Справа № 442/5636/15-к
Провадження № 1-кс/442/1153/2015
У Х В А Л А
12 жовтня 2015 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 23.06.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198,

з участю сторін:

скаржника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою в якій просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінально провадження від 23.06.2015 року; скасувати постанову про закриття кримінально провадження від 23.06.2015 року та направити справу для подальшого кримінального провадження та притягнути винних осіб до відповідальності.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВУСУ у Львівській область ОСОБА_4 перебували матеріали кримінально провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198 від 17.09.2013 року, за його зверненням щодо нанесення йому тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 03.09.2013 року він звернувся з заявою на ім`я начальника Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області про те, що його сусід по будинку ОСОБА_5 біля 14 години перегородив спільний прохід до будинку огорожею і на його зауваження почав з ним сваритися нецензурними словами, погрожуючи фізичною розправою та наніс йому декілька ударів по голові тримаючи в руках плоскогубці. Після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198 від 17.09.2013 року слідчий ОСОБА_4 жодних слідчих дій не проводив. Він неодноразово звертався із заявами і скаргами на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 до начальника Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області, а саме 05.03.2014 року, повторно 28.07.2014 року, 07.10 2014 року, 16.06.2015 року, однак жодних письмових відповідей так і не отримав на них. 07.08.2015 року він отримав оскаржувану постанову датовану 23.06.2015 року. Вважає дану постанову незаконною оскільки слідчим не мотивовано закриття даного кримінального провадження, не проведено перехресного допиту учасників подій які мали місце 03.09.2013 року, не проведено слідчого експерименту з відтворення обстановки та обставин події, його жодного разу не було викликано на допит.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги скарги посилаючись на обставини, які ним викладені в тексті скарги, просив її задоволити. Вказав, що строк на оскарження постанови він пропустив з поважних причин, оскільки тільки в слідчого отримав копію оскаржуваної постанови 07.08.2015 року, жодних викликів від слідчого для дачі пояснень по факту нанесення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень він не отримував. Слідчий передчасно закрив дане кримінальне провадження, а тому оскаржувану ним постанову слід скасувати та притягнути винних осіб до відповідальності.

В судове засідання слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області постанова якого оскаржується та процесуальний прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури не з`явились, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 в підтримку доводів скарги, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Судом встановлено наступні обставини.
Слідчим відділом Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198 від 17.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 23.06.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198 від 17.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 07.08.2015 року про що поставив свій підпис, а отже йому необхідно поновити строк на оскарження вказаної вище постанови, оскільки він пропущений з поважних причин, так як останній не знав про її існування.

В обґрунтування постанови слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області покликається на те, що в ході досудового розслідування ним встановлено, що 03.09.2013 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи на подвір`ї свого будинку АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 600 від 19 вересня 2013 року у ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. В порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділам надавались доручення з приводу проведення слідчих дій, спрямованих на з`ясування всіх обставин справи, однак згідно рапортів о/у СКР Дрогобицького МВ ОСОБА_6 допитати ОСОБА_3 не представилось можливим, так як останній за неодноразовим відвідуванням помешкання не відчиняв двері. Також не представилось можливим встановити свідків та очевидців даного кримінального правопорушення. Ним неодноразово викликався ОСОБА_3 , для дачі показань в даному кримінальному провадженні, однак останній постійно зазначав, що має напружений графік роботи, запевняв, що з`явиться в СВ Дрогобицького МВ для дачі показань. Протягом великого проміжку часу допитати останнього не представилось можливим.
Однак на думку слідчого судді з таким висновком слідчого погодитись не можна, оскільки з матеріалів кримінального провадження № 0002198 від 17.09.2013 року вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та викладені у скарзі, яка була предметом розгляду слідчим суддею.

Зазначене процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження та її застосування можливе тоді, коли органом досудового розслідування встановлено конкретну особу, в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення.
Крім цього, як зазначається в оскаржуваній постанові, допитати по обставинам даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 не представилось можливим, оскільки останній за неодноразовим відвідуванням помешкання не відчиняв двері, неодноразово викликався для дачі показань в даному кримінальному провадженні, однак постійно зазначав, що має напружений графік роботи, запевняв, що з`явиться в СВ Дрогобицького МВ для дачі показань.
Відповідно до ч.8 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Проте, з матеріалів кримінального провадження № 0002198 від 17.09.2013 року не вбачається, що ОСОБА_3 викликався до слідчого для дачі пояснення по матеріалах даного кримінального провадження, відсутні будь-які відомості, які б підтверджували факти здійснення його виклику у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку та отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відтак, стверджувати про те, що ОСОБА_3 не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, будучи викликаним у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, немає підстав.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Однак суду не надано доказів про самостійне прийняття відповідного рішення слідчим.
Судом встановлено, що на час реєстрації повідомлення скаржника про вчинене кримінальне правопорушення досудовим слідством було встановлено наявність правових підстав для цього, однак суду не надано доказів того, що вказані підстави перевірено у встановлений законом спосіб і ухвалено висновок про відсутність події злочину чи його складу.
В матеріалах кримінального провадження № 0002198 від 17.09.2013 року відсутні відомості, що слідчим вчинялись будь-які слідчі дії по встановленню очевидців конфлікту, який відбувся 03.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , слідчий при закритті даного кримінального провадження посилається виключно на пояснення ОСОБА_3 та пояснення даних в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Не зважаючи на те, що у показаннях вказаних вище осіб існують суперечності, вони слідчим не були усунені у відповідності із вимогами КПК України.
Одночасно на думку слідчого судді поза увагою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області, який постановив оскаржувану постанову залишилось питання про встановлення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , оскільки на час проведення висновку судово-медичної експертизи № 600 від 19 вересня 2013 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, пройшов значний час від дати конфлікту між ним та ОСОБА_7 , слідчий не встановив належним чином, чи в дійсності ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження 03.09.2013 року, хоча в оскаржуваній постанові про це вказує, ним не перевірено, чи звертався після вказаного інциденту за медичною допомогою ОСОБА_3 , не вжив заходів для можливості представлення скаржником медичних документів, які б дали можливість судово-медичному експерту надати обґрунтований висновок.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.
Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч.5ст. 110 КПК України.
Висновки слідчого в цій постанові, до яких він дійшов, а саме: про необхідність закриття даного кримінального провадження не мотивовані, аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів ним не наведено і не обгрунтовано, обставини, на які вказує скаржник не встановлено, не надано їм правову оцінку, не спростовано доводи скаржника щодо фактичних обставин, в зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вказана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейського суду з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Що стосується вимоги скаржника про притягнення винних осіб до відповідальності то необхідно відзначити, що оскільки чинним КПК України передбачено ряд ухвал, які постановляє слідчий суддя (ст. 307 КПК України), а така вимога, яку просить задоволити скаржник не передбачена законом та не входить до компетенції слідчого судді, а відтак в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 23.06.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002198.

Матеріали кримінального провадження за № 0002198 від 17.09.2013 року скерувати до СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області для продовження досудового розслідування.

В решті задоволення вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1