Справа № 163/2712/15-к
Провадження № 1-кп/163/103/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Любомльський районний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000338 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 15.02.1994 року Любомльським районним судом за ч.3 ст.81 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна(звільнений умовно-достроково 14.03.1996 року на 9 місяців);
- 18.12.1997 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.81 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна(на підставі Закону України «Про амністію» невідбутий термін покарання скорочено на 1 рік 4 місяці 4 дні, звільнений 17.12.1999 року по відбуттю покарання);
- 10.04.2000 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.140 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі(звільнений 14.02.2004 року по відбуттю покарання);
- 25.01.2007 року Любомльським районним судом за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі(умовно-достроково звільнений 25.10.2007 року на 4 місяці 25 днів);
- 12.06.2008 року Любомльським районним судом за ч.1 ст.296, ст.71 КК України до 1 року 5 місяців 25 днів обмеження волі(звільнений 20.10.2009 року із заміною невідбутої частини покарання на 150 годин громадських робіт, які відбув 26.02.2010 року);
- 15.02.2013 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі(звільнений 30.05.2014 року умовно-достроково на 10 місяців 18 днів),
- 16.07.2015 року Турійським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;
- 04.08.2015 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років обмеження волі, ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 20.10.2015 року на підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань згідно з вироками Турійського районного суду Волинської області від 16.07.2015 року про засудження за ч.2 ст.185 КК України та Любомльського районного суду Волинської області від 04.08.2015 року про засудження за ч.2 ст.185 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 4(чотирьох) років 3(трьох) місяців обмеження волі;
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, за які судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, на початку червня 2015 року, близько 5-ї години ранку, від паркану церкви, що на вул.. Перемоги с. Ладинь Любомльського району Волинської області, керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав бувший у використанні велосипед марки «Аіст», вартістю 890 гривень, належний потерпілому ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальних збитків на загальну суму 890 (вісімсот дев`яносто) гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_4 , визнав повністю. Суду дав показання, що у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, викрав належний ОСОБА_4 велосипед.

На даний час збитки потерпілому повністю відшкодовані. У вчиненому розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у таємному викраденні чужого майна, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив показння обвинуваченого щодо подій які мали місце на початку червня 2015 року, зазначивши, що претензій до останнього не має, збитки відшкодовані, на суворому покаранні не наполягає.

Таким чином, аналіз доказів по справі свідчить про повне доведення винуватості ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі, останній жодних претензій до нього не має, на суворому покаранні не наполягає, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, однак він раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив новий злочин, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення та є суспільно-небезпечною особою, крім цього, суд не враховує обставину, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки велосипед, був вилучений працівниками правоохоронних органів, доказів того, що ОСОБА_5 мав намір його в добровільному порядку повернути потерпілому не встановлено, тому суд призначає покарання в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 70 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на проведення експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком і покарання за ухвалою Любомльського районного суду від 20.10.2015 р. остаточно визначити до відбуття 5 (п`ять) років обмеження волі.
Речові докази: велосипед «Аіст», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити останньому, як законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_5 306 (триста шість) гривень 90 копійок судових витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Заходи забезпечення кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 , під час досудового розслідування не обирались.
Строк відбуття остаточного покарання ОСОБА_5 рахувати з 07.09.2015 року, тобто з початку виконання вироку Турійського районного суду Волинської області від 16.07.2015 року про засудження за ч.2 ст.185 КК України.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк остаточного покарання строк відбуття ним покарання за вироком Турійського районного суду Волинської області від 16.07.2015 року про засудження за ч.2 ст.185 КК України тривалістю 43 дні арешту, що відповідає 86 дням обмеження волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 на протязі 30 днів з дня вручення копії даного вироку через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1