Справа № 591/6249/15-к
Провадження № 1-кс/591/1563/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування, -
ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві №85 від 25.08.2015р. до Прокуратури Сумської області щодо вчинення на думку заявника кримінального правопорушення суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_4 , який відмовив у задоволенні його скарги.

Заявник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав. Мотивував свої вимоги тим, що суддею було за власною ініціативою зібрані докази, чим вчинено зловживання службовим становищем, підроблення та винесено ухвалу завідомо незаконно, тому його треба притягнути до кримінальної відповідальності.

Представник Прокуратури Сумської області ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, вказавши що підстав для внесення до ЄРДР немає, тому що в заяві ОСОБА_3 не були вказані ознаки кримінального правопорушення, вчиненого на думку заявника суддею за ст. 364, 366, 375 КК України, про що йому було надано відповідь. Рішення судді, яке прийнято по цивільній справі, де ОСОБА_3 був стороною є чинним, залишено в силі як апеляційною так і касаційною інстанцією. Процесуальні порушення судді заявником не вказувалися і доказів цьому не існує. Ухвала ОСОБА_4 , як слідчого судді є також чинною. Просив в задоволені скарги відмовити.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Згідно ч.4 ст.214 КПК України службова особа зобов`язана прийняти повідомлення про кримінальне правопорушення та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Але до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться виключно заяви, які містять відомості про кримінальні правопорушення.

Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Тому, аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку, а не припущень заявника про їх вчинення.
Згідно ст.1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство складається із відповідних положень Конституції України, КПК України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надала Верховна Рада України.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Судові рішення вважаються законним доти, доки вони не скасовані.

Комітет Міністрів Ради Європи в Рекомендації CM/Rec (2010) 12 державам-членам щодо суддів: вказав, що прокурори ніколи не повинні ні ставити під сумнів судові рішення, ні перешкоджати їхньому виконанню, зберігаючи використання права на будь-яку пояснювальну процедуру (п. 19 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи Rec (2000) щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя).

Відкриваючи кримінальні провадження щодо суддів за їх рішення у випадках, коли судові рішення в установленому законом порядку не переглядалися або переглядалися та не скасовані, органи прокуратури, ставлячи під сумнів такі судові рішення, які набули чинності, фактично привласнили би собі функції судів, що є порушенням Конституції України.

Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється. Незалежність судді забезпечується забороною втручання у здійснення правосуддя.

Слідчий суддя не має права втручатися у здійснення правосуддя в інших справах, не може переоцінювати докази, оскільки такі дії порушуватимуть визначений процесуальний порядок розгляду справ. Тому суд не оцінює мотиви задоволення або не задоволення скарг заявника іншими суддями.

Судове рішення, яке заявник вважає завідомо неправосудним, не скасовано в установленному законом порядку та на час розгляду скарги є законним.

Тому, в контексті ч.4 ст.214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214,215, 304-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування щодо судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає чинності в момент її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1