Справа № 167/1094/15-к Провадження №11-кп/773/477/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного
провадження

23 жовтня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 16 вересня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000230 щодо неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
27 серпня 2015 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення неповнолітніх ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшли також і реєстр матеріалів досудового розслідування, а також угоди про примирення, які були укладені між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , їх законними представниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також захисниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно, у даному кримінальному провадженні на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідно до яких останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинні понести обвинувачені:
1. ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі.
2. ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вони протягом встановленого їм судом іспитового строку 1 року не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

За умовами угод потерпілий не має до обвинувачених жодних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 16 вересня 2015 року було затверджено дані угоди від 07.09.2015 року про примирення між обвинуваченими та потерпілим та визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням узгодженого сторонами останнім покарання:
1. ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі.
2. ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вони протягом встановленого їм судом іспитового строку - 1 рік не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Не погоджуючись з вищевказаним вироком прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинувачених, в той же час вказує, що суд прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для затвердження угод про примирення, та визначаючи вид і розмір покарання, узгодженого сторонами, допустив порушення закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування вказує, що суд, затверджуючи угоду між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначаючи останньому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців, в порушення ст. 101 КК України не звернув уваги, що покарання у виді арешту може бути застосоване до неповнолітнього, який досяг 16-річного віку, лише на строк від 15 до 45 діб.
У зв`язку з наведеним просить скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
У відповідності до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст. 12 КК України злочини інкриміновані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є злочинами середньої тяжкості, і по ним, відповідно до ст. 477 КПК України, проводилось кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, остаточне покарання обвинуваченим було обумовлене з потерпілим у відповідності до вимог КК України, яке в кінцевому результаті і призначив суд своїм вироком при затвердженні угоди про примирення.
Оскільки, як вбачається із змісту апеляційної скарги, прокурор оскаржив вирок суду ухвалений на підставі угод між потерпілим та обвинуваченими виключно з підстав, з яких він не може бути оскарженим згідно положень ст. 394 КПК України, а тому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.
На підставі наведеного та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 16 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0000230 щодо неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Копію даної ухвали разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати прокурору, який подавав апеляційну скаргу.
Дана ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її винесення.
Суддя апеляційного суду
Волинської області ОСОБА_2