібру 7,62 мм, 3 корпуси промислово виготовленої ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 та 3 промислово виготовлені уніфіковані запали ручних гранат УЗРГМ-2. Після чого ОСОБА_5 27 патронів поклав до паперового згортку, який в свою чергу поклав в центральне відділення свого рюкзака, туди ж поклав 3 корпуси гранат РГД-5 з запалом до них та став зберігати при собі. В подальшому обвинувачений, перевіз у своєму рюкзаку з м. Артемівськ Донецької області до військової частини № НОМЕР_1 , що розташована за адресою АДРЕСА_2 та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.
19.07.2015 року ОСОБА_5 переніс вказані речі з військової частини № НОМЕР_1 до станції метро «Печерськ», та перевіз до станції метро «Видубичі», де у вестибюлі був запрошений працівниками міліції до службового приміщення, де в присутності двох понятих, під час огляду було виявлено та вилучено із центрального відділення рюкзака, паперовий згорток, в якому знаходилось 27 патронів, 3 корпуси гранат РГД-5 та 3 запали типу УЗРГМ-2, які ОСОБА_6 придбав, зберігав та перевозив без передбаченого законом дозволу.
Згідно висовку експерта № 619 від 20.07.2015 року 27 патронів, які вилучені 19.07.2015 року на станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у громадянина ОСОБА_5 , є боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї калібру 7, 62 мм. Патронами (7,62х39), промислового виробництва. Дані патрони до стрільби придатні.
Згідно висновку експерта № 1/162-ВТ від 20.07.2015 вилучені у ОСОБА_5 та надані на дослідження предмети є корпусами промислово виготовленорї ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, та промислово виготовленими уніфікованими запалами ручних гранат типу УЗРГМ-2.
Вилучені у ОСОБА_5 корпуса промислово виготовленої ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 не відносяться до боєприпасів, промислово виготовлені уніфіковані запали ручних гранат УЗРГМ-2 відносяться до боєприпасів.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 263 ч.1 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
22 липня 2015 року між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , якому відповідно до вимог ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0001485, та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.263 ч.1 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Захисник та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду, укладену з прокурором, затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263ч.1 КК України, в обсязі викладеному в обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Крім того, злочин, передбачений ст. 263 ч.1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, від якого потерпілих немає.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст.65 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому його дії підлягають кваліфікації за ст.263ч.1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_5 судові витрати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст.314 ч.1, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001485 від 19.07.2015 року, укладену між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком у вигляді 1 (одного) року.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_5 процесуальні витрати вартість проведених експертних досліджень

-Балістичної експертизи № 619 від 20.07.2015 року в розмірі 491 гривень 04 коп.

-Вибухотехнічної експертизи № 1/162-ВТ від 20.07.2015 в розмірі 736 гривень 54 копійок на користь держави Україна

Речові докази у справі: 3 корпуси до гранати РГД-5, 3 запали до гранат, що передані на зберігання до ГУ МВС України в м. Києві - знищити.

27 патронів калібру 7,62, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ЛУ в метрополітені ГУ МВС України в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1