Справа № 204/8102/15-к
Провадження № 1-кп/204/556/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000601, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Томськ, громадянин України, працюючого начальником відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_2 - заступником військового комісара, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 369 - 2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянин України, працюючого старшим інспектором відділення Військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 2, ч. 2 ст. 369 - 2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 9-РС від 05.05.2015, ОСОБА_7 призначено на посаду старшого інспектора відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС - НОМЕР_1 А ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), та має військове звання - прапорщик.

Згідно функціональних обов`язків старшого інспектора відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженої начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 01.07.2013 року, в обов`язки ОСОБА_7 входить: чергування у місцях, визначених під час інструктажу, здійснення нагляду за рухом військових транспортних засобів і дотримання вимог правил дорожнього руху їх водіями на дорогах у межах зони діяльності відділу; здійснення перевірок виконання у військових частинах та організаціях вимог законодавства щодо забезпечення безпеки руху; перевіряти виконання правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів транспортними засобами ЗС України; здійснювати супровід спеціальними автомобілями відділення колон військових транспортних засобів, а також транспортних засобів ЗС України; вести облік переміщення колон; регулювати дорожній рух на автомобільних дорогах і вулицях під час проходження колон військових транспортних засобів; попереджати, виявляти і припиняти правопорушення та складати протоколи про адміністративні правопорушення, скоєні водіями військових транспортних засобів, та інше.

Так, 23.07.2015 року у невстановлений слідством час до ОСОБА_7 , який перебував у службовому відрядженні у м. Миколаєві, по телефону звернулася невстановлена особа з пропозицією за надання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) з метою прийняття останніми рішення про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , якого було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_7 для проходження військово-лікарської комісії. При цьому невстановлена особа направила на мобільний телефон ОСОБА_7 текстове повідомлення з анкетними даними ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , який усвідомлював, що рішення про надання відстрочки від призову за мобілізацією громадянина України може прийняти лише службова особа уповноважена на виконання функцій держави, а саме, службова особа ІНФОРМАЦІЯ_7 , а районні військові комісаріати відповідно до п.3 Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою КМУ №389 від 03.06.2014 року, підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, реалізуючи який він вирішив звернутися до свого знайомого ОСОБА_6 , який обіймав посаду начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_2 - заступник військового комісара (Дніпропетровського ОВК), тобто, перебував на керівній посаді у ІНФОРМАЦІЯ_9 та, у зв`язку з займаною посадою, мав змогу здійснити вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме, службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_10 і сприяти в прийнятті ними рішення про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 , про що повідомив невстановлену особу.

Таким чином, ОСОБА_7 прийняв пропозицію невстановленої особи за надання неправомірної вигоди для себе та третьої особи здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У той же день, 23.07.2015 року, о 14.32 години, ОСОБА_7 , який перебував у службовому відрядженні у м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел, по телефону звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , який обіймав посаду начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) - заступник військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_11 , з пропозицією вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме, за вплив на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_10 з метою прийняття ними рішення про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 , на що ОСОБА_6 відповів згодою, повідомивши ОСОБА_7 , що неправомірна вигода повинна бути надана у сумі 700 (сімсот) доларів США.

Отримавши згоду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у той же день, повідомив невстановлену особу, що вирішення питання про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 буде коштувати 700 доларів США, на що останній погодився.

У подальшому, 26.07.2015 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 під час зустрічі з невстановленою особою, яка відбувалась на перехресті вул. Панікахі та Запорізького шосе в м. Дніпропетровську, отримав кошти у сумі 600 доларів США, за його вплив на прийняття рішення службовими особами Амур-Нижньодніпровського РВК про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 .

Пізніше, 13.08.2015 року, близько 11.40 години, на перехресті пр. Пушкіна та вул. Філософської у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, знаходячись в автомобілі «Хюндай Туксон», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , ОСОБА_7 передав останньому кошти у сумі 600 доларів США, за його вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_10 у наданні відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 .

Після закінчення зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затримані працівниками правоохоронного органу.

Згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти (доларів США), встановленого Національним банком України, станом на 13.08.2015 року, еквівалент 600 доларів США становив 12 828 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень.

Після закінчення зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затримані працівниками правоохоронного органу.

Наказом командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України № 91 від 19.02.2015 року, ОСОБА_6 призначено на посаду начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_12 (начальника відділу Дніпропетровського ОВК - заступника військового комісара), та має військове звання - підполковник.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (з наступними змінами та доповненнями) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст.1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІУ від 24.03.1999 року (з наступними змінами та доповненнями), Збройні Сили України - військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Статтею 12 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХП від 06.12.1991 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що до завдань інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів відноситься участь у підготовці громадян України до військової служби, у тому числі допризовній підготовці молоді, підготовці призовників з військово-технічних спеціальностей, забезпеченні призову на строкову військову службу, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і під час мобілізації, а також у військово-патріотичному вихованні громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» N 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (з наступними змінами та доповненнями) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Підполковник ОСОБА_6 , відповідно до функціональних обов`язків начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_11 - заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_11 , затверджених ІНФОРМАЦІЯ_13 25.12.2014 року, серед іншого, відповідає за: за бойову та мобілізаційну готовність відділу, виконання завдань покладених на відділ; за стан виховання, військову дисципліну, морально психологічний стан особового складу; за організацію військового обліку призовників; за організацію приписки громадян до призовних дільниць; за організацію призову громадян на строкову військову службу; за організацію перевірки правильності призначення призваних за видами (родами військ) Збройних Сил України, іншими військовими формуваннями;

Підполковник ОСОБА_6 відповідно до функціональних обов`язків також зобов`язаний: організовувати контроль за станом військового обліку призовників через військових комісарів; керувати підготовкою молоді до військової служби у Збройних Силах України; організовувати контроль за проведенням в районних (міських) військових комісаріатах приписки громадян до призовних дільниць; здійснювати контроль і надавати допомогу районним (міським) військовим комісаріатам у підготовці призову, якісному призначенню і раціональному використанню призовних ресурсів для виконання встановлених нарядів на призов;

Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів. Задачами військових комісаріатів є підготовка та проведення мобілізації, підготовка молоді до військової служби, ведення військового обліку призовників, проведення призову на військову службу, забезпечення соціального та правового захисту військовослужбовців, а також здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до п.3 «Положення про військові комісаріати», затвердженого Постановою КМУ №389 від 03.06.2014 року, районні військові комісаріати підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату.

Відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», № 3206-УІ від 07.04.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) військові посадові особи Збройних Сил України є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення. Згідно з вимогами ст.6 закону, військовим посадовим особам забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям обіцянки чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Таким чином, начальник відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ОВК - заступник військового комісара ОСОБА_6 , обіймаючи керівну посаду у військовому формуванні, яке входить в структуру Міністерства оборони України, вчинив корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

23.07.2015 року, у невстановлений час, до ОСОБА_7 , який перебував у службовому відрядженні у м. Миколаєві, по телефону звернулася невстановлена особа з пропозицією за надання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою прийняття останніми рішення про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , якого було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ) для проходження військово-лікарської комісії. При цьому невстановлена особа направила на мобільний телефон ОСОБА_7 текстове повідомлення з анкетними даними ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , який усвідомлював, що рішення про надання відстрочки від призову за мобілізацією громадянина України може прийняти лише службова особа уповноважена на виконання функцій держави, а саме, службова особа ІНФОРМАЦІЯ_7 , а районні військові комісаріати відповідно до п.3 Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою КМУ №389 від 03.06.2014 року, підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, реалізуючи який він вирішив звернутися до свого знайомого ОСОБА_6 , який обіймав посаду начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_2 - заступника військового комісара ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ), тобто перебував на керівній посаді у ІНФОРМАЦІЯ_9 , та міг здійснити вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме, службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_10 і сприяти у прийнятті ними рішення про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 , про що повідомив невстановлену слідством особу.

Таким чином ОСОБА_7 прийняв пропозицію невстановленої слідством особи за надання неправомірної вигоди для себе та третьої особи здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Того ж дня, 23.07.2015 року о 14.32 годині, ОСОБА_7 , який перебував у службовому відрядженні в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел, по телефону звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , який займав посаду начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) - заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_11 , з пропозицією за надання неправомірної вигоди вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто за вплив на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_10 для прийняття рішення про надання відстрочки від призову ОСОБА_8 під час шостої хвилі мобілізації.

У цей час, у ОСОБА_6 , який обіймав посаду начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) ІНФОРМАЦІЯ_2 - заступника військового комісара ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ), тобто перебував на керівній посаді у ІНФОРМАЦІЯ_9 , та якому в зв`язку з виконанням службових обов`язків заступника керівника обласного військового комісаріату було достеменно відомо, що відповідно до абз.4 п.9 «Положення про військові комісаріати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року №389 районні військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних, та відповідно до абз.6 п.11 Положення передбачено, що на районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім інших функцій зазначених у Положенні, покладено функції з надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період, а отже вирішення питання щодо надання відстрочки, як і ведення спеціального обліку, є виключною компетенцією районних, об`єднаних районних, міських, об`єднаних міських військових комісаріатів, які в свою чергу відповідно до п.3 Положення підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, виник злочинний умисел, направлений на здійснення впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 для прийняття ними рішення про надання відстрочки від призову ОСОБА_8 під час шостої хвилі мобілізації

При цьому, ОСОБА_6 , який перебував у черговій відпустці за межами м. Дніпропетровська, та якому було достеменно відомо, що згідно з вимогами ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, на пропозицію ОСОБА_7 відповів згодою, повідомивши останнього що неправомірна вигода повинна бути надана у сумі 700 (сімсот) доларів США.

Тоді ж, ОСОБА_7 направив на мобільний телефон ОСОБА_6 текстове повідомлення з анкетними даними ОСОБА_8 .

Отримавши згоду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , того ж дня, повідомив невстановлену слідством особу, що вирішення питання про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 буде коштувати 700 доларів США, на що останній погодився.

Тоді ж, 23.07.2015 року о 15.32 годині ОСОБА_6 , знаходячись у черговій відпустці за межами м. Дніпропетровська, попередньо направивши текстове повідомлення з анкетними даними ОСОБА_8 , по телефону звернувся до тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_15 майора ОСОБА_10 , з проханням надати інформацію щодо перебування на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянина України ОСОБА_8 , та з`ясувати, чи можливо надати вказаній особі відстрочку від призову під час шостої хвилі мобілізації, на що ОСОБА_10 повідомив, що перебуває у службовому відрядженні для виконання службових (бойових) завдань в зоні антитерористичної операції, відповідно до наказу №165 від 23.07.2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_11 , та після повернення надасть таку інформацію.

У подальшому, 26.07.2015 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , під час зустрічі з невстановленою особою, яка відбувалась на перехресті вул. Панікахи та Запорізького шосе у м. Дніпропетровську, отримав грошові кошти у сумі 600 доларів США, за його вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_10 про надання відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8

13.08.2015 року близько 11.40 години на перехресті пр. Пушкіна та вул. Філософської м. Дніпропетровська, знаходячись в автомобілі «Хюндай Туксон», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 передав останньому кошти у сумі 600 доларів США, за його вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_10 у наданні відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації ОСОБА_8 .

Згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти (доларів США), встановленого Національним банком України на 13.08.2015 року, еквівалент 600 доларів США становить 12 828 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень.

Після закінчення зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затримані працівниками правоохоронного органу.

Оскільки злочинна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була викрита співробітниками правоохоронних органів та останніх було затримано у порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_6 був позбавлений можливості поспілкуватися з т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_10 та здійснити вплив на нього щодо прийняття рішення про надання ОСОБА_8 відстрочки від призову під час шостої хвилі мобілізації.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в наданні неправомірної вигоди особі, яка погоджується за таку вигоду вилинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфіковано за ч.1 ст.369-2 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в прийнятті пропозиції за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в прийнятті пропозиції та одержанні неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України.
14 грудня 2015 року у даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 на підставі ст. 37 КПК України та підозрюваним ОСОБА_7 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст.369 2 КК України.

