Кримінальне провадження № 629/3126/15-к
Номер провадження 1-кп/629/321/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області, кримінальне провадження №0001719 від 20.07.2015 року, яке надійшло з Лозівської міжрайонної прокуратури в Харківській області 03.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

-28.02.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-09.09.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.121 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 19.12.2013 року звільнений за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

встановив:
В кінці травня 2015 року, приблизно о 01-00 год., ОСОБА_4 , зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою придбання спиртних напоїв у власника будинку, та помітивши біля воріт мішки з металобрухтом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав два мішки з металобрухтом, загальною вагою 52 кг, який належав ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальний збиток потерпілій в загальній сумі 130 грн. З місяця злочину зник, викраденим розпорядився.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, що дійсно в кінці травня 2015 року, близько першої години ночі, він приїхав зі своїм знайомим на його автомобілі за горілкою, однак переплутавши двір, зайшов до домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у дворі біля воріт побачив два мішки з металобрухтом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно їх викрав і відвіз на автомобілі знайомого до металоприймального пункту та здав його, отримавши за це гроші. Крім цього пізніше йому стало відомо, що він викрав металобрухт у громадянки ОСОБА_5 яка його скуповує у громадян, а здав металобрухт її невістці ОСОБА_6 , яка проживає з сином потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 .

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, матеріальних та моральних претензій вона до обвинуваченого не має, тому цивільний позов по справі не заявляла.

Враховуючи зізнавальні показання підсудного ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оскаржуються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних про місцезнаходження речових доказів, судових витрат по справі та матеріалів, які характеризують особу підсудного.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 доведена, його дії суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України, він вчинив злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідженням даних про особу підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, має не зняті й непогашені судимості, одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2003 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання препаратів коноплі, алкоголю зі шкідливими наслідками, має постійне місце проживання, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно (а.с.22-23.24,25,26.27,28,30-31,33-34).

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу підсудного і його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності покарання за вчинений злочин, суд приходить до висновку про те, що виправлення підсудного ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства на певний строк.

Підстав для застосування ст.ст.69,69-1 КК України, суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення судової товарознавчої експертизи №3257 від 30.07.2015 року в розмірі 245,52 грн. (а.с.35,36,37-38).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України два поліетиленові мішки з металобрухтом чорного металу, вагою 52 кг, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , згідно розписки повернути потерпілій ОСОБА_5 (а.с.39,40).

Керуючись ст.ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -
ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання, якщо ОСОБА_4 протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинять нових злочинів та виконає обов`язки покладені на нього судом.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №3257 від 30.07.2015 року в розмірі 245,52 гривень, перерахувавши їх на р/р 0005, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, код отримувача 37999680, МФО851011, код доходів 24060300, УДКСУ в Комінтернівському районі м.Харкова.

Речові докази: два поліетиленові мішки з металобрухтом чорного металу, загальною вагою 52 кг повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1