АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/209/16 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 640/2060/16-к Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

апелянта - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10.02.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, про зобов`язання слідчого вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000725.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 11 лютого 2016 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2016 року та зобов`язати слідчого СВ УСБУ в Харківській області по кримінальному провадженню № 0000725 вчинити певні дії. В обгрунтування доводів посилається на те, що на підставі п.3 ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя мав зобов*язати слідчого виконати слідчі дії.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Посилаючись на положення ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у кримінальному провадженні має відбуватись з дотриманням певних умов.
З матеріалів судової справи вбачається, що 25.01.2016 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_8 з клопотання про проведення у кримінальному провадженні №0000725 слідчих дій та вжиття заходів по забезпеченню кримінального провадження. Результати розгляду цього клопотання заявнику на даний час не відомі, копію відповіді або постанови слідчого не отримав.
У скарзі, поданій слідчому судді, заявник, посилаючись на положення п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, просить зобов*язати слідчого вчинити певні слідчі дії.
Частина 1 ст. 303 КПК України передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Зокрема у п. 1 ч.1 цієї статті передбачена можливість оскарження нездійснення процесуальних дій, які слідчий або прокурор зобов*язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У розумінні загальних положень КПК України розгляд клопотань під час досудового розслідування є процесуальною дією, яку, згідно з вимогами ст.220 КПК України, слідчий, прокурор зобов*язані вчинити у визначений процесуальним законом строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання та про результати розгляду клопотання повідомити особі, яка заявила клопотання.

Проте вимоги скарги ОСОБА_7 не полягають у зобов*язанні слідчого розглянути відповідне клопотання, а ґрунтуються на вимогах зобов*язання слідчого проведення певних слідчих дій.

Пункт 7 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, проте, як вбачається зі змісту скарги, такого рішення заявник не отримував та не обізнаний щодо його існування.

За таких умов, відмова у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 з тих підстав, що скарга подана на бездіяльність, що не підлягає оскарженню, є обґрунтованою.

До того ж, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_7 , на момент розгляду апеляційної скарги він вже отримав постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення певних слідчих дій у кримінальному провадженні, що не позбавляє його права оскаржити рішення слідчого, у випадку незгоди, у передбачений законом спосіб.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 в порядку ст. 303 КПК України про зобов`язання слідчого вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000725 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: