Справа № 1313/4-123/10 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 10/1390/484/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Гончарук Л.Я.

суддів Данка В.В., Грищука В.О.

з участю прокурора

скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляцію ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 10 липня 2012 року,

встановила:

цією постановою залишено без задовольнення скаргу ОСОБА_1 на постанову помічника Миколаївського міжрайонного прокурора Пристаюка В.Б. від 03 квітня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Згідно постанови судді, 05 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову помічника Миколаївського міжрайонного прокурора Пристаюка В.Б. від 03 квітня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи. Під час неодноразових уточнень, просить скасувати зазначену постанову, а також постанову старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 15 квітня 2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи, постанову старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 12 січня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що зазначені постанови винесені без дотримання вимог передбачених ст.ст. 94, 95, 97 КПК України, Закону України "Про прокуратуру", з порушенням цивільно-процесуального Закону. Зазначені постанови прийняті поверхнево, без дослідження доводів зазначених у скарзі.

ОСОБА_1 подав апеляцію на постанову судді від 13 жовтня 2010 року, в якій просить її скасувати, а також скасувати: постанову старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 15.04.2008 p.; постанову старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 12.01.2010 p.; постанову помічника прокурора Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 від 03.04.2009 p.; постанову від 16.03.2009р. прокурора відділу нагляду слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4; постанову від 28.01.2010 р. міжрайонного прокурора Миколаївського району Львівської області ОСОБА_5 на підставі ст.236 КПК України; постанову від 17.05.2010 р. міжрайонного прокурора Миколаївського району Львівської області ОСОБА_5І на підставі ст.236 КПК України; - визнати незаконними дії міжрайонного прокурора Настасяка О.І. по складанню вказівок в постанові від 28.01.2010 р. та в постанові від 17.05.2010 р. та скасувати ці вказівки; притягнути до відповідальності ряд суддів та оперативних працівників прокуратури. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суддя, розглядаючи його скаргу та, відмовляючи в її задоволенні, абсолютно нічим не мотивував своє рішення та не спростував наведених доводів скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, думку прокурора про залишення постанови судді без зміни, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області зі скаргою на постанову помічника Миколаївського міжрайонного прокурора юриста 3-тього класу ОСОБА_3 від 03.04.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи, в якій просив також скасувати постанову від 16.03.2009 року прокурора відділу нагляду слідчого управління прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_4, постанову старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 15.04.2008 року. Також ОСОБА_1 на адресу Миколаївського районного суду Львівської області було надіслано 05.05.2010 року доповнення до скарги від 05.02.2010 року, в якому він просив скасувати постанову від 12.01.2010 року старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2, а також повторно постанову ОСОБА_3 від 03.04.2009 року, постанову помічника Миколаївського міжрайонного прокурора Нора В.М. від 29.12.2003 року. Та подану 07.05.2010 року скаргу повторно на постанову старшого слідчого Миколаївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 12.01.2010 року, в якій також просив скасувати постанови: помічника Миколаївського міжрайонного прокурора Пристаюка В.Б. від 03.04.2009 року, повторно постанову старшого помічника Миколаївського міжрайонного прокурора Нора В.М. від 29 грудня 2003р. Вищевказані скарги просив розглядати разом із скаргами на постанову ОСОБА_2 від 15.04.2008р. ОСОБА_3 від 03.04.2009р. ОСОБА_6 від 29.11.2003р. скаргою з уточненнями і доповненнями до скарги від 25 квітня 2005р. Крім цього ОСОБА_1 просив суд порушити кримінальні справи відносно ряду оперативних працівників Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області за вчинення ними незаконних дій.

Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 КПК, при розгляді справи в апеляційному суді, крім іншого є і неповнота судового слідства.

Згідно з ст. 368 ч.1 КПК України однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, зясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 94 КПК України кримінальна справа порушується компетентним органом за наявності для цього приводів та підстав.

Під приводом до порушення кримінальної справи слід розуміти передбачене законом джерело, з якого компетентний орган отримує відомості про вчинений або підготовлюваний злочин. Перелік приводів для порушення кримінальної справи наведений у ст. 94 ч.1 КПК України.

Згідно ст. 94 ч.2 КПК України підставами для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину на момент прийняття компетентним органом рішення про порушення справи.

В оскаржуваній постанові суддя повністю не виклав доводи скарги ОСОБА_1 на постанови органу дізнання; а лише перерахував ці скарги, не зазначивши стосовно вимог про порушення кримінальних справ стосовно ряду осіб оперативних працівників Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області за вчинення ними незаконних дій.

З постанови судді вбачається, що мотивом прийнятого судового рішення було те, що відсутній предмет оскарження.

При цьому суддею не перевірено і в постанові не зазначено, чи вказували дані, які були у розпорядженні органу дізнання на момент вирішення питання порушення чи відмови у порушенні кримінальної справи, на наявність ознак злочину і чи були вони достатніми для порушення кримінальної справи, тобто не зроблено висновок про наявність чи відсутність підстав до порушення кримінальної справи.

Крім цього, у справі відсутні постанови, крім постанови прокурора Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області від 17 травня 2010 року про скасування постанови помічника цієї прокуратури ОСОБА_3 від 03 квітня 2009 року, які б підтверджували висновок суду про недоцільність повторного скасування оскаржуваних ОСОБА_1Ю постанов.

З протоколу судового засідання також не вбачається чи оглядав суд наглядове провадження Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області № 29с-2003.

Таким чином, суд І інстанції повинен був дослідити наявність чи відсутність підстав до порушення кримінальної справи, а вже у разі встановлення відсутності таких підстав виконання органом дізнання вимог ст. 99 КПК України.

Крім цього, суддею залишено без уваги інші вимоги заявника про притягнення до кримінальної відповідальності ряду оперативних працівників Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області за вчинення ними незаконних дій.

Отже, суддею не перевірено, чи відповідає постанова органу дізнання вимогам закону і чи при відмові в порушенні кримінальної справи були додержані вимоги ст.ст. 94, 97, 99 КПК України.

Наведене свідчить про неповноту судового слідства, оскільки при розгляді справи суддя залишив недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, тобто постанова судді підлягає скасуванню відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 КПК України.

Водночас, вказана неповнота не може бути усунута апеляційним судом, оскільки згідно ст. 382 ч.1 КПК України при перевірці постанов судді, судове слідство в апеляційній інстанції не провадиться.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 367, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2010 року, якою залишено без задовольнення скаргу ОСОБА_1 на постанову помічника Миколаївського міжрайонного прокурора Пристаюка В.Б. від 03 квітня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи, скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі.

Головуючий

Судді