Вирок
Іменем України
09 грудня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження, по якому обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Млинище Житомирського району Житомирської області, громадянин України , українець, освіта середня - спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий : 05.11.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з додатковою мірою покарання конфіскація 1/2 майна; 31.01.2011 року Житомирським районним судом Житомирської області за ст. 309 ч.2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 17.06.2011 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. 309 ч.2 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2014 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу будинку № 7 по вул. Вокзальній у м. Житомирі. У його знайомого ОСОБА_5 за вказаною адресою знаходився автомобіль марки ЗАЗ 110220, 1993 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . У ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом шляхом зловживання довірою.

ОСОБА_4 під приводом надання зазначеного автомобіля під викуп, звернувся до ОСОБА_5 надати йому вищевказаний автомобіль. ОСОБА_5 не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 , будучи впевнений у щирості його намірів, добровільно надав автомобіль останньому, домовившись, що останній частками сплатить йому кошти за автомобіль в сумі 10000 гривень.

Так як на той час певні деталі зазначеного автомобіля знаходилися у несправному стані та він не мав можливості самостійно рухатися, ОСОБА_4 за допомогою іншого транспортного засобу шляхом буксирування транспортував даний автомобіль із місця стоянки до свого місця проживання.

В подальшому ОСОБА_4 кошти за автомобіль не віддав.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно, шляхом зловживання довірою, заволодів транспортним засобом - автомобілем марки ЗАЗ 110220, 1993 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві користування, ОСОБА_5 чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 10 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав та зазначив, що 20 серпня 2014 року вдень перебував поблизу будинку № 7 по вул. Вокзальній у м. Житомирі у свого знайомого. Знайомий просив відремонтувати автомобіль ЗАЗ 110220, 1993 року випуску, який він взяв у свого кума та зламав. Побачивши даний автомобіль, ОСОБА_4 запитав чи власник не продає його. В цей же день ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустрілись і домовились, що ОСОБА_4 забирає собі автомобіль, ремонтує його і залишає собі, а ОСОБА_5 через деякий час сплачує 10000 гривень.

В той же день потерпілий своїм автомобілем «Ланос» затягнув автомобіль марки ЗАЗ 110220, 1993 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 до місця проживання ОСОБА_4 у смт. Озерне. Обвинувачений почав ремонтувати автомобіль, але тому , що заробляв мало, а маючи сім`ю та малу дитину більше грошей тратив на сім`ю, віддавати борг ОСОБА_5 не було чим. Як тільки до нього приїхали працівники міліції, він пішов до знайомого, позичив гроші і віддав потерпілому. Щиро кається та просить суворо не карати.

Державний обвинувач обґрунтував винуватість ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 289 КК України, слідуючими доказами :

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 20 серпня 2014 року близько 13 години 30 хвилин до нього звернувся ОСОБА_4 з проханням продати йому автомобіль ЗАЗ 110220, 1993 року випуску, яким він володів та який перебував у несправному стані. Він погодився і було укладено усну угоду з ОСОБА_4 про те, що останній забирає автомобіль та ремонтує його і залишає собі, а коли назбирає гроші віддає ОСОБА_5 10000 гривень. В той же день потерпілий своїм автомобілем «Ланос» затягнув автомобіль марки ЗАЗ 110220, 1993 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_3 до місця проживання ОСОБА_4 у смт. Озерне, залишивши автомобіль ОСОБА_4 . Автомобіль ОСОБА_4 через деякий час продав .

Оскільки ОСОБА_4 майже рік не віддавав гроші , мотивуючи тим, що не має заробітків, він звернувся в міліцію. Враховуючи, що обвинувачений повністю розрахувався претензій до нього не має ;

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.09.2015 року, згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до особи, яка заволоділа його транспортним засобом шахрайським шляхом;

довідкою про те, що вартість автомобіля ЗАЗ 110220, 1993 року випуску становить 10000 гривень;

протоколом слідчого експерименту від 21.09.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 показав та розповів, яким чином обвинувачений ОСОБА_4 заволодів його автомобілем;

протоколом слідчого експерименту від 30.09.2015 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 показав та розповів, яким чином заволодів автомобілем ОСОБА_5 .

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом .

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не виявлено.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий, але щиро кається, повністю відшкодував заподіяну шкоду , потерпілий просить суворо не карати .

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст. 323,324 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п. 3, 4 статті 76 КК України: повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1