НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7392/14-к
Провадження № 1-кп/0182/68/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0003775 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має неповнолітню дитину 2001 р. народження, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого АДРЕСА_2 , раніше судимого :

.

04.06.2010 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.. 119, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст.. 395, 70, 71 КК України до 6 р. 2 м. позбавлення волі. Звільнився 06.05.2011р. по відбуттю строку покарання.

14.04.2014 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4 р. позбавлення волі з іспитовим строком 3 р.

по обвинуваченню у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в період іспитового строку, скоїв умисний злочин при наступних обставинах.

Так 13.09.2014р. об 15.30 год. ОСОБА_3 , маючи намір на викрадення чужого майна, переліз через паркан будинку АДРЕСА_3 , де підійшов до вікна будинку і пошкодив москітну сітку на вікні. В цей час, до вікна підійшов неповнолітній ОСОБА_6 ОСОБА_3 , помітив ОСОБА_6 і сказав останньому: «О, привіт», після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії помічені, реалізуючи свій злочинний умисел, протягнувши руку в кімнату, тим самим проникнувши до неї, умисно, відкрито, повторно, з підвіконня, викрав ноутбук Fujitsu Siemens seria Ap1510 d вартістю 800 грн., зарядний пристрій до нього вартістю 50 грн. та комп`ютерну мишку, вартістю 50 грн., які належали ОСОБА_7 , та перелізши через парка, втік. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 збиток на загальну суму 900 грн.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в житло.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою не визнав і показав, що викрадення майна не скоював, в той день він сварився зі своєю дружиною, ноутбук та кросівки не видавав, кросівки які є в матеріалах провадження йому не належать, поняті, зазначені в матеріалах провадження, не були присутні при слідчих діях. Заяви про видачу ноутбука та кросівок писав внаслідок тиску зі сторони співробітників міліції. На досудовому розслідуванні та під час судового розгляду, до нього булли застосовані фізичний та моральний тиск з боку працівників міліції.

Але вина ОСОБА_3 в інкримінуємому йому діянні повністю підтверджується дослідженими доказами.

Допитаний в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній свідок ОСОБА_6 показав що 13.09.2014р. він знаходився дома в своїй кімнаті. Був біля вікна. Почув якийсь звук і побачив як який то чоловік вирізав ножем москітну сітку. Цей чоловік сказав - « ОСОБА_8 , привіт», взяв з підвіконня ноутбук Fujitsu Siemens seria Ap1510 d з зарядним пристроєм та мишкою і побіг. Зарядний пристрій та мишку знайшли у дворі. Це було приблизно о 15-16 год. Ноутбук повернутий. В міліції, під час впізнання, в присутності понятих, він впізнав чоловіка який викрав ноутбук, так як добре розгледів обличчя. Чоловік був одягнений в чорні штани та чорні кросівки.

Свідок ОСОБА_9 показала, що проживає в АДРЕСА_3 . 13.09.2014р. вона прийшла з лікарні і лягла в кімнаті відпочити. Також в кімнаті був її онук ОСОБА_6 . Вона почула як її онук з кимось розмовляє і побачила як якийсь чоловік взяв ноутбук і побіг з ним. Він був одягнений білий верх, темний низ. В лице чоловіка, який викрав ноутбук вона не бачила. В міліції вона бачила чоловіка, який викрав ноутбук, впізнавши його по статурі.

Свідок ОСОБА_10 показала, що знайома з ОСОБА_3 як з покупцем магазина «Продукти» де вона працює продавцем. 13.09.2014р. вона бачила обвинуваченого неодноразово, так як він біля магазину за місцем її роботи зі своєю дружиною вчинив сварку. Сварка почалась приблизно о 9 годині, після чого дружина ОСОБА_11 пішла, а він сам неодноразово заходив до магазини, спілкувався з покупцями, кудись ходив. В період часу з 15 до 16 год. вона Снігового не бачила. Близько 18 години знову була сварка і бійка Снігового з дружиною. В той день ОСОБА_3 був у білих кросівках та чорних штанах. Кросівки вона запам`ятала добре, так як незадовго до зазначених обставин він ходив і продавав їх.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала що вона проживає по сусідству з ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , обвинувачений їй знайомий. В один з днів в 2014р., в теплий період часу, вона неодноразово бачила ОСОБА_3 навпроти домоволодіння ОСОБА_9 . В той же день їй стало відомо, що в будинку ОСОБА_9 була скоєна крадіжка.

В ході огляду місця події (а.п. 12-16), оглянута територія та житловий будинок домоволодіння АДРЕСА_3 , яке розташоване на перехресті вул..Севастопольської та Ушинського. В ході огляду встановлене місце де знаходилось викрадене майно - підвіконня кімнати житлового будинку, а на території домоволодіння виявлені комп`стерна мишка та зарядний пристрій від ноутбука, а також слід взуття.

На підставі заяви обвинуваченого у нього вилучений ноутбук, який був повернутий потерпілій (а.п. 34,35- 36, 37, 38)

Під час проведення впізнання особи, свідок ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка викрала ноутбук (а.п. 60-61).

Свідок ОСОБА_12 , впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка якого вона бачила біля домоволодіння АДРЕСА_3 13.09.2014р. о 15.30 год., що відображено в протоколі пред`явлення особи для впізнання ( а.п. 64-67).

Вартість викраденого майна підтверджується довідками ( а.п. 94,95,96).

Таким чином, дослідивши надані державним обвинуваченням докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у відкритому викраденні майна за цим кримінальним провадженням.

Заяви обвинуваченого про моральний та фізичний тиск з боку співробітників міліції в ході досудового слідства та судового розгляду не підтвердились. Постановами слідчих ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 28.05.2015р. та 09 листопада 2015р. Кримінальні провадження № 0000029 та № 0000742 закриті в зв`язку з відсутністю в діях співробітників Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області складу злочину.

Крім того, в ходу судового слідства досліджені

протокол огляду кросівок, вилучених на підставі заяви ОСОБА_3 (а.п. 19, 20-21)

та

висновок експерта № 32/02-306 від 15.09.2014р. (а.п. 25-31), згідно якого слід виявлений в ході огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_3 , придатний до ототодження взуття, яким він залишений не за ідентифікаційними, а за груповими ознаками. Слід міг бути залишений кросівкою на праву ногу ОСОБА_3 .. Але відповісти на це питання в категоричній формі не є можливим.

Однак ці докази, судом не можуть бути розцінені в якості доказів вини ОСОБА_3 , так як в результаті проведення зазначеної експертизи, експертом не дана відповідь на поставлені питання в категоричній формі, так як вилучене у ОСОБА_3 взуття кросівки, ототожнюються зі слідом з місця огляду лише за груповими ознаками.

При призначені покарання обвинуваченому, суд , на підставі ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, негативну характеристику, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає наявність на утриманні неповнолітнії дитини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.

Суд вважає необхідним обрати обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Невідбута частина покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 14.04.2014р., на підставі вимог ст.. 71 КК України, підлягає частковому приєднанню.

Підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Цивільний позов не заявлявся.

В стягненні з ОСОБА_3 коштів в сумі 393,12 грн. за проведення судової трасологічної експертизи № 32/02-306 ( а.п. 24, 25-31) належить відмовити, так як результати зазначеної експертизи не визнані судом в якості доказів по провадженню.

Керуючись ст. 369, 373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавленні волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 14.04.2014р., остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість ) років.

Запобіжний захід залишити тримання під вартою до вступу вироку у закону силу.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання час тримання під вартою ОСОБА_3 з 20.00 год. 13.09.2014р. по день набрання вироком законної сили, з урахуванням вимог, передбачених ч.5 ст. 72 КК України в ред. від 26.11.2015р.

В стягненні з ОСОБА_3 коштів за проведення судової трасологічної експертизи -- відмовити

Речові докази

- комп*ютерну мишку, зарядний пристрій та ноутбук, передані на зберігання потерпілій - залишити потерпілій.

- кросівки, передані на зберігання дружині обвинуваченого - залишити їй.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 діб з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :