ЄУН №337/89/16-к
№ 1-кп/337/34/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000867 від 14.03.2015р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: 31.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, 69, 70 КК України до 240 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого запобіжний захід не обирався,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
31 липня 2014 року ОСОБА_4 був засуджений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та йому було призначено остаточне покарання у вигляді двохсот сорока годин громадських робіт.

24 вересня 2014 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя набрав законної сили. До виконання вказаного у вироку покарання ОСОБА_4 без поважних причин не прибув.

22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 під підпис було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання за вироком суду, роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання, про що у нього співробітниками Хортицького РВ КВІ було відібрано підписку. В ході бесіди із засудженим, було з`ясовано, що з урахуванням його робочого графіка у ТОВ ТД «Інвест Пак», де з його слів він працював офіційно за трудовим договором, до відбування покарання та відпрацювання громадських робіт ОСОБА_4 повинен приступити з 13 листопада 2014 року, після чого йому під підпис було видано направлення до МКП «Основаніє» для відбування призначеного вироком суду покарання у вигляді громадських робіт, однак ОСОБА_4 до відбування покарання не приступив та до МКП «Основаніє», згідно виданого направлення не з`явився без поважних причин.

Окрім цього, засуджений ОСОБА_4 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, але незважаючи на це, останній не в`являвся жодного разу для відпрацювання громадських робіт. Таким чином, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, діючи умисно, ОСОБА_4 не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції Хортицького РВ, тим самим ухилився від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Пояснив, що усвідомлював, що повинен відбувати покарання, призначене вироком суду у вигляді громадських робіт, був попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання, йому було надано направлення для відбування покарання, поважних причин, які б перешкоджали йому відбувати покарання у вигляді громадських робіт не мав раніше і не має на даний час. На сьогоднішній день до відбування покарання не приступив. Щиро кається в скоєному, просить строго його не наказувати.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд за згодою учасників судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Зважаючи на викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим
Так, суд дійшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначених за вироком суду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, особу винуватого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту в межах санкції статті 389 ч.2 КК України. Покарання у вигляді обмеження волі не буде відповідати характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним діяння. Будучи засудженим до покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, обвинувачений належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, ухилився від відбування покарання, підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому судом встановлено, що кримінальне правопорушення, за яке обвинувачується ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження, останній вчинив в період відбуття покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2014р. у вигляді 240 годин громадських робіт, строк не відбутого покарання на день ухвалення вироку становить 240 годин громадських робіт.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним при призначенні покарання ОСОБА_4 застосувати вимоги ст. 71 КК України, призначивши йому остаточне покарання у вигляді арешту шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2014 року, перевівши відповідно до ст. 72 КК України, 240 годин громадських робіт в 30 днів арешту із розрахунку 1 дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся. Питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження перед судом не порушувалось.
Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2014 року, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді арешту строком 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1