ОСОБА_7 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник обвинуваченого, просили суд затвердити укладену угоду.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять п`ятсот) гривень, без застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України; за ч.1 ст.369-2 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Згідно ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять п`ятсот) гривень, без спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними правопорушеннями невеликої та середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 14.12.2015 року відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

14 грудня 2015 року у даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 на підставі ст. 37 КПК України та підозрюваним ОСОБА_6 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369 2 КК України.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369 - 2 КК України в обсязі підозри.

ОСОБА_6 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання ОСОБА_6 ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, із спеціальною конфіскацією у дохід держави грошових коштів (грошові кошти в сумі 600 (шістсот) доларів США, еквівалент яких національній валюті України, згідно офіційного курсу гривні, встановленого Національним банком України, станом на 13.08.2015 року, 12 828 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 14.12.2015 року відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду від 14 грудня 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, із спеціальною конфіскацією у дохід держави грошових коштів (грошові кошти в сумі 600 (шістсот) доларів США, еквівалент яких національній валюті України, згідно офіційного курсу гривні, встановленого Національним банком України, станом на 13.08.2015 року, 12 828 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, - скасувати.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відстороненняОСОБА_6 від посади, - скасувати
Ухвалу про накладення арешту на майно ОСОБА_6 від 14.08.2015 року, - скасувати.

Угоду від 14 грудня 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 , - затвердити.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 2, ч. 2 ст. 369 - 2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 369 2 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України;

- за ч. 2 ст. 369-2 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять п`ятсот) гривень, без застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України; за ч.1 ст.369-2 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять п`ятсот) гривень, без спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, - скасувати.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 3 714, 24 гривні.

Речові докази:
мобільний телефон Ірhоnе з корпусом сірого кольору, розміром ІМЕІ НОМЕР_3 з SІМ картою мобільного оператору «КиївСтар» номер НОМЕР_4 , мобільний телефон NОКІА МОDЕL 6700 з корпусом сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , з SІМ картою мобільного оператору «Київстар» номер НОМЕР_6 , вилучені у ОСОБА_6 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області, - повернути ОСОБА_6 ;
мобільний телефон Samsung GT C6712 Duos з корпусом чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , ІМЕІ 2 НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_7 з SІМ 1 картj. мобільного оператору «МТС» номер НОМЕР_9 , а також SІМ 2 карта мобільного оператору «КиївСтар» НОМЕР_10 , вилучений у ОСОБА_7 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області, - повернути ОСОБА_7 ;
дві касети mini DV М60, та два диски DVD+R 4.7 GВ 16х з записами обшуку від 13.08.2015 року; протокол за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 23.07.2015 року на 6 аркушах (не таємно), та диск DVD+R №ВR05031315-РН010F1809 №55/3278 (не таємно); протокол від 17.07.2015 №55/3-7284 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, якими користується ОСОБА_7 , на 7 (семи); протокол від 17.07.2015 №55/3-7285 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, якими користується ОСОБА_6 на 8 (восьми);

диск DVD+R №55/3181 (не таємно), з записами телефонних розмов ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб; протокол огляду диску №55/3181 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шо передаються каналами зв`язку, якими користується ОСОБА_7 на 56 арк, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального;
мобільний телефон Samsung GТ - С3322І з корпусом білого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 НОМЕР_12 , вилучений у ОСОБА_11 з SІМ 1 картою мобільного оператору «КиївСтар» номер НОМЕР_13 , а також SІМ 2 карта мобільного оператору «МТС» номер НОМЕР_14 , який зберігається в камері зберігання речових доказів слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області, -повернути ОСОБА_12 ;

особову справу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка передана на відповідальне зберігання до архіву ІНФОРМАЦІЯ_15 , - залишити в архіві ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1