Провадження №1-кс/193/208/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
21 серпня 2015 року сел.Софіїка
Своє клопотання слідчий СВ Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровські області обгрунтовує тим, що 06 липня 2015 року близько 10:00 год. при плановому відпрацюванні території сел. Софіївка Софіївського району, працівниками батальйону ДПС ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на вул. Больничній, було зупинено легковий автомобіль ГАЗ-24, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів в останнього, було встановлено, що посвідчення водія НОМЕР_3 - на право користування ТЗ категорій "А", "Б", "С", "D", "Е", ППФ Госзнака 1979 р., видане 10 серпня 1988 року, викликає сумнів в своїй дійсності.
Згідно висновку експерта №70/09-136 від 15 липня 2015 року бланк представленого на дослідження посвідчення водія не відповідає бланкам встановленого зразка і виготовлено не на підприємстві, який здійснює випуск даних бланків та виконано способом струменеві-крапельного друку за допомогою копіювально-множинної техніки, тому слідчий просить накласти арешт на автомобіль ГАЗ-24, номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , та на даний час знаходиться у володінні підозрюваного ОСОБА_5 .
Розглянувши матеріали клопотання, приходжу до висновку про необхідність повернути дане клопотання прокурору для усунення недоліків, із наступних підстав:
згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна .
Статтею 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
У положенні ч.2 ст.171 КПК вказано, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, в порушення ст. 171 КПК України, клопотання про арешт майна не містить підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт, а також до матеріалів справи не додані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
На підставі вищевикладене, приймаючи до уваги, що клопотання подано до суду без додержання вимог ст. 171 КПК України, приходжу до переконання про необхідність повернути клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-
2.Ухвала згідно ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.
Суддя: