Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-552 /2010 Головуючий по 1 інстанції -
Категорія: 121 ч.2 КК УкраїниОСОБА_1,
Доповідач в апеляційній інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді Соломки І.А.,

суддів Кекуха В.Ф., Поєдинка І.А.,

з участю прокурора Ленкової Н.Д.,

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_3 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду від 14 червня 2010 року , яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

росіянин, громадянин України,

судимий 06.09.1995 р. Єнакіївським

міським судом Донецької області за ст..

94 КК України ( в ред. 1960 року) на

7 років позбавлення волі, звільнений

07.05.2001 року в звязку з відбуттям,-

засуджений за ч.2 ст. 121 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому встановлено рахувати з 26.10.2007 р.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_615181,82 грн. витрат на поховання та надання правової допомоги.

в с т а н о в и л а:

Вироком Корсунь-Шевченківского районного суду ОСОБА_3 засуджений за те, що він в динаміці розвитку подій з 22 години 30 хвилин 21.10.2007 року до 3 годин 22.10.2007 р. в м. Корсунь-Шевченківський, біля домоволодіння та в будинку ОСОБА_7 за адресою вул. Кулішенка,51, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних відносин, підставою яким були ревнощі, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7: своєю головою не менше двох ударів в обличчя , понад десять ударів кулаком та два удари ногою по різних частинах тіла, в т. ч. не менше трьох ударів в область голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми, забою лівої скроневої долі, крововиливів під тверду мозкову оболонку зліва, субарахноїдальних крововиливів, крововиливів під мякі покрови голови із сторони їх внутрішньої поверхні, крововиливів голови, забійної рани лобної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 176 від 29.12.2007 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, від яких 26 жовтня 2007 року потерпілий ОСОБА_7 помер.

В апеляції потерпілий ОСОБА_4 просив вирок суду скасувати, як незаконний, а справу направити на додаткове розслідування, посилаючись на неповне зясування судом всіх фактичних обставин справи та недослідження обставин, які мають істотне значення для правильного її вирішення, вважає, що в діях засудженого вбачається ознаки замаху на умисне вбивство і процесуальне рішення по цьому епізоду не прийнято, крім того, є підстави для застосування щодо засудженого кримінального закону про більш тяжкий злочин та притягнення інших осіб до кримінальної відповідальності за ст. 121 ч. 2 КК України.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_3 просив вирок суду скасувати , перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 119 КК України, направити справу на новий судовий розгляд, стверджуючи, що він вчинив вбивство потерпілого через необережність, та посилаючись на порушення органами досудового слідства та судом вимог кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача , думку засудженого, який підтримав свої апеляційні вимоги, погодився з апеляцією потерпілого в частині скасування вироку суду, але з направленням справи на новий судовий розгляд з мотивів , викладених у власній апеляції; думку прокурора про залишення апеляцій без задоволення ; вивчивши матеріали кримінальної справи та обміркувавши над доводами апеляцій, колегія суддів судової палати вважає, що апеляція засудженого підлягає до часткового задоволення, а апеляція потерпілого до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Не оспорюючи факту заподіяння ним смерті гр.ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_3 в своїй апеляції та доповненнях до неї оспорює юридичну оцінку його дій щодо умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вважаючи, що вони були заподіяні ним з необережності, а також їх кількість та локалізацію.

Крім часткового визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, висновок суду щодо умисного заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень підтверджується його показаннями на стадії досудового слідства щодо характеру, локалізації та кількості заподіяних потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (а.с.36-37 т.1, а.с. 69-70 т.1), що відповідають висновкам суду.

При цьому дані покази були послідовні на стадії всього досудового слідства і суд визнав їх достовірними, так як вони обєктивно підтверджуються доказами по справі, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_8, очевидця подій, про те, що він проживає в частині будинку по вул. Кулішенка, 51 , в м. Корсунь-Шевченківському, в іншій його частині проживав потерпілий ОСОБА_7, близько 22 год 30 хв 22.10.2007 року він був свідком того, що між потерпілим та ОСОБА_3 в автомобілі ВАЗ відбувалася боротьба, він витягнув останнього і той розповів йому , що «застав» потерпілого в автомобілі з своєю співжителькою; через деякий час підсудний намагався зайти в будинок потерпілого, а коли той відчинив - вдарив його двічі головою в обличчя ; потім вони помирились і втрьох розпивали спиртні напої, згодом приїхали троє хлопців, які стали погрожувати потерпілому, через деякий час вони поїхали; пізніше він чув як потерпілий запропонував ОСОБА_3 розібратися «по-чоловічому» і вони вдвох пішли до дороги, згодом він побачив жінку , яка бігала і кричала, що «він його вбив», потерпілий лежав на землі закривавлений і хрипів ( т.3 а.с. 74-75);

-показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що вона співмешкала з ОСОБА_3, 21.10.07 р. вони зустрілися з потерпілим, втрьох розпивали спиртні напої, вона спяніла , тому не все памятала, потім опинилася в будинку потерпілого, чоловіка не було поряд, ОСОБА_7 вмовляв вступити з ним в статевий зв»язок, вона відмовилась, але останній продовжував її домагатися, потім почула як розбилося скло в будинку потерпілого, її чоловік зайшов в будинок, що відбувалося між ними вона не бачила, потім вони помирилися і втрьох продовжували розпивати спиртні напої, пізніше чоловік та потерпілий вийшли на вулицю, через деякий час вона пішла за ними і побачила , що чоловік стояв на дорозі , а ОСОБА_7А лежав на землі , біля нього була калюжа, схожа на кров ( т.1 а.с. 71);

- даними протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_3 від 26.10.2007 р., де він добровільно розповів про обставини подій , які відбувалися в ніч з 21 на 22.10.2007 р. біля домоволодіння і в будинку потерпілого ,та показав як наносив йому удари , в т.ч. кулаками в голову , а після падіння на землю ногами по тілу (Т.1 а.с.38-43);

- висновком судово- медичної експертизи № 176 від 29.12.2007 р. згідно якої та трупі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми, забою лівої скроневої долі, крововиливів під тверду мозкову оболонку зліва, субарахноїдальних крововиливів, крововиливів під мякі покрови голови із сторони їх внутрішньої поверхні, крововиливів голови, забійної рани лобної ділянки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя та викликали смерть; дані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, вказаних ОСОБА_3 в протоколі його допиту від 26.10.07 р. та при проведенні відтворення обстановки та обставин події; смерть ОСОБА_7 настала від набряку-набухання головного мозку, які розвинулися внаслідок тупої закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.( т.1 а.с. 46-48)

Доводи засудженого про заподіяння ним потерпілому вказаних тяжких тілесних ушкоджень з необережності є безпідставними і спростовуються доказами по справі, наведеними вище. Вказані доводи були предметом дослідження як органів досудового слідства , так і суду, а також предметом дослідження судово-медичної експертизи згідно висновку якої комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, не міг утворитися при падінні на асфальт та на підлогу будинку і міг утворитися при обставинах, вказаних ОСОБА_3 при проведенні відтворення обстановки та обставин події від 26.10.2007 р.

Тому , колегія суддів вважає, що районний суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженим ОСОБА_3 злочину, дав вірну оцінку всім доказам по даній справі в їх сукупності і зробив правильний висновок про умисне заподіяння засудженим тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7, що спричинило його смерть, та вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України, а вирок суду ґрунтується на доказах, які належним чином перевірені судом першої інстанції.

Доводи, зазначені потерпілим в апеляції, про вчинення ОСОБА_3 замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_7, який на його думку мав місце о 22 годині 21.10.07 р. в салоні автомобіля потерпілого, та необхідності застосування щодо засудженого кримінального закону про більш тяжкий злочин, обвинувачення у вчиненні якого йому не предявлялося, є безпідставними, оскільки були предметом розгляду судом першої інстанції, суд допитував засудженого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8, але обґрунтовано не знайшов підстав для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Посилання потерпілого на необхідність притягнення ОСОБА_10,ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 121 КК України є також безпідставним, оскільки під час досудового слідства слідчим була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.01.08 р. за ст. 121 КК України в зв»язку з відсутністю в їх діях складу вказаного злочину ( т.1 а.с. 115) , крім того , під час досудового слідства та судового розгляду справи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були допитані в якості свідків, з їх показів , а також показів засудженого, вбачається, що вони не спричиняли тілесних ушкоджень потерпілому. Допитані під час досудового слідства та в судовому засіданні очевидці подій свідки ОСОБА_8П.( т.3 а.с. 75) та ОСОБА_9Д.( т. 1 а.с. 71) пояснили, що також не бачили, щоб вказані особи наносили тілесні ушкодження потерпілому, інших доказів, які свідчили б про причетність вказаних осіб до вчинення даного злочину ,не здобуто.

Твердження апелянтів щодо допущення по справі істотних порушень КПК України, колегія суддів розцінює як необґрунтовані, оскільки при вивченні матеріалів справи порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення та були підставами для його скасування, у справі не виявлено.

Підстав для скасування вироку суду , в тому числі направлення справи на додаткове розслідування, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_3 покарання.

Так, 15.12.09 р. колегія суддів апеляційного суду Черкаської області своєю ухвалою скасувала попередній вирок Корсунь-Шевченківського районного суду від 14 червня 2010 року , яким ОСОБА_3 був визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі, а справу направила на новий судовий розгляд в зв»язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Питання про невідповідність призначеного ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України покарання в ухвалі апеляційного суду не ставилось.

Тому , якщо потерпілим по справі хоча й подавалася апеляція у зв»язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або більш суворого покарання, але вирок суду було скасовано апеляційною інстанцією з направленням справи на новий судовий розгляд не з цих підстав, а в зв»язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону або за іншими підставами, при новому розгляді справи суд не може посилити покарання або застосувати закон про більш тяжкий злочин.

Але районний суд, в порушення вимог ч.2 ст.375 КПК України , призначив за новим вироком ОСОБА_3 більш суворе покарання , тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного засудженому покарання в бік пом»якшення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково, апеляцію потерпілого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 14 червня 2010 року щодо ОСОБА_3 - змінити, помякшити призначене йому за ч.2 ст.121 КК України покарання до 7 ( семи) років позбавлення волі.

В решті - вирок суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді