Кримінальне провадження 1-кп/760/1149/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0005465 від 06.06.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кирдани Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 06.06.2015 року приблизно о 03.30 год., проходячи спільно із наглядно знайомим неповнолітнім ОСОБА_5 та невстановленою слідством особою, матеріали відносно яких, виділено в окреме кримінальне провадження, біля будинку №3, по вул. Урицького в м. Києві та помітивши раніше незнайомого ОСОБА_6 , який в цей час знаходився неподалік, з метою відкритого викрадення чужого майна, вступили між собою в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи, за вищевказаною адресою, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 та невстановленою слідством особою, підійшли до ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , наблизившись до ОСОБА_6 з переду, наніс один удар правою рукою в область лівої частини щелепи, завдавши ОСОБА_6 фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю. В цей час, невстановлена слідством особа, згідно відведеної їй ролі, з метою подолання опору з боку потерпілого, наніс ОСОБА_6 , один удар ногою по тулубу, завдавши фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В цей час, неповнолітній ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, знаходився неподалік і спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки попередити ОСОБА_4 та невстановлену слідством особу, з тією метою, щоб вчасно залишити місце вчинення злочину та уникнути відповідальності.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , згідно раніше відведеної йому ролі, відкрито викрав з задньої правої кишені брюк ОСОБА_6 грошові кошти, в сумі 2600 гривень. В цей же час, невстановлена слідством особа, діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_5 , відкрито викрала з правої кишені куртки ОСОБА_6 мобільний телефон «Сіменс М 55», вартістю 100 гривень, в якому знаходилася сім - картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було.

Відкрито викравши вищевказане чуже майно, ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою та неповнолітнім ОСОБА_5 , матеріали відносно яких, виділено в окреме кримінальне провадження, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду, на загальну суму 2720 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи,підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, а тому йому необхідно призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 .

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілому завданий матеріальний збиток на суму 2720 грн., який відшкодовано частково, шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов не заявлявся.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою - до набрання вироком чинності,
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази: мобільний телефон марки «Сіменс М 55» в корпусі сірого кольору - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 163 грн., 1 купюра -100 гривень МР 2370211,1 купюра -50 гривень серії РГ 8250406, 1 купюра -10 гривень серії ПБ 8374701, 1 купюра 2 гривні серії РЕ 7476141,1 купюра-1 гривня серії МИ1885336 та гроші у сумі 200 гривень однією купюрою серії КА 1553822, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1