Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-312/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Закревського В.І., при секретарі -Рибак І.О., за участю прокурора - Соловянової В,А., захисника підсудного-Кучери В.Л. захисника потерпілого - ОСОБА_1і.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Первомайськ Миколаївської область, гр-на України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, не одружений, раніше не судимий, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

В СТАНОВИВ:

15 червня 2011 року, близько 1 години ночі, ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 знаходились на вулиці Лєрмонтова м. Первомайська Миколаївської області. На вищевказаній вулиці між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_3 наніс гр. ОСОБА_6 правою рукою удар в область обличчя, а саме в щелепу, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, з якими ОСОБА_6 був доставлений до Первомайської міської лікарні Миколаївської області.

Згідно висновку експерта № 525-М від 26.07.2011 року у гр. ОСОБА_6 виявлено двійний перелом нихшьої щелепи зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 15.06.2011 року від дії тупого твердого предмету та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 122 ч. 1 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров я.

Викладене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні показаннями підсул-о~: ОСОБА_2, який визнав свою вину в повному обсязі, дав правдиві показання, підтвердивши фал завдз= умисного тілесного ушкодження середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним дл= життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тоеалмй розлад.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 15 червня 2011 року, близько чон він знаходився на вулиці Лєрмонтова м. Первомайська Миколаївської області. Разом з ним були його з-айомі, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8. З вказаними хлопцями вони сиділи на лавці та відпочивали, В цей час по вищевказаній вулиці проходили двоє хлопців, а саме Карпінсьсш ~ 5 та ОСОБА_4 Коли хлопці проходили біля них, хтось, а хто саме, від не може визначитись, моюео це і був і ОСОБА_3, підійшов до ОСОБА_6 попросив в нього цигарку. На прохач-- підійшовшого чоловіка він, ОСОБА_6, відповів грубою нецензурною лайкою, після чого пішов та се -а лавку, на якій сидів. В цей час ОСОБА_3 в його адресу також висловився грубою не_е- : лайкою, йдучи в сторону мікрорайону «Фрегат», Після цього ОСОБА_6 крикнув ОСОБА_9, щоб останній його зачекав та підійшов до нього, щоб поговорити стосовно його, ОСОБА_2, поведінки і саме нецензурного висловлювання. ОСОБА_10 пінський продовжував йти в бік селища «Фрегат» тоПерелелиця наздогнав ОСОБА_10 пінського і підійшовши відразу відчув сильний удар в область обличчя, а саме в щелепу. Від удару він одразу почув в щелепі гостру біль та присів на землю, Після нанесеного йому удару із-за гострої болі він нічого не памятає, що далі відбувалось.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що 15,06. 2011 року, близько 1 години ночі, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходились на вулиці Лєрмонтова м, Лервомайська. Він з хлопцями на вулиці сиділи на лавочці та розмовляли. В ході розмови ОСОБА_6 ігор та ОСОБА_8 відійшли від лавочки приблизно на 50 метрів для того, щоб між собою порозмовляти, а ОСОБА_7 в цей час знаходився на місці. Через деякий час ОСОБА_7 почув, як ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розмовляють на підвищених тонах та зрозумів, що там відбувається конфлікт. Потім, через деякий час ОСОБА_6 ігор та ОСОБА_8 підійшли до лавочки, на котрій вони відпочивали. В цей час ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як потім дізнався ОСОБА_7 А,А., після конфлікту пішли вверх по вулиці в сторону мікрорайону «Фрегат». Він разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 і. та ОСОБА_8 0. вони також пішли по вулиці Лєрмонтова в попутному напрямку додому. На перехресті вулиць Лєрмонтова та Даніліна його знайомий ОСОБА_6 ігор підійшов до ОСОБА_2 Пилила. В цю мить коли ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_2 Пилила, то останній рукою наніс удар ОСОБА_6 в область обличчя. Від даного удару ОСОБА_6 присів до землі.

