№1-кп/0202/433/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000639 від 03.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, що працював на посаді заступника начальника відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з наказом № 145-0 від 17.06.2015 призначений на посаду заступника начальника відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, будучи державним службовцем 6 рангу, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну службу» та згідно із приміткою 2 до ст. 368 КК України вказує на зайняття ним, як службовою особою, відповідального становища.

В другій половині липня 2015 року фізична особа - підприємець ОСОБА_6 прийшов до головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 з метою отримання консультацій з приводу отримання ліцензії на право зайняття господарської діяльності, пов`язаної із продажем лікеро-горілчаних виробів в торговельній установі, розташованій біля будинку АДРЕСА_2 .

Під час надання ОСОБА_7 консультацій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 в кабінеті №7, розташованому на третьому поверсі Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. С. Ковалевської, 4, заступник начальника відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Лівобережної ОДШ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , який в цей час знаходився у цьому кабінеті, почувши предмет розмови ОСОБА_7 із ОСОБА_6 , розуміючи, що організація та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо додержання вимог податкового законодавства, пов`язаного із продажем лікеро-горілчаних виробів, не входить до його компетенції, але свідомо розраховуючи на свою можливість вплинути на службових осіб сектору за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Лівобережної ОДНІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (у т.ч. й на головного державного ревізора-інспектора Лівобережної ОДШ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 ), уповноважених на проведення перевірок із вказаних питань та накладення за їх результатами заходів податкового контролю, пересвідчившись у відсутності у вказаного приватного підприємця ліцензії та інших дозвільних документів на право торгівлі лікеро-горілчаними виробами, самостійно втрутився у їх розмову з метою вступу із ОСОБА_6 у позаслужбові стосунки для подальшого отримання від нього неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання відповідних функцій, а саме невжиття щодо нього заходів податкового контролю, направлених на застосування штрафних санкцій, необхідність вжиття яких обумовлена наявністю в діяльності цього суб`єкта господарювання порушень вимог податкового законодавства.

За результатами розмови із вказаною фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 за невжиття щодо нього заходів податкового контролю вказав йому про необхідність принесення до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області декілька ящиків офісного паперу формату А-4, та обумовив обставини наступної зустрічі, надавши час для збору необхідних для оформлення ліцензії документів, та вказавши ОСОБА_6 , що за невжиття щодо нього заходів податкового контролю, направлених на застосування штрафних санкцій, останній має сплачувати йому неправомірну грошову винагороду в сумі 1500 грн. щомісяця.

В подальшому, 20.08.2015 в період часу з 14.30 до 15.30 год., під час чергової зустрічі із ОСОБА_6 біля входу до приміщення Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. С. Ковалевської, 4, ОСОБА_5 , маючи умисел на отримання від нього щомісяця неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання відповідних функцій, розуміючи, що організація та проведення перевірок суб`єктів господарювання, пов`язаної із продажем лікеро-горілчаних виробів, не входить до його компетенції, але свідомо розраховуючи на свою можливість вплинути на службових осіб сектору за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, уповноважених на проведення перевірок із вказаних питань та накладення за їх результатами заходів податкового контролю, заздалегідь продумавши механізм її отримання, та завчасно підготувавшись до цієї зустрічі шляхом написання на клаптику паперу рукописним текстом чорнилами синього кольору комбінації із 16 арабських цифр як номеру банківської карти ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , яка належить його дідові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно, без ініціативи ОСОБА_6 , передав йому зазначений клаптик паперу, пояснивши, що це номер банківської карти, на яку він ( ОСОБА_6 ) мав щомісяця, мінімум до закінчення результатів виборів депутатів до місцевих рад, а в подальшому на невизначений термін, перераховувати на неї неправомірну грошову вигоду в сумі 500 (п`ятсот) грн. за безперешкодне здійснення ним господарської діяльності у торговельній установі, розташованій біля будинку №79 по вул. Янтарній у м. Дніпропетровську, без ліцензії та інших дозвільних документів та невжиття щодо нього заходів податкового контролю, направлених на застосування штрафних санкцій.

В подальшому ОСОБА_5 29.08.2015 року отримано від ОСОБА_6 на розрахунковий рахунок банківської карти ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , неправомірну грошову вигоду в сумі 2 000 (дві тисячі) грн. за вплив на службових осіб сектору за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, уповноважених на проведення перевірок додержання вимог податкового законодавства в діяльності суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж лікеро-горілчаних виробів, та за те, щоб позитивно вплинути на них за ненакладення ними на нього ( ОСОБА_6 ) заходів податкового контролю, направлених на застосування штрафних санкцій, та позитивне вирішення питання щодо безперешкодного здійснення цим приватним підприємцем протягом обумовленого за результатами попередньої домовленості терміну господарської діяльності у торговельній установі, розташованій біля будинку АДРЕСА_2 , без ліцензії та інших дозвільних документів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що злочин скоїв за обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що в липні 2015 р. перебуваючи на своєму робочому місці, у кабінеті Лівобережної ОДПІ ОСОБА_5 почув розмову між ОСОБА_6 та головним державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 .. ОСОБА_5 за невжиття щодо ОСОБА_6 заходів податкового контролю вказав йому про необхідність принесення до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області декілька ящиків офісного паперу формату А-4. Після цього 20.08.2015 р. після чергової зустрічі з ОСОБА_6 надав номер банківської карти свого дідуся, пояснивши, що ОСОБА_6 в подальшому на невизначений термін, повинен перераховувати на неї 500 (п`ятсот) грн. щомісяця за безперешкодне здійснення ним господарської діяльності у торговельній установі.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 369-2 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 369-2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, те, що він по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психатра не перебуває.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст.66 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу на користь держави в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо обов`язкового додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України у виді спеціальної конфіскації, то, відповідно до вимог ч.5 ст.96-2 КК України, п.5 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки грошові кошти загальною сумою 2000 гривень були добровільно передані громадянином ОСОБА_6 , зазначені кошти підлягають поверненню йому як законному власнику. Тому суд вважає за можливе не застосовувати спеціальну конфіскацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 ( двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, без спеціальної конфіскації на підставі ч. 5 ст. 96-2 КК України.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 6 рангу державного службовця.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Зняти арешт, накладений Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2015 р. на грошові кошти у сумі 2 000 (дві тисячі) гривень, які перераховані ОСОБА_6 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_8 та повернути вказані грошові кошти - ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1