Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

03 листопада 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Мельничук Н.М.

суддів Фоміна Ю.В., Ткаченка В.Л.

за участю прокурора Філя С.В.

адвоката Кравчука А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 09 вересня 2010 року.

Цією постановою відмовлено в задоволенні подання начальника Житомирської виправної колонії № 4 про умовно - дострокове звільнення засуджено ОСОБА_2

встановила:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1., громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, засуджений 03.10.2002 року Фастівським районним судом Київської області за ст.ст.152 ч.4, 153 ч.2, 155 ч.І, 156 ч.2, 70 КК України на 11 років позбавлення волі, відбуває покарання у Житомирській ВК № 4,

початок строку: 25.04.2002 року; кінець строку: 25.04.2013 року, 3А строку відбув - 25.07.2010 року, -

стосовно нього, 05.08.2010 р. в Богунський районний суд м. Житомира начальник Житомирської ВК № 4 направив подання.

Згідно постанови суду, начальник Житомирської виправної колонії ( № 4 ) звернувся до суду з поданням про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2. В якому зазначає, що засуджений відбуває міру покарання у виправній колонії ( № 4 ) з листопада 2002 року. Допустив три порушення режиму тримання, з приводу чого мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Засуджений працевлаштований на дільниці по розпиловці деревини, а також приймає активну участь в благоустрої житлових і побутових приміщень, виконує обовязки бригадира. До праці та своїх обовязків відноситься сумлінно та чотирнадцять разів заохочувався адміністрацією установи. Також зазначає, що вину у скоєному злочині визнає і зі слів розкаюється.

Судом відмовлено в задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2

Згідно протоколу судового засідання від 09.09.2010 року ( а. с. 7 ) засуджений вину не визнав, і це, на думку суду першої інстанції, ставить під сумнів його виправлення.

В апеляції та доповненнях до апеляційної скарги засуджений просив змінити постанову та ухвалою апеляційного суду звільнити його умовно - достроково, посилаючись на те, що він за весь період відбуття покарання, довів своє виправлення відповідно до вимог ст.81 ч.2 КК України, також зазначає про те, що суд не врахував його статус постраждалого від аварії на ЧАЕС.

Від інших учасників процесу апеляцій не надходило.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції. Доводи адвоката про скасування постанови з направленням на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

З положень п.13 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року „Про умовно - дострокове звільнення від відбування

покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким постає, що при вирішенні питання умовно - дострокового звільнення слід досліджувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Так з матеріалів справи ( з подання, виписки з протоколу №15, та з характеристики ) видно, що в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_2 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до вимог ст.81 ч. 2 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів свої виправлення.

Відповідно до вимог ст.81 ч.З він 25.07.2010 р. відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин та позитивно характеризується адміністрацією установи.

Разом з тим, судом першої інстанції залишено не дослідженим документи про статус постраждалих від аварії на ЧАЕС, під час судового розгляду не зясована думка голови спостережної комісії ( в матеріалах справах відсутнє повідомлення суду згідно правил ст. 407 ч.4 КПК України ) та відсутні пояснення начальників відділень ЖВК № 4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно поведінки та характеристики засудженого.

В протоколі судового засідання не зазначено прізвище представника ЖВК № 4 та відсутні дані стосовно цього представництва.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Богунськкого районного суду м. Житомира від 09 вересня 2010 року про відмову в задоволенні подання начальника Житомирської ВК № 4 про умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_2 - скасувати, матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області Ткаченко В.Л.