У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.08.2015 Справа №607/14153/15-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , в залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури м. Тернополя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червоноград Львівської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, не працюючої, не судимої,

ВСТАНОВИВ:

СУ УМВС України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000794 від 26 лютого 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , яка перебувала в м. Тернополі, по вул. Глиняна, 09 жовтня 2014 року, виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Тернополі, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року, незаконно придбала у ОСОБА_7 психотропні речовини обіг яких обмежено метамфетамін, який зберігала при собі та мала намір в подальшому його збути.

09 жовтня 2014 року близько 20 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кафе «Турист», що на проспекті С. Бандери в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно придбану в ОСОБА_7 речовину у формі кристалів білого кольору, яка згідно з висновком експерта №2-822/14 від 09 жовтня 2014 року, відноситься до психотропних речовин метамфеамін, обіг яких обмежено, маса якого 0,0955 грама, збула його ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено), за грошові кошти в сумі 600 грн.

22 серпня 2015 року ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що вона обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

22 серпня 2015 року о 03 год. 20 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в порядку ст.ст. 208-211 КПК України затримано ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просить його задовольнити.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 , вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки в ньому не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а лише формально вказано про їх існування. Просить врахувати особу підозрюваної, її молодий вік та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, захисник адвокат ОСОБА_4 подав скаргу на незаконне затримання ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 208 КПК України, згідно якої, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Однак, як вбачається із матеріалів клопотання підозрюваною було вчинено злочин 09 жовтня 2014 року, тобто підстав для її затримання не було. З врахуванням цього, просить суд визнати затримання ОСОБА_5 22 серпня 2015 року незаконним та негайно звільнити її з-під варти.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечує стосовно застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наведених її захисником.

Перевіривши клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підозра у вчиненні злочину підтверджується дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні доказами, що долучені до клопотання, а саме: рапортом старшого о/у в ОВС ВБНОН УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 від 09 жовтня 2014 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10 жовтня 2014 року; постановою про проведення оперативної закупки від 10 вересня 2014 року; протоколом проведення оперативної закупки від 09 жовтня 2014 року; протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 09 жовтня 2014 року; протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу аудіо контролю особи від 10 жовтня 2014 року; висновком експерта № 2-822/14 від 19 жовтня 2014 року; протоколом огляду предметів від 22 жовтня 2014 року.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що вона не працююча, не одружена, на утриманні осіб не має,раніше не судима.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, наявність достатніх даних, що існує ризик щодо того, що підозрювана у випадку незастосування до неї запобіжного заходу може продовжувати займатися злочинною діяльністю, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, чинити тиск на свідків у даному кримінальному провадженні.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, слідчим в клопотанні та прокурором при його розгляді не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно, а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, її вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, той факт, що вона є не судимою, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваної слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, обираючи підозрюваній ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на неї на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Також, як вбачається із ч.1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

В обґрунтування законності затримання ОСОБА_5 , прокурор та слідчий в судовому засіданні не змогли навести належних та переконливих підстав, визначених у ч.1 ст. 208 КПК України, у зв`язку із чим, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя не вбачає законних підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 та визнає затримання останньої не законним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-194, 202, 205, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати без дозволу старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_6 , прокурора чи суду, в провадженні яких знаходитиметься кримінальне провадження про її підозру, житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , обов`язок за викликом прибувати до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження, не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання, у випадку наявності, свій паспорт для виїзду за кордон, інший документ, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 21 жовтня 2015 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрювана ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільський МВ УМВС України в Тернопільській області.

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_5 задовольнити. Визнати затримання підозрюваної ОСОБА_5 22 серпня 2015 року, відповідно до ст. 208 КПК України, незаконним. Копію скарги захисника ОСОБА_4 на незаконне затримання підозрюваної ОСОБА_5 разом із копією даної ухвали направити в прокуратуру Тернопільської області для перевірки викладених у ній фактів та прийняття рішення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1