Справа № 567/85/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2016 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розваж Острозького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

встановив:
згідно з обвинувальним актом від 13 серпня 2015 року встановлено, що ОСОБА_4 , 10.07.2015 року, близько 14 години, знаходячись в приміщенні магазину «Міленіум», що розташований по вул. Мирній,11-А в с. Оженин Острозького району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, з поверхні торгового прилавка таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung GT S 5230» чорного кольору вартістю 520 гривень, в якому знаходилась флеш-карта ємністю 2 Гб вартістю 85 гривень, сім-картка мобільного оператора зв`язку «Київстар» вартістю 10 гривень з грошовими коштами на рахунку в сумі 25 гривень, що належали продавцю магазину ОСОБА_5 та були залишені власницею без нагляду, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 640 гривень.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).

26.01.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні № 0000343 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їй в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень, та отримана згода підозрюваного на його призначення.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з підозрюваним ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

засудив:
Затвердити угоду від 26 січня 2016 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 січня 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки « Samsung GT S 5230» чорного кольору, флеш-карта ємністю 2 Гб, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 3.2-750/15 від 26 жовтня 2015 року в сумі 245 гривень 52 копійки.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1