Провадження № 11-кп/795/647/2015
Категорія - ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.014.270.010.004.324, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком районного суду ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 час перебування його під вартою, з 01.09.2014 року по 08.09.2014 рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь:

- ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, 120000 гривень;

- держави 859 грн. 32 коп. процесуальних витрат.

Звернуто заставу в сумі 60900 грн. на виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 моральної шкоди.

Звернуто стягнення на автомобіль марки «Mersedes-Benz E 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом, у забезпечення заявленого потерпілою позову про відшкодування моральної шкоди.

На вирок місцевого суду обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить його змінити. А саме:

а) пом`якшити призначене покарання, застосувати ст.ст. 69, 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням;

б) вирок в частині звернення стягнення на автомобіль марки «Mersedes-Benz E 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом, у забезпечення заявленого потерпілою позову про відшкодування моральної шкоди, скасувати.

В іншій частині вирок залишити без змін. Зазначає, що вирішуючи питання про призначення йому покарання суд як пом`якшувальну обставину врахував тільки добровільне часткове відшкодування завданого збитку, але не врахував його щирого каяття та відношення до вчиненого злочину, поведінку після цього, того, що він визнав свою вину у скоєному. Вказує, що з самого початку він визнав свою вину у ДТП та намагався будь-яким чином виправити ситуацію, про що свідчать численні розписки про отримання сином потерпілої грошових коштів. Загалом потерпілій було відшкодовано 42850 грн.. Також про щире каяття свідчить і те, що його мати надала дозвіл на звернення внесеної нею в сумі 60900 грн. застави на виконання вироку в частині стягнення моральної шкоди. Залишено поза увагою заборону судом спілкуватись особисто з потерпілою. Він неодноразово пропонував свою допомогу у лікуванні потерпілої, пошуку лікарів та медичних закладів, виготовлення протезів. Однак, потерпіла відмовлялась від отримання такої допомоги. Вважає, що суд призначаючи міру покарання не врахував його стан здоров`я, (гострий панкреатит, хронічний гастроуденіт, підтверджений епікризом, який знаходиться на арк. 181 т. 1), те, що злочин вчинено вперше, на обліку у психіатра та нарколога він не перебував, має вищу освіту, знання іноземної мови, позитивні характеристики. Крім того звертає увагу, що через отримання травми, пов`язаної з проходженням військової служби, його було звільнено з лав збройних сил України, що підтверджується копіями наказів №№ 55, 59, свідоцтва про хворобу № 500-п, довідки від 07.11.2013 року. Також під час ухвалення вироку суд вирішив питання про звернення стягнення на автомобіль, не врахувавши при цьому, того, що у відповідності із вимогами КПК України права у суду вирішувати питання про звернення стягнення на майно відсутнє. Більш того, ч. 9 ст. 100 КПК України регулює порядок вирішення питань про долю речових доказів і документів при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження, серед якого відсутня можливість звернути стягнення на майно. За вироком суду вирішено стягнути 120000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а звернення стягнення це одна зі стадій виконання судового рішення, яка здійснюється відповідно до умов ЗУ «Про виконавче провадження» та після ретельної перевірки державним виконавцем майнового стану боржника. Прийнявши рішення про стягнення з нього на користь потерпілої 120000, 00 грн. та звертаючи стягнення на автомобіль, суд не врахував, що ним було сплачено в рахунок відшкодування моральної шкоди 26936,10 грн. та 60900,00 грн. застави звернуто в рахунок виконання вироку в частині стягнення моральної шкоди. Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 № 414/07/15 від 08.07.2015 року, автомобіля без урахування пошкоджень отриманих у ДТП складає 137596, 00 грн., а з урахуванням пошкоджень 82288, 71 грн..

На апеляційну скаргу обвинуваченого від прокурора надійшло заперечення, просить її залишити без задоволення.

Як встановив суд І інстанції, 17 серпня 2014 року, о 05 год. 00 хв., ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz E 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Чернігові по проспекту Миру зі сторони вул. Щорса в напрямку вул. Коцюбинського. Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_6 виїхав за межі проїзної частини і на тротуарі біля будинку АДРЕСА_3 по ходу свого руху, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідача, прохання обвинуваченого задовольнити його апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_9 та її представника які покладалися на думку суду, прохання прокурора відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи і дав їм вірну правову кваліфікацію.

Висновок районного суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Сам обвинувачений в апеляційному суді свою вину визнав повністю, щиро каявся, надав розписки про повне відшкодування заподіяної потерпілій шкоди і запевняв про свої наміри забезпечити потерпілій належне протезування. З цією метою запропонував потерпілій укласти нотаріальний договір не пізніше сплину строку на касаційне оскарження.

Сторона обвинувачення вирок суду першої інстанції не оскаржувала.

За таких обставин, вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно врахував характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не був судимий, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, позитивні характеристики з місця служби та навчання, активну участь у спортивних змаганнях, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, обставини, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування заподіяних збитків та обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим районний суд не врахував таку обставину, що пом`якшує покарання, як щире каяття. Також суд першої інстанції не врахував, що потерпіла отримала по життєво першу групу інвалідності, потребує не тільки протезування але й інших витрат, пов`язаних з отриманими тілесними ушкодженнями. Обвинувачений же, перебуваючи у місцях позбавлення волі, практично буде позбавлений надавати матеріальну допомогу потерпілій.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням позиції потерпілої, колегія суддів знаходить можливим застосувати ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням ряду певних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Також, приймаючи до уваги повне відшкодування потерпілій шкоди за вироком районного суду, такий захід забезпечення цивільного позову як звернення стягнення на автомобіль марки «Mersedes-Benz E 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає скасуванню з поверненням цього майна власнику.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року щодо нього змінити.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 цієї статті.

Скасувати такий захід забезпечення цивільного позову, як звернення стягнення на автомобіль марки «Mersedes-Benz E 420», реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути його власнику.

В решті цей вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4