Ухвала іменем україни 27 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 05 червня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений просить перевірити зазначені судові рішення у касаційному порядку.

Касаційна скарга повинна відповідати вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України. Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи не обґрунтованість судового рішення.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

ОСОБА_1 не зазначає у своїй скарзі на підстави для скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції відповідно до вищезазначених вимог.

У касаційній скарзі засуджений вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Як вбачається із змісту касаційної скарги, засуджений оскаржує ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 червня 2015 року, при цьому, він долучає до скарги ухвалу цього ж суду від 05 червня 2015 року, з чого суду касаційної інстанції не зрозуміло, яке саме рішення ОСОБА_1 оскаржує.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Проте ця обставина в касаційній скарзі засудженим не зазначена.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1

У зв'язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду з виправленою касаційною скаргою засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4