Він одразу підійшов до ОСОБА_2 та почали битися. Через деякий час ОСОБА_2 відбіг від нього на деяку відстань та ОСОБА_6 піднявся з землі і він побачив, що в ОСОБА_6 весь рот був в крові та ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_2 зламав йому щелепу. Потім, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пішли в невідомому мені напрямку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 0.0. показав, що 15.06. 2011 року, близько 1 години ночі, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились на вулиці Лєрмонтова м. Лервомайська. Він з хлопцями на вищевказаній вулиці сиділи на лавочці та розмовляли, В ході розмови він разом з ОСОБА_6 відійшли від лавочки приблизно на 50 метрів для того, щоб між собою порозмовляти, а в цей час на лавочці знаходився ОСОБА_7, В ході розмови з ОСОБА_6 в цей час біля них проходило двоє хлопців, це були ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Один з хлопців, а саме ОСОБА_2 підійшов до них та у ОСОБА_6 попрохав цигарку. На ОСОБА_2 прохання ОСОБА_6 в його адресу висловився грубою нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пішли по вулиці Лєрмонтова в сторону мікрорайону «Фрегат», Він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також пішли в попутному напрямку по вулиці додому. На перехресті вулиць Лєрмонтова та Даніліна м, Лервомайська ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стояли та розмовляли між собою, В цей час до них підійшов його знайомий ОСОБА_6 та почав з ОСОБА_2 розмовляти і в ході розмови ОСОБА_2 рукою вдарив ОСОБА_6 в область обличчя, а саме по щелепі. Він в цей час був неподалік ОСОБА_6 та особисто бачив, як ОСОБА_2 вдарив по обличчю ОСОБА_6, Від даного удару ОСОБА_6 ігор присів на землю та почав розповідати, що в нього дуже болить щелепа і вибиті зуби.

З урахуванням визнання свой' вини підсудним, од вважає, що вина підсудного в скоєнні злочину, передбаченого от, 122 ч, 1 КК України, підтверджена, його дії вірно кваліфіковані як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не е небезпечним для життя і не потято за собою наслідків, передбачених у от. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров я.

Відповідно до висновку експерта № 525-М від 26,07,2011 року, у потерпілого ОСОБА_6 виявлено подвійний перелом нижньої щелепи зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 15.06.2011 року від дії тупого твердого предмету та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які помякшують покарання підсудного, - визнання вини та щире каяття в скоєному; часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди; сімейне положення, обтяжують покарання підсудного - судом не встановлено,

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудного ОСОБА_9 необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі в рамках терміну, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КК України, але при цьому вважає за доцільне застосування ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням.

Заявлений потерпілим по справі ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі №3308грв.15 коп. та визнаний підсудним ОСОБА_2 підлягає повному задоволенню, а заявлений позов про відшкодування моральної шкоди на суму 10 тисяч гривень та визнаний частково підсудним підлягає частковому відшкодуванню в сумі 3000 грв. Позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування витрат за надання юридичної допомоги не підлягають задоволенню, гюскільки чинне законодавство не передбачає відшкодування витрат на за надання юридичної допомоги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудного ОСОБА_9 необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі в рамках терміну, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КК України, але при цьому вважає за доцільне застосування ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням.

Заявлений потерпілим по справі ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі №3308грв.15 коп. та визнаний підсудним ОСОБА_2 підлягає повному задоволенню, а заявлений позов про відшкодування моральної шкоди на суму 10 тисяч гривень та визнаний частково підсудним підлягає частковому відшкодуванню в сумі 3000 грв. Позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування витрат за надання юридичної допомоги не підлягають задоволенню, гюскільки чинне законодавство не передбачає відшкодування витрат на за надання юридичної допомоги.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання в вигляді обмеження волі строком на 2(два) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити з випробування з іспитовим строком на 2(два) роки.

Згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов'язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змінити - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3308 (три тисячі триста вісім)грв, 15 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень, а всього 6308 (шість тисяч триста вісім) гривень 15 коп.

Вирок може бути оскаржено всіма учасниками процесу в апеляційний суд Миколаївської області на протязі 15 днів, з подачею апеляції через суд першої інстанції, а засудженому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ: