Провадження № 1-кс/161/5092/15
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

м. Луцьк 18 грудня 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України, а саме транспортного засобу марки «Ford Transit», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , так як ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2015 року (відповідно до ухвали від 03.12.2015 року), за його відсутності, на автомобіль було накладено арешт. Оскільки з моменту вилучення вказаного майна і накладення на нього арешту жодній особі, в тому числі і ОСОБА_6 , не було повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення (в тому числі і по якому внесено відомості до ЄРДР та в межах якого накладено арешт), а це ст.358 ч.4 КК України, вказаний транспортний засіб жодним чином не є та не може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, а тому не може відповідати критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України. Вказане майно не набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, оскільки протилежного на момент накладення арешту не доведено, накладення арешту порушує конституційні права власника майна на володіння, користування і розпорядження майном, тому просить скасувати арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які заперечили щодо скасування арешту вказаного майна, оскільки на даний час автомобіль визнано речовим доказом, у даному провадженні призначено автотоварознавчу та криміналістично-трасологічну експертизи, що потребують огляду транспортного засобу, думку представника власника майна, який підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підставне та підлягає задоволенню.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якого здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Як встановлено судом, під час вирішення питання про накладення арешту на майно 02.12.2015 року ОСОБА_6 або ж його представник, не були присутніми, що підтверджується матеріалами клопотання, судовим рішенням ухвалою про накладення арешту на майно від 02.12.2015 року (з врахуванням ухвали від 03.12.2015 року) та поясненнями представника володільця майна. Таким чином, положенням вказаного Закону встановлений порядок скасування арешту майна, а тому клопотання подано відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, згідно ст.170 КПК України (з відповідними змінами та доповненнями згідно Закону України від 10.11.2015 р.) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено судом, особи, які вказані в ст.170 КПК України, у кримінальному провадженні №0000355, розпочатого 01.09.2015 р. за ст.358 ч.4 КК України (в межах якого і було накладено арешт ухвалою від 02.12.2015 р. (з врахуванням ухвали від 03.12.2015 року), не встановлені, а тому арешт майна є передчасним.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України (з відповідними змінами та доповненнями), не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Оскільки на момент розгляду клопотання протилежного не встановлено, тобто ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, більше того, його навіть не допитано як свідка у межах даного провадження, він набув право власності на автомобіль та, оскільки протилежного не доведено, є добросовісним набувачем транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.170, ч.2 ст.167 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувались) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В витягу з ЄРДР №0000355 від 01.09.2015 року вбачається, що здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, предметом злочину по якому є посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків і який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи; печатки, штампи чи бланки підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності; інші офіційні печатки, штампи чи бланки.

Таким чином, вилучений під час проведення огляду 25.11.2015 р. транспортний засіб - автомобіль марки «Ford Transit», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , не є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР. Окрім того, судом встановлено, що матеріалами клопотання про арешт майна (справа №161/17977/15-к, провадження №1-кс/161/4751/15), не визначено яким саме із критеріїв, визначених у ч.2 ст.167 КПК України, відповідає майно, що було вилучено під час проведення огляду, так як слідчий та прокурор обмежились лише механічним дублюванням у клопотанні норм закону.

Ст.171 КПК України передбачено, що до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, зокрема і документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

На виконання вказаної вимоги закону до клопотання не додано документу, який би підтверджував право власності на майно.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково, зокрема, ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо вони доведуть, що арешт накладено необгрунтовано.

На думку суду, накладення арешту на вищевказане майно буде продовжуватись без відповідних законних підстав, так як згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України», будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Як встановлено в даний час, арешт на вищевказане майно накладено необґрунтовано, а тому і відсутні законні підстави для його продовження, оскільки таке рішення може тлумачитись недобросовісним, свавільним та таким, що порушує норми чинного національного та міжнародного законодавства.

Таким чином, зважаючи на викладені вище обставини, вважаю, що відсутні правові підстави для накладення арешту на майно - автомобіль марки «Ford Transit», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вилучений під час проведення огляду 25.11.2015 року у межах кримінального провадження №0000355, а тому арешт майна, накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2015 року (з врахуванням ухвали від 03.12.2015 р.), слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173, 174 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2015 року (з врахуванням ухвали від 03.12.2015 р.), на майно, вилучене під час проведення огляду 25.11.2015 року у кримінальному провадженні №0000355, а саме - автомобіль марки «Ford Transit», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1