1-кс/760/6770/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) адреса: АДРЕСА_1 , оригіналів документів по взаємовідносинам з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), зокрема: договорів, додатків до договорів, податкових та видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, актів приймання-передачі, платіжних доручень, банківських виписок, актів взаємозвірок, листів та інших документів по вказаним підприємствам за період з 01.01.2014 по 31.10.2014 рр.
Досудовим слідством в кримінальному провадженні встановлено, що підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), МПП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) фактично господарської діяльності не здійснюють та виробничих потужностей не мають.
Досудовим розслідуванням встановлено, що засновником, директором та бухгалтером ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) являється ОСОБА_4 , під час допиту якого встановлено, що останній до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ніякого відношення не має, фінансово-господарську діяльність на підприємстві не здійснював, податкову та фінансову звітність не складав.
Провадженням досудового розслідування встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) мало фінансово-господарські відносини з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Слідчий зазначав, що з метою отримання доказів у кримінальному провадженні для встановленню збитків, які заподіяні державі діями службових осіб вказаних підприємств, шляхом проведення експертиз, виникла необхідність у вилученні в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оригіналів документів по взаємовідносинам з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), зокрема: договорів, додатків до договорів, податкових та видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, актів приймання-передачі, платіжних доручень, банківських виписок, актів взаємозвірок, листів та інших документів по вказаним підприємствам за період з 01.01.2014 по 31.10.2014.
Слідчий про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, клопотання не підтримав.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.
Як вбачається із змісту клопотання, слідчий, обґрунтовуючи своє прохання про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, посилається на те, що зазначені документи мають значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.
Згідно зі ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Так, згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.
Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) Особливої частини КК України.
Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.
Так, доказами фіктивності конкретного підприємства ст. 205 КК України можуть визнаватися, зокрема: реєстрація підприємства на підставну особу, за підробленими, втраченими, позиченими або викраденими документами, за вигаданою юридичною адресою; внесення в установчі документи неправдивих даних про засновників і керівників підприємства або про інші обставини; відсутність ознак діяльності фірми, зазначеної в установчих документах; відсутність руху коштів підприємства на його банківських рахунках або, навпаки, занадто великий обсяг фінансових операцій на банківських рахунках підприємства, яке лише нещодавно зареєструвалось.
Крім того, такі дії можуть бути передумовою для наступного ухилення від сплати податків чи інших порушень з фінансовими ресурсами, доказами чого може бути дослідження проходження грошових коштів по банківському рахунку.
Разом з тим, виходячи з вказаних у внесених до ЄРДР відомостей щодо фабули та правової кваліфікацій кримінального правопорушення, в клопотанні відсутнє обґрунтування, яке б підтверджувало суттєве значення документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », щодо якого кримінальне провадження не проводиться, а саме: оригіналів документів по взаємовідносинам з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), зокрема: договорів, додатків до договорів, податкових та видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, актів приймання-передачі, платіжних доручень, банківських виписок, актів взаємозвірок, листів та інших документів по вказаним підприємствам за період з 01.01.2014 по 31.10.2014 рр.
Так, зі змісту клопотання не випливає, що вказані документи перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях, зазначених у клопотанні, відповідно до фабули кримінального правопорушення, яке стосується порушення службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) податкового законодавства.
Крім того, відомості про документи, до яких просить слідчій надати тимчасовий доступ, мають бути обов`язково викладені у клопотанні, оскільки, по суті, без вказівки на те, до яких саме документів має бути наданий тимчасовий доступ, таке клопотання є безпредметним, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.
При цьому орган досудового слідства не позбавлений можливості у реалізації прав на отримання інформації шляхом отримання доступу до конкретно визначених ним документів за певний період часу, які б, в свою чергу, могли підтвердити або спростувати певні обставини кримінального провадження.
Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проте, матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувались слідчим відомості про такі документи у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.
Так, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.
За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.
За таких обставин, під час розгляду клопотання встановлено, що воно обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених документів, оскільки не було надано правового обґрунтування мети витребування усіх визначених ним документів; буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням; вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, а також вилучити оригінали документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і яке вони будуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні та без яких неможливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Отже, слідчий всупереч вимогам ст.160 ч.2 КПК України фактично не обґрунтував у клопотанні можливість та необхідність доступу до вказаних документів та їх вилучення, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1