Справа № 504/3060/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2015 р. смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фрунзівка, Резинського району, Молдова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2015 року біля 19.00 годин ОСОБА_4 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , прибув на спільний з братом город, біля с. Сербка, що в межах Сербської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, де вже перебував рідний брат ОСОБА_6 , який знаходився в кабіні трактора. В ході спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, з причини розподілу майна, яка переросла в бійку, ОСОБА_8 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень своєму братові витягнув його із кабіни трактора та наніс три удари кулаками рук в обличчя, після цього ОСОБА_4 схопив деревянний держак від лопати, який лежав поряд та наніс ним декілька ударів по всьому тілу ОСОБА_6 ..

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 176 від 13.07.2015 року, у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на повіках лівого ока, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, садна лівої завушної області, в області лівого ліктьового суглоба по задній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки, на задній поверхні правої гомілки у верхній тритині, на передній поверхні лівого стегна в середній третині.

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих придметів, конструктивні особливості яких не відобразилися, що могло мати місце 16.04.2015 року і згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносятьтя до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно він 16.04.2015 року біля 19.00 годин разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , прибув на спільний з братом город, біля с. Сербка, що в межах Сербської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, де вже перебував його рідний брат ОСОБА_6 , який знаходився в кабіні трактора. В ході спілкування між ним та ОСОБА_6 виникла сварка, з причини розподілу майна, яка переросла в бійку, та він маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень своєму братові витягнув його із кабіни трактора та наніс три удари кулаками рук в обличчя. Після цього він схопив деревянний держак від лопати, який лежав поряд та наніс ним декілька ударів по всьому тілу ОСОБА_6 ..

У скоєному розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються, та не заперечує щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ним не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідані не заперечував проти розгляду кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ознаками:
- ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживаннят та роботи, те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), який відноситься до категорії невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття,
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень, призначення йому основного покарання не пов`язаного з позбавленням волі та у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1