Єдиний унікальний номер 242/1554/15-к Номер провадження 11-кп/775/181/2015

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у місті Артемівську Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за№ 0000562 від 15 березня 2015 року, на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 3 червня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно вимог ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 115 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 7 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду, 07 березня 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на своєму велосипеді приїхав за садівничим інвентарем до садівничого товариства «Землянє», розташованого за адресою: вул. Новосельська у м. Селидове Донецької області, де в нього знаходиться земельна ділянка № НОМЕР_1 з господарськими спорудами. Приблизно о 17 годині 05 хвилин, коли ОСОБА_6 проїжджав по вул. Новосельській, він побачив біля воріт приватного домоволодіння АДРЕСА_2 раніше знайомого власника цього домоволодіння ОСОБА_9 , у якого він попросив дати йому у борг 50 грн. на особисті потреби. На це прохання ОСОБА_9 відповів відмовою та почав висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою. Під час сварки, що виникла між ними, у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязливих відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 приїхав до своєї земельної ділянки, де у приміщенні колишньої бані, взяв металевий газовий ключ, який він вирішив використати в якості знаряддя вчинення злочину та обмотав ганчіркою робочу частину вказаного металевого ключа, поверхню якої обклеїв будівельним скотчем.

Приблизно о 17 год. 15 хвилин 07 березня 2015 року ОСОБА_6 повернувся до домоволодіння АДРЕСА_2 та побачив, що біля воріт даного подвір`я знаходився ОСОБА_9 , який займався своїми побутовими справами та не звертав на нього уваги.

ОСОБА_6 , якому було відомо про те, що ОСОБА_9 є особою похилого віку, використовуючи те, що потерпілий не звертає на нього уваги, підійшов до останнього, який знаходився спиною до нього на відстань витягнутої руки. Після чого ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне вбивство ОСОБА_9 ,., утримуючи газовий ключ у правій руці, умисно завдав потерпілому чисельні удари - не менш ніж п`ять, у життєво важливу частину тіла - в область голови. Після отриманих ударів потерпілий впав біля воріт домоволодіння обличчям об землю, втратив при цьому свідомість та не подавав жодних ознак життя.

ОСОБА_6 , який вважав, що виконав усі дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_9 , вважаючи його мертвим, вирішив приховати сліди вчиненого ним злочину. З цією метою, а також з метою запобігання забрудненню свого одягу кров`ю, яка з`явилась на голові потерпілого в області отриманих ним тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 накинув на голову потерпілого знайдений поліетиленовий пакет. Для закріплення кінців пакету, він використав канцелярську липку стрічку, що знаходилась при ньому, обмотавши ним шию потерпілого, чим унеможливив дихання та доступ кисню ОСОБА_9 , який у той час ще був живий, але без свідомості.

Надалі ОСОБА_6 переніс потерпілого ОСОБА_9 у приміщення вугільного сараю, де кинув потерпілого обличчям до вугільного насипу. За час пересування ОСОБА_6 потерпілого до сараю, останній помер від механічної асфіксії.

Після переміщення ОСОБА_9 до вугільного сараю, ОСОБА_6 зняв з голови потерпілого пакет з липкою стрічкою, а також частину предметів одягу потерпілого, які були забруднені кров`ю та за допомогою знайденої у сараї лопати закидав тіло потерпілого вугіллям, а потім з вищезазначеними предметами одягу потерпілого з місця злочину зник. У подальшому ОСОБА_6 позбувся вказаних речей, викинувши їх біля криниці, що знаходилась неподалік від місця вчинення злочину по АДРЕСА_3 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у виді: странгуляційної борозни на шиї, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та безпосередньо пов`язана з настанням смерті; забійні рани волосистої частини голови з крововиливами в м,які покрови голови внутрішньої поверхні (три рани в лівій тім`яній області волосистої частини голови та дві рани в лівій лобно-тім`яній області волосистої частини голови), садна на обличчі: в області лоба, носа та правої щоки, кількістю 7 штук, з причиною смерті не пов`язані та мають ознаки не більше ніж легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Причиною смерті ОСОБА_9 стала механічна асфіксія від здавлення шиї внаслідок удавлення петлею.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 07 березня 2015 року ОСОБА_6 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , приблизно о 18 годині, знаходився на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить останньому. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через відкриті вхідні двері, шляхом вільного доступу, проник до приміщення вищезазначеного будинку. З кухонної кімнати даного домоволодіння ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Нокиа 2710» з встановленою у ньому карткою пам`яті micro SD 2GB та зарядним пристроєм, що входять до комплекту вказаного мобільного телефону, що належали ОСОБА_9 , загальною вартістю 436 грн., з викраденим з місця події зник, розпорядившись їм на власний розсуд.

Внаслідок крадіжки ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 436 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченої, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим через м`якість. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 10 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України та дані про особу обвинуваченого.

В запереченнях проти апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а покарання, яке йому призначено є достатнім для його виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його засхиника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Донецької області підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання скасуванню внаслідок його м`якості, з наступних підстав.

В апеляційному порядку висновки суду о винуватості засудженого ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч.3 ст. 185 КК України не оскаржуються, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряються.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання неправильно застосував кримінальний закон.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно положень ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно зі ст. 65 КК України суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Дотримання вимог ст. 65 КК України з приводу загальних засад призначення покарання необхідно, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до санкції частини 1 ст. 115 КК України, за скоєння вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Таким чином суд першої інстанції, призначив ОСОБА_6 фактично мінімальний розмір покарання, передбаченого санкцією зазначеної статті кримінального Закону.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки наступили невідворотні наслідки смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Апеляційний суд при призначенні ОСОБА_6 покарання приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів та їх суспільну небезпеку, які віднесені законодавцем до тяжких та особливо тяжких, сукупність усіх обставин вчиненого злочину, а саме, скоєння злочинну щодо особи похилого віку і в стані алкогольного сп`яніння, спосіб вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання (а.с.213-214, 218).

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.115 КК, проте на більший строк, ніж визначено судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 10 років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Колегія суддів