Барський районний суд Вінницької області
Справа № 1-41/2010
ВИРОК

Іменем України

18 березня 2010 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Єрмічової В.В.,

з участю секретаря Лебедевіч Н.А.,

з участю прокурора Невольчука С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бар Вінницької області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Вінницької оласті, жительки с.Войнашівка Барського району Вінницької оласті, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, розлученої, раніше не судимої, за ч.1 ст.191 КК України,ч.1 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу №352/1-К від 30.07.2007 року по цеху почтового звязку №10 м.Шаргород ОСОБА_1 працюючи листоношею третього класу відділення поштового звязку селища Бар Барського району Вінницької області і у відповідності з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного 01.08.2007 року між нею і відділенням поштового звязку селища Бар Барського району Вінницької області , остання як працівник бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей , будучи зобовязаною дбайливо ставитися до переданих їй для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей та вживати заходів для відвернення шкоди, своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей, вести облік, складати і видавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації довірених цінностей, тобто будучи матеріально відповідальною особою, з метою привласнення грошових коштів, внесла в офіційний документ - відомість № 1/513 на виплату субсидії за травень місяць 2009 року, форми В1-М від 02.05.2009 року, неправдиві відомості і в подальшому привласнила і розтратила для власних потреб грошові кошти в розмірі 662 гривень94 коп., які їй були ввірені і перебували у її віддані.

А саме, згідно відомості № 1/513 на виплату субсидії за травень місяць 2009 року, форми В1-М від 02.05.2009 року ОСОБА_1 27.05.2009 року у відділенні поштового звязку селища ОСОБА_2 району було отримано, для доставки і видачі субсидії жительці селища Бар Барського району Вінницької області ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 662 гривні 94 коп. З метою привласнення грошових коштів ОСОБА_1 внесла в офіційні документи завідомо неправдиві відомості, а саме у відомість № 1/513 на виплату субсидії за травень місяць 2009 року, форми В1-М від 2.05.2009 року, в графі «підпис одержувача», і в графі «дата виплати» власноручно зробила відмітку про отримання ОСОБА_3 27.05.09 року субсидії в сумі 636 гривень 54 коп., що не відповідає дійсності, і відомість здала у відділення поштового звязку селища ОСОБА_2 району, а грошові кошти в сумі 662 гривень 94 коп., які їй були ввірені, привласнила і розтратила для власних потреб.

Підсудна ОСОБА_1 вину визнала в повному обсязі ,суду пояснила , вона відповідно до наказу від 30.07.2007 року по цеху почтового звязку № 10 м.Шаргород вона працювала листоношею відділення поштового звязку селища Бар Барського району Вінницької області. Між нею та підприємством було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. В травні місяці 2009 року вона отримала грошові кошти в сумі 662 гривень 94 коп. для для доставки і видачі субсидії жительці селища Бар Барського району Вінницької області ОСОБА_3 З метою привласнення вказаних грошових коштів вона внесла в офіційні документи завідомо неправдиві відомості, а саме у відомість на виплату субсидії за травень місяць 2009 року, де в графі «підпис одержувача», і в графі «дата виплати» власноручно зробила відмітку про отримання ОСОБА_3 субсидії вищевказаної суми і здала відомість у відділення поштового звязку селища ОСОБА_2 району, а грошові кошти в розмірі 662 гривень 94 коп., які їй були ввірені, привласнила і розтратила для власних потреб.

Крім повного визнання підсудною своєї вини у вчиненні вказаного злочину, її вина доведена в судовому засіданні показами потерпілої та свідка.

Потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що вона є пенсіонеркою, тому пенсію і субсидію їй додому приносить листоноша. У 2009 році листоношею селища Бар Барського району Вінницької області, де вона проживає, була підсудна ОСОБА_1 Їй було відомо про нарахування за травень місяць 2009 року субсидії у розмірі 662 гривень 94 коп., оскільки з відділу субсидій було надіслано їй повідомлення. На її неодноразові звернення до підсудної, остання повідомляла , що вказані кошти до поштового відділення не надходили. В листопаді місяці 2009 року вона особисто звернулась до начальника відділення поштового звязку селища Бар Барського району Вінницької області з метою зясувати причини невиплати субсидії. Підпис у відомості, яка була здана підсудною до відділення про отримання нею зазначених коштів , вона не проставляла. Підсудна зізналася, що дані кошти вона привласнила і розписалася за нею в відомості про отримання грошей. Кошти на даний час мені не повернуто. Цивільний позов заявляти не буду.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона працює начальником відділення поштового зв`язку селища Бар Барського району Вінницької області. З 30.07.2007 року по 8.09.2009 року листоношею в даній установі працювала підсудна ОСОБА_1 Остання обслуговувала населені пункти с.Пляцина і селище ОСОБА_2. Безпосередньо в її функціональні обовязки входило видача пенсій пенсіонерам, що проживають у вищевказаних населених пунктах, також вона видавала усі види соціальних виплат , в тому числі і субсидії. Видача субсидії листоношею відбувається за таким механізмом, що останній отримує відомості із зазначенням прізвищ пенсіонерів і сум, які вони повинні отримати. У відповідності з даними відомостями листоноша отримує грошові кошти на загальну суму, яка необхідна до виплати пенсіонера, що вказані у відомості. Після цього листоноша несе персональну відповідальність за отримані кошти. На протязі одного робочого дня листоноша зобовязаний виплатити субсидії, у разі неможливості виплатити субсидію , відсутність пенсіонера чи інші причини, листоноша зобовязаний повернути гроші і відомості на виплату грошей у відділення звязку і зробити про це відповідний запис, у відділенні звязку. Відомість від 02.05.2009 року щодо виплати субсидії в розмірі 662 гривень 94 коп. жительці селища ОСОБА_2 ОСОБА_3 була здана їй вчасно та з зазначенням дати отримання коштів. Однак, в листопаді місяці 2009 року до неї звернулася потерпіла та повідомила, що вона не отримала субсидії за травень місяць 2009 року. Дану субсидію їй повина була виплатити ОСОБА_1, яка на той час працювала листоношею. ОСОБА_1 повідомила їй, що вказані кошти вона привласнила і використала для власних потреб.

Крім визнання вини підсудною ОСОБА_1 її вина підтверджується слідуючими матеріалами справи: копією трудової книжки ОСОБА_1 та розпорядженням про прийом на роботу підсудної (наказ №352/1-к від 30.07.2007 року) на посаду листоноші відділення поштового зв`язку Бар-Вокзал (а.с.21-22), договором про повну матеріальну відповідальність укладеного між підсудною та даним підприємством від 01.08.2007 року (а.с.23), наказом про звільнення з даної посади підсудної (а.с.24); протоколом добровільної видачі грошових коштів у розмірі 662 гривні 94 коп. ОСОБА_1І.(а.с.14); відомістю № 1/513 на виплату субсидії за травень місяць 2009 року , форма В1-М від 02.05.2009 року ОСОБА_3, в якій проставлено дату видачі коштів та підпис отримувача, який як повідомила суду підсудна вона проставила особисто (а.с.18-20).

Досудовим слідством дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.191 КК України, ч.1 ст.358 КК України.

В судовому засіданні прокурор, на підставі ст.277 КПК України, змінив пред`явлене підсудній обвинувачення , виключивши ч.1 ст.191 КК України та кваліфікував дії останньої за ч.1 ст.358 КК України мотивуючи тим, що згідно вимог ст.1 Закону України „Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна від 04.06.2009 року , який вступив в законну силу з дня його опублікування, а саме з 25.06.2009 року, внесено зміни до ст.51 КпАП України та відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Однак, на час привласнення підсудною грошових коштів в розмірі 662 гривні 94 коп., які належали потерпілій ОСОБА_3, а саме станом на 27.05.2009 року , відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік кримінально караними діяннями були ті, якими заподіяно шкоду в сумі 907 гривень 50 коп. Тобто, на час вчинення підсудною вищевказаних протиправних дій , за які останню притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.191 КК України , було встановлено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням вищевикладеного та ст.1 Закону України „Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна, суд приходить до висновку , що в діях підсудної відсутній кваліфікований склад злочину, передбачений ч.1 ст.191 КК України, привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні із слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що підсудна працюючи листоношею відділення поштового звязку селища ОСОБА_2 районну Вінницької області та будучи матеріально відповідальною особою за забезпечення схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей з метою привласнення грошових коштів , внесла в офіційний документ, у відомість №1/513 на виплату субсидії за травень місяць 2009 року , форми В1М від 02.05.2009 року, неправдиві відомості та власноручно підробила відмітку про отримання потерпілою субсидії 27.05.2009 року в сумі 662 гривні 94 коп. , які їй були ввірені та які підсудна в подальшому привласнила і розтратила для власних потреб (а.с.12,20).

Закон України „Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна вступив в законну силу з дня його опублікування, а саме з 25.06.2009 року, тобто після вчинення підсудною притиправних дій.

Згідно вимог ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння або посилює кримінальну відповідальність, не має зворотної дії в часі, а тому обвинувачення підсудної за ч.1 ст.191 КК України виключено вірно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає постанову прокурора про зміну обвинувачення обґрунтованою, всебічною та законною.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 повністю доведена i її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.358 КК України підроблення посвідчення або іншого докумета, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

При призначенні покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу підсудної ОСОБА_1 раніше не судима, посередньо характеризується за місцем роботи та місцем проживання, що підтверджується довідками-характеристиками виданими ОСОБА_2 цехом обслуговування споживачів №1 та Войнашівською сільською радою Барського району Вінницької області

№70 від 14.01.2010 року (а.с.27,28).

Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання підсудної: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, передбачені ст.67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити їй покарання в межах санкцій ч.1 ст.358 КК України, не пов'язане з обмеженням волі , у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 680 (шістсот вісімдесят ) гривень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у відповідності зі статтею 81 КПК України.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст.323,324,328 КПК України та ст.65 КК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.1 ст.358 КК України і обрати їй покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 680 (шістсот вісімдесят ) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну залишити попередній підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі , який знаходиться при матеріалах справи, а саме грошові кошти у розмірі 662 гривень 94 коп., повернути потерпілій ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: