Пр.1-кп/336/691/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2015 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя ,громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працює,неодружений,мешкає в АДРЕСА_1 ,зареєстрований в АДРЕСА_2 ,раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.309 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
12.10.2015 р. ОСОБА_5 ,маючи умисел на незаконне придбання,зберігання наркотичного засобу без мети збуту,знаходячись на прибудинковій території за місцем мешкання по АДРЕСА_1 ,незаконно придбав шляхом зриву листя рослини роду конопля,яку в подальшому висушив природним способом та незаконно зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.
19.10.2015 р.в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 ,працівниками міліції була виявлена та вилучена суха речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору,яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1611 від 29.10.2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом,загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1034,3414 г.,яку ОСОБА_5 незаконно зберігав та території домоволодіння у пластикових ємкостях без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину та пояснив,що з травня 2015 р.із насіння рослини конопля для власного споживання він на території домоволодіння за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 вирощував рослину конопля,яку в жовтні 2015 р.після дозрівання зривав та сушив природним способом у подвір*ї, з наміром використовувати для власного вживання.19.10.2015 р. за місцем його мешкання був проведений обшук,в ході якого працівники міліції виявили та вилучили наявні у нього висушені частини рослини конопля,які він зберігав без мети збуту.В процесі досудового розслідування сприяв встановленню істини по справі. В скоєному розкаявся.
Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винність обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив,що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії по ст.309 ч.2 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту,у великих розмірах.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше не судимий, має постійне місце проживання, мешкає з цивільною дружиною та виховує її дитину,неофіційно працевлаштований, на обліку у ЗОПБ та ЗОНД не перебуває,тяжких наслідків по справі не встановлено.
Обставинами,які пом*якшують покарання обвинуваченого,суд приймає повне визнання вини,його щирє каяття у вчиненому та сприяння встановленню істини у справі.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого,суд не встановив.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, за відсутності тяжких наслідків,суд прийшов до висновку, що обвинувачений бажає стани та шлях виправлення, на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв*язки, адаптований у суспільстві, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив.
Всі ці відомості про особу обвинуваченого у сукупності із пом*якшуючими обставинами суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк,передбачений санкцією ч.2 ст.309 КК України,а забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов*язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат,а саме витрат,пов*язаних із залученням експерта та проведенням експертизи,як про це заявив прокурор,суд прийшов до висновку,що позиція прокурора є необґрунтованою та суперечить положенням кримінального процесуального закону.
Так,відповідно до ст.118 КПК України,витрати,пов*язані із залученням експертів є процесуальними витратами.
Згідно ст.122 КПК України,експертам оплачуються проїзд,а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу,якщо це не є їх службовим обов*язком.
З матеріалів справи вбачається,що для проведення судової хімічної експертизи був залучений експерт Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Запорізькій області.
При розгляді справи прокурором не було надано будь-яких відомостей про те,що витрати на залучення експерта пов*язані з оплатою проїзду експерта або добових,а також про те,що виконана експертом робота по проведенню експертиз не є його службовим обов*язком.
За таких обставин, судові витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають.
Відповідно до ст.100 КПК України,речові докази-наркотичний засіб,який вилучений з обігу,підлягає знищенню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого обирався 05.11.2015 р.у виді особистого зобов*язання,його умов обвинувачений не порушував,тому до набрання вироком законної сили доцільно залишити цей запобіжний захід без змін.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі .
Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов*язки:періодично з*являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання і місця роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого обрати у виді особистого зобов*язання.
Речові докази:
-наркотичний засіб,який відповідно до квитанції № 279 зберігається в камері схову речових доказів Шевченківського РВ ЗМУ-знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1