Провадження № 1-кп/537/210/2015
Справа № 537/2942/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000620 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий:

1.27 січня 2010 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за частиною 3 статті 358 КК України до трьох років позбавлення волі; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік;

2.12 січня 2012 року Крюківським районним суд міста Кременчука Полтавської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців;

3.22 липня 2014 року Крюківським районним суд міста Кременчука Полтавської області за частиною 2 статті 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
16 лютого 2015 року близько 00.30 год. ОСОБА_3 , перелізши через паркан на охоронювану територію ринка «Плеяда», розташованого за адресою: Полтавська область місто Кременчук вулиця Шевченко, 29, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зірвав захисний ролет та проникши до контейнеру № 21, таємно викрав одяг роздрібної торгівлі та манекени, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 8950 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт незаконного заволодіння майном потерпілої за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку; просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи; позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди визнає повністю.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до статті 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися, крім документів, що характеризують особу обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені вище особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Одночасно судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 і кваліфікує його дії за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням до приміщення, вчинене повторно.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість скоєного ОСОБА_3 злочину, якій у відповідності до статті 12 КК України класифікується як тяжкий, особу обвинуваченого яка раніше судимий, інкримінований йому злочин вчинив під час відбування покарання за попереднім вироком суду, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено достатнє та необхідне покарання у вигляді позбавленні волі із застосуванням вимог статті 71 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла звернулась до суду з позовною заявою в якій прохала суд стягнути на її користь з ОСОБА_3 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 8950 грн. та 5000 грн. в рахунок завданої їй моральної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні, між діями ОСОБА_3 які виразилися в умисному незаконному заволодінні майном потерпілої і наслідками заподіяння матеріальної і моральної шкоди потерпілій є прямий причинний зв`язок.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Законом.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

За викладених обставин, із врахуванням думки обвинуваченого, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 8950 грн.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь потерпілої, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та ступень його вини, а також те, що злочинні дії обвинуваченого фактично погіршили її соціальне благополуччя та вимагають від неї додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди за рахунок наявного у нього майна, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 становить 2000 грн.

Речові докази - спортивні куртки «Каламбія» та «Адідас», светр чорного кольору - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 .

За викладених вище обставин, суд вважає за необхідне для забезпечення виконання покарання у вигляді позбавлення волі обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 липня 2014 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою, заарештувати останнього в залі суду негайно. Початок строку відбування покарання рахувати з 16 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 8950 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та компенсацію заподіяної моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

Речові докази - спортивні куртки «Каламбія» та «Адідас», светр чорного кольору - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1