Провадження №11-кп/772/747/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Суддя-доповідач: ОСОБА_2 ,

Судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, апеляційні скарги прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року по кримінальному провадженню № 0002069 від 31 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області, громадянку України, освіта середня спеціальна, не працюючу, не заміжню проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
24.06.2011 р. Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 год. громадських робіт;
18.07.2012 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
03.10.2012 р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
13.11.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнена від відбування покарання 25.04.2014 р. на підставі ухвали Малинівського районного суду від 17.04.2014 р. до 25.02.2017 р.; звільнена від відбування подальшого покарання на підставі акту амністії відповідно до ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.06.2014 р.;
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

за участю секретаря: ОСОБА_8 ,

прокурора: ОСОБА_9 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

адвоката: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що 29.03.2014 р. біля 14.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в кабінеті Центральної бухгалтерії № 2 департаменту освіти Вінницької міської ради, розташованого за адресою: вул. П. Осипенко, 4 в м. Вінниці, скориставшись тим, що залишилась в кабінеті наодинці, діючи повторно, таємно та умисно, з корисливих мотивів, керуючись умислом, направленим на заволодіння чужим майном, що раптово в неї виник, взяла зі столу, розташованого в кутку справа від входу, безперебійний блок живлення енергії Powercon BNT-600 AP та поклала його до своєї сумочки. Після цього разом з викраденим покинула місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд, заподіявши Центральній бухгалтерії № 2 департаменту освіти Вінницької міської ради матеріальну шкоду на суму 1064 грн.
Відповідно до вимог ст.403 КПК України прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від апеляційної скарги.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій вважає, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, просить призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання з врахуванням ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та просили задовольнити їх у повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, при обставинах викладених у вироку суду та кваліфікація її дій за вказаною статтею, повністю знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Крім того, в суді першої інстанції кримінальне провадження розглядалось в спрощеному порядку згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались докази щодо обставин злочину, які ніким не оспорюються, вирок в частині фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченої апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України та роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вказаній особі призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попередження нових злочинів.
Доводи адвоката ОСОБА_6 щодо незаконності вироку суду першої інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного покарання не заслуговують на увагу суду, оскільки при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд згідно ст. 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, зокрема те, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаялася, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, однак раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, а саме:
24.06.2011 р. Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 год. громадських робіт;
18.07.2012 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
03.10.2012 р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
13.11.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Окрім колегія суддів не бере до уваги характеризуючі матеріали надані в судовому засіданні на ОСОБА_7 , оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що остання проживає в АДРЕСА_1 , а довідка-характеристика видана виконавчим комітетом Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, та довідку про стан вагітності ОСОБА_7 , оскільки зазначена довідка належним чи не оформлена, штамп розпливчастий та не зрозуміло ким вона видана, тому колегія суддів вважає її неналежною. Також колегія суддів вважає , що суд першої інстанції з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, обставин які пом`якшують та обтяжують її покарання, думки представника потерпілого щодо виду та міри покарання для обвинуваченої, зважаючи на неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, вірно прийшов до висновку , що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі . Оскільки обвинувачена ОСОБА_7 перебуваючи в місцях позбавлення волі за неодноразове вчинення корисливих злочинів висновків для себе не зробила та не стала на шлях виправлення, і після звільнення повторно вчинила крадіжку, що вказує на її суспільну небезпеку та неможливість виправлення без позбавлення волі.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає , що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, не знайшли свого підтвердження , є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст 376 ч.2 , ст. ст. 374,403, 404, 405, 407, 418,419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури м. Вінниці ОСОБА_5 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року по кримінальному провадженню № 0002069 від 31 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року по кримінальному провадженню № 0002069 від 31 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України - залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2015 року по кримінальному провадженню № 0002069 від 31 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Судді: