Лановецький районний суд Тернопільської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2010 року

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого суду ОСОБА_1,

при секретарі Домчук В.І.,

з участю прокурора Карпця П.В.,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, раніше не судимий,

за ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився і зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

за ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

На початку червня 2010 року близько 21 години неповнолітній ОСОБА_3 і ОСОБА_4, за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна проникли на огороджену територію господарства ОСОБА_5, що розташоване в м. Ланівці по вул. Привокзальна, 56, звідки таємно викрали двигун до автомобіля ЗІЛ-130, вартістю 3000 гривень, після чого розукомплектували його і здали до пунктів прийому металобрухту, чим заподіяли ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні, як і під час досудового слідства, підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їм злочині визнали повністю і заявили клопотання не досліджувати докази фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Також підсудний ОСОБА_6 пояснив, що на початку червня 2010 року він разом із ОСОБА_4 на його автомобілі поверталися додому із м. Ланівці. По дорозі він побачив на подвірї одного із господарств груду металобрухту, яку запропонував викрасти і здати в пункт прийому металобрухту, на що ОСОБА_4 погодився. Проникнувши на територію господарства, вони побачили що груда металобрухту є двигуном. Він був важкий, тому вони його викотили на дорогу, але погрузити вдвох не змогли і поїхали в сторону с. Грибова, залишивши двигун на узбіччі. По дорозі біля залізничного переїзду вони зустріли свого односельчанина ОСОБА_7 і попросили його допомогти погрузити металобрухт, на що він погодився. Крім того, ОСОБА_4 сказав, що потрібна ще одна людина і ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_8, який також погодився їм допомогти. При цьому вони не повідомляли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що двигун викрадений. Вчотирьох вони повернулися до місця де залишили двигун, потім разом погрузили його в багажник автомобіля і відвезли додому до ОСОБА_9, висадивши по дорозі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 В той же день він разом із ОСОБА_9 розібрали двигун і його частини склали в три мішки, які наступного дня здали в різних пунктах прийому металобрухту в м. Ланівці. Виручені від реалізації металобрухту гроші в сумі 270 гривень вони розділили між собою.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення і повністю підтвердив покази ОСОБА_6

Покази підсудних відповідають фактичним обставинам справи.

Крім повного визнання підсудними вини у вчиненому злочині, їх вина також доведена зібраними по справі доказами, які судом не досліджувалися, оскільки підсудні повністю підтверджують обставини, що ними доводяться.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про доведеність злочину, вчиненого ОСОБА_6 і ОСОБА_4, дії яких слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане із проникненням у сховище.

При призначенні покарання підсудним, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_3, який позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин у неповнолітньому віці, та особу підсудного ОСОБА_4, який позитивно характеризується за місцем проживання і має на утриманні двох неповнолітніх дітей, визнання ними вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину, відшкодування завданих збитків, як обставини, що пом'якшують покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення підсудних можливе без відбування покарання і їм слід призначити покарання згідно санкції статті звинувачення у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

3. періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

3. періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу у вигляді підписки про невиїзд з місця постійного проживання - залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя