Справа № 645/7333/14-к
Провадження № 1-кп/645/92/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2015 року Фрунзенський районний суд г. Харкова в складі головуючого судді : ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буглів, Лановецького району, Тернопільської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 27.11.2014 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_6 16.04.2014 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, з раніше знайомими йому трьома особами, матеріали провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, знаходились біля будинку АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_7 , з раніше знайомими йому особами, матеріали провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_8 та в них виник спільний умисел на відкрите заволодіння майном останнього. Реалізуючи спільний злочинний намір, для заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , з метою подолання волі останнього до спротиву, особа, матеріали провадження у відношенні якого виділена в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів та в групі з іншими двома особами, матеріали провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, та ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_8 один удар полімерною пляшкою з водою в область обличчя. Після цього ОСОБА_8 намагався з місця скоєння відносно нього кримінального правопорушення втекти, але інша особа, матеріали провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження,. схопила ОСОБА_8 за капюшон кофти та утримував його. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи остаточно подолати волю ОСОБА_8 до спротиву, особа, матеріали провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження, наніс останньому два удари кулаком своєї правої руки в область обличчя. Після цього, особа матеріали провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження, вихопив з лівої руки ОСОБА_8 мобільний телефон, вартістю 224 гривень. Далі особа, матеріали провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження, продовжуючи спільні злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, обшукав кармани брюк, що були одягнені на ОСОБА_8 , звідки з задньої кишені витяг, грошові кошти в сумі 40 гривень. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію злочинного наміру, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_8 , витяг з кишені його куртки пачку цигарок «LD», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Після цього особа, матеріали провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження, з метою недопущення викриття себе та інших учасників скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 , остаточно подавляючи волю до спротиву ОСОБА_8 , знову наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя. Після цього ОСОБА_7 та особи, матеріали провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 264 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, надавши аналогічні пояснення, як викладено в описовій частині вироку.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого, цивільного позову. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, а також скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений за скоєння умисного корисливого кримінального правопорушення проти власності, кримінальне правопорушення скоїв до ухвалення вироку 27.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова., на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується задовільно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які законом віднесено до тяжких, особу винного, обставини, визнані судом таким, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень враховуючи, що кримінальне правопорушення відбулося до постановлення вироку 27.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положення ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 року більш суворим, а також із застосуванням вимог ст.75, 104, 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , заявлений на суму 264 гривень підлягає задоволенню у повному обсязі, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 , а у разі відсутності майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, з ОСОБА_5 підлягають стягненню 264 гривні у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Неповнолітня особа згідно з ч. 1 ст.1179 ЦК України відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, а у разі відсутності майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, шкода відшкодовується батьками.
У відповідності до вимог ст.ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинувачених підлягають стягненню витрати за проведення єеспертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11 2014 року більш суворим, що призначено за даним вироком та визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ст.76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_6 (у разі відсутності майна з ОСОБА_5 ) на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 264 гривні (двісті шістдесят чотири гривні).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1