пр. № 1-кс/759/3552/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії слідчого, подану в порядку ст. 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2014 року скаржник звернувся до суду зі скаргою в якій просить зобов`язати слідчий відділ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві провести службове розслідування з приводу нагальних порушень слідчим ОСОБА_3 КПК України у кримінальному провадженні № 0000094 та у випадку підтвердження порушень притягнути до встановленої законом відповідальності, зобов`язати слідчого ОСОБА_3 як найшвидше та у повній відповідності до вимог КПК України виконати необхідні слідчі дії по відкриттю матеріалів та пред`явленню обвинувачення або відсторонити його від ведення справи та призначити іншого слідчого, зобов`язати слідчий відділ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві провести кваліфікаційну комісію з приводу знання слідчим ОСОБА_3 . КК та КПК України та встановити, чи відповідає він займаній посаді.

Вивчивши скаргу, додані до неї матеріали слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином, ч. 1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже, слідчий суддя не може вимагати від слідчого відділу та самого слідчого проведення будь-яких процесуальних дій, а лише здійснює у порядку передбаченому КПК України судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, перевірка відповідності займаній посаді також не входить до компетенції слідчого судді.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Скаржник вказує на процесуальну дію, яку на його думку необхідно здійснити слідчому, в той же час ним не наведено жодного доказу про використання ним чи його захисником своїх процесуальних прав як сторони у кримінальному провадженні для виконання зазначених ним дій.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 40, 303, 307, 308, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії слідчого, подану в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1