Вирок
Іменем України
21.09.2015 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
При секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
За участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
Захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9
Підсудного: ОСОБА_8 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.07.2001р. Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.140 КК України на 6 місяців позбавлення волі, 06.02.2003р. Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.289 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;31.05.2005 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 5 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 18.06.2007р. із невідбутою частиною покарання 8 місяців 6 днів, 13.06.2014р. Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком п`ять місяців,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.309 КК України,-
Встановив:

Підсудний ОСОБА_8 , 23 листопада 2007 року близько 21:00 год., перебуваючи на вул.Патона у м.Львові, у невстановленого досудовим слідством джерела, придбав медичний шприц ємкістю 10 см/куб., заповнений наркотичною речовиною коричневого кольору, яка згідно з висновком експерта №1710, містить опій (опій ацетильований) та зберігав при собі. В подальшому, цього ж дня, близько 22:00 год., по вул.Патона в м.Львові, був затриманий працівниками міліції, які при поверхневому огляді виявили та вилучили медичний шприц з наркотичним засобом.

Крім цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим слідством особою, 24 грудня 2007 року близько 23:10год., маючи спільний умисел, спрямований на вчинення розбою, перебуваючи у під`їзді АДРЕСА_2 , здійснили напад на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , під час якого нанесли ОСОБА_7 декілька ударів кулаками по обличчю, внаслідок чого останній впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена особа, продовжили завдавати удари ОСОБА_7 ногами по тулубу та голові, нанісши таким чином близько 6 ударів, від чого потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість. Фігуранти злочини заволоділи грошима в сумі 30 гривень, які знаходились в правій задній кишені джинсів потерпілого ОСОБА_7 . Продовжуючи свій злочинний умисел та почувши вимоги потерпілої ОСОБА_11 припинити злочинні дії, підсудний ОСОБА_10 наніс потерпілій ОСОБА_11 два удари кулаками по голові, від чого потерпіла вдарилась спиною об стіну, а в цей час підсудний ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_11 удар кулаком в живіт та праве плече, внаслідок чого потерпіла впала на коліна. ОСОБА_10 , продовжуючи злочинні діяння, схопив потерпілу за праву руку та зняв з безіменного пальця золоту обручку, вагою 4,2 грами, вартістю 800 гривень, після цього вхопивши за ліву руку, зняв з безіменного пальця золотий перстень, з жовтого та білого золота, у вигляді чайки, вагою 4 грами, вартістю 900 гривень, золотий перстень у вигляді квітки, вагою 2 грами, вартістю 300 гривень, з середнього пальця, перстень, виготовлений з білого та жовтого золота, з білим камінцем, вагою 3 грами, вартістю 450 гривень. Після чого підсудний ОСОБА_8 , вхопивши руками гр. ОСОБА_11 , зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, вагою 15,8 грам, вартістю 3000грн., а ОСОБА_10 з лівого вуха зняв золоту сережку, у вигляді хвоста комети, вагою 3,4 грамм, вартістю 400 гривень та наніс удар кулаком по обличчю, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу й почала кликати на допомогу. Тоді фігуранти злочини нанесли потерпілій близько 5 ударів ногами по тулубу, а ОСОБА_8 вирвав жіночу сумочку чорнього кольору, вартістю 120 гривень, в якій знаходились особисті речі ОСОБА_11 , а саме: гаманець темно-синього кольору з логотипом «Аvon», варістю 40 гривень, гроші в сумі 98 гривень, духи жіночі «Жадор», вартістю 469 гривень, пластикова зарплатна картка «Укргазбанк», варістю 3 гривні, пластикова кредитна картка «Дельта Банк», варістю 3 грн., мобільний телефон марки «Нокіа 6300», чорно-сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 1300грн., в якому знаходилась сім-картка № НОМЕР_2 , без вартості, на рахунку якої були кошти в сумі 30 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена досудовим слідством особа, з місця події зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 30 гривень, а потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 7913 гривень.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ст.395 та ч.2 ст.187 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та пояснив, що 23.11.2007 року близько 21.00 год., перебуваючи на вул.Патона у м.Львові придбав у невідомої особи медичний шприц ємкість 10 см/куб. із наркотичною речовиною, який зберігав для власного споживання. В подальшому цього ж дня близько об 22.00 год. по вул. Патона у м.Львові був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього медичний шприц з наркотичним засобом.

Щодо скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підсудний ОСОБА_8 спершу заперечував свою причетність до вчинення злочину, заперечуючи при цьому і саму подію злочину. Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив суду, що 24.12.2007р. його не було на вул.Симоненка у м.Львові, в ліфт з потерпілою ОСОБА_11 не сідав, тілесних пошкоджень потерпілим не спричинював, в цей день посварився з дівчиною і пішов додому до своїх батьків, які проживають за адресою: в АДРЕСА_1 . В подальшому підсудній ОСОБА_8 визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнаючи подію злочину, покаявся, просить суд сурово не карати, оскільки вже відбув покарання, кваліфікацію злочину за ч.2 ст.187 КК України вважає невірною, просить його дії перекваліфікувати на ч.2 ст.186 КК України.

Захисник підсудного ОСОБА_8 ОСОБА_12 просить перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, оскільки в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які докази, окрім суперечливих показів потерпілих, які б вказували на втрату потерпілим ОСОБА_7 свідомості, а також враховуючи, що усі сумніви повинні трактуватися на користь підсудного.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 30.04.2015р. у даній справі (№465/4352/14-к) провадження щодо підсудного ОСОБА_10 у вчиненні ним злочинів, передбачених ст.395, ч.2 ст.187 КК України, закрито на підставі п.8 ст.6 КПК України (1960) у зв`язку із смертю підсудного ОСОБА_10 .

Вина підсудного ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, крім визнання його вини, доводиться матеріалами справи, зокрема, рапортом працівників міліції, які затримали ОСОБА_8 (т.1 а.с.113), протоколом вилучення у ОСОБА_8 медичного шприца з рідиною коричневого кольору (т.1 а.с.114), висновком експертизи, згідно з якою вилучена у ОСОБА_8 речовина коричневого кольору, містить опій (опій ацетильований), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса опію в перерахунку на суху речовину становить 0,57 грам (т.1а.с.145-146).

Отже, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, є доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Вина підсудного ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.187 КК України по факту подій, що мали місце з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у під`їзді №1 будинку №7 по вул.Симоненка у м.Львові 24.12.2007р., близько 23 год.10 хв., за участі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановленої слідством особи, повністю доведена зібраними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- Показами потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що 24 грудня 2007р. близько 23.00год вона разом з чоловіком повертаючись додому, зайшли у під`їзд №1 будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 йшла першою, позаду неї йшов її чоловік ОСОБА_7 . Потерпіла ОСОБА_11 зайшла в ліфт, думала, що її чоловік ОСОБА_13 зайшов за нею в ліфт, однак коли повернулася, побачила ОСОБА_8 , який відразу натиснув кнопку та двері ліфта закрилися. Потерпіла натиснула кнопку «Стоп» і кнопку першого поверху. Коли ліфт опустився та відкрилася двері ліфта, ОСОБА_11 побачила свого чоловіка потерпілого ОСОБА_7 та ще двох, яких вона раніше не бачила. Одним з них був ОСОБА_10 . Чоловік щось сказав і тоді почалася бійка. Усі троє били її чоловіка потерпілого ОСОБА_7 . Вона вийшла з ліфта, бачила як чоловік стоїть, а потім вже лежить, Це відбувалося дуже швидко. Удари наносили всі. Потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу та незважаючи на це, підсудні продовжували завдавати йому удари по голові та тілу, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив свідомість. Коли чоловік вже лежав, двоє ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшли до неї та нанесли їй два удари в голову, потім в живіт. Потерпіла ОСОБА_11 впала на коліна і вже встати не могла. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 забрали в неї все, що вона мала зняли золоту обручку, золотий перстень, два золотих перстені, золотий ланцюжок, золоту сережку, жіночу сумку чорного кольору, гаманець темно-синього кольору, гроші в сумі 98 гривень, духи жіночі «Жадор», пластикову зарплатну картку «Укргазбанк», кредитну картку «Дельта Банк», мобільний телефон марки «Нокіа 6300» із сім-карткою, на рахунку якої були кошти в сумі 30 гривень. Злочинними діями потерпілій заподіяні матеріальні збитки на суму 7 913 гривень. Одну сережку залишили на пам`ять. В цей час третій фігурант злочину був біля чоловіка, мабуть перевіряв кишені. Їй на голову надягли капішон і пішли. Потім потерпіла ОСОБА_11 підійшла до чоловіка потерпілого ОСОБА_7 . Він лежав на сходах. Був без відомості. Потерпіла побачила кров і злякалася, почала рухати чоловіка. Спочатку чоловік не реагував, ні рухів, ні звуків не було. Він був побитий. Лице було побито, очі були закриті. Не знає скільки часу приводила його до свідомості. Після того, як ОСОБА_7 почав приходити до свідомості, він не міг нічого зрозуміти що відбулося. Після того, як потерпілі піднялися до квартири, ОСОБА_11 викликала міліцію. Потерпіла ОСОБА_11 підтвердила, що після нападу у неї та її чоловіка були певні тілесні ушкодження, однак ні зразу після нападу, ні в подальшому за медичною допомогою не зверталися. Судово-медичної експертизи не проводили, оскільки потерпіла була в шоковому стані, у її телефоні, який викрали підсудні, були фотографії дитини, вона переживала за її безпеку і нічого не хотіла. А після того як пройшло 2 тижні вже пізно було робити експертизу. Потерпіла ОСОБА_11 підтвердила покази, надані нею на досудовому розслідуванні. Щодо покарання підсудному поклалася на розсуд суду.

- Показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив що 24 грудня 2007 р. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 повертався від сестри додому. Оскільки пройшло багато часу з цієї події він усіх подій добре не пам`ятає. Пам`ятає, що в під`їзді було двоє ОСОБА_8 і ОСОБА_10 . ОСОБА_8 скочив в ліфт перед його дружиною ОСОБА_11 . Коли ліфт спустився, потерпілий ОСОБА_7 був на площадці. Він запам`ятав двох ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Потерпілий ОСОБА_7 зчепився з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , оскільки його здивувало,що стороння особа зайшла в ліфт. ОСОБА_10 підійшов ззаду. Були два удари. ОСОБА_10 вдарив один раз в щелепу. На той час ОСОБА_7 свідомість не втратив, оскільки пам`ятає другий удар. Хто наносив удар в тім`я не пам`ятає. Після того, як ОСОБА_14 наніс потерпілому ОСОБА_7 удар в щелепу, був ще один удар зверху. Після того, як був нанесений удар, потерпілий ОСОБА_7 впав та нічого не пам`ятає. Не бачив як дружині наносили удари. Дружина розповіла йому що трапилось. Після втрати свідомості прийшов до тями вдома, де побачив переляканого батька та дружину. У нього були гроші 30 гривень в штанах. Яким чином вони пропали не пам`ятає. Не пам`ятає чи наносив йому удари підсудний ОСОБА_8 . Коли і як добрався додому не пам`ятає. До медичних установ за допомогою не звертався, судово-медичної експертизи не проходив. На запитання захисника ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_15 відповів, що точно стверджувати чи був він без свідомості не може. На запитання головуючої відповів, що цю подію вже забув, не хоче це пам`ятати. Щодо покарання підсудному поклався на розсуд суду.

В судовому засіданні були оголошені покази потерпілого ОСОБА_7 , надані ним на досудовому розслідуванні, які були записані з його слів і які він підтвердив в судовому засіданні, згідно з якими потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що молодик ( ОСОБА_8 ), який їхав з потерпілою ОСОБА_11 в ліфті, підбіг до ОСОБА_7 та разом з іншими двома особами почав наносити удари потерпілому ОСОБА_7 руками у різні ділянки тіла. Внаслідок великої кількості ударів нанесених потерпілому в різні ділянки тіла потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість. Згодом він отямився від ударів долонями по обличчю, відкривши очі побачив свою дружину ОСОБА_11 , яка сказала, що їх пограбували. ( т.1 а.с.29 зв.)

- Показами свідка ОСОБА_16 , даними на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні, відповідно до яких ОСОБА_8 та ОСОБА_10 це її знайомі. Номер її мобільного телефону НОМЕР_3 , ОСОБА_8 завжди телефонував їй на мобільний телефон із свого номеру НОМЕР_4 , коли хотів побачитись з ОСОБА_17 24.12.2007р., точного часу не пам`ятає, але і не запречує, що це могло бути об 23.23 год., їй на мобільний телефон поступив виклик з номеру телефону, а саме НОМЕР_2 , який їй раніше не був відомий. Телефонував ОСОБА_8 , голос якого вона добре знає та запитував ОСОБА_17 (а.с.14-15, 55-56). Даним підтверджується те, що підсудний ОСОБА_8 телефонував з номеру телефону, який належав потерпілій ОСОБА_11 , яким заволодів ОСОБА_8 і здійснив виклик об 23.23 год., що відповідає часу пограбування, вказаного потерпілими, а також місцю скоєння злочину, що підтверджується зафіксованим місцем здійснення телефонного дзвінка, відповідно до роздруківки УТЛ, тобто антеною, розміщеною на будинку АДРЕСА_4 (а.с.21).

- Протоколом вилучення, згідно з яким у ОСОБА_16 вилучено мобільний телефон з мобільним номером НОМЕР_5 , тобто з номером на який було здійснено телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_2 об 23.23 год. 24.12.2007р., що належав потерпілій ОСОБА_11 (а.с.16).

- Показами свідка ОСОБА_17 , даними на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні, які співставляються з показами свідка ОСОБА_16 та підтверджують ту обставину, що на час вчинення підсудним ОСОБА_18 злочину, у користуванні ОСОБА_8 був мобільний телефон НОМЕР_6 (а.с.57), з якого він в подальшому здійснював телефонні здвінки, в тому числі 25.12.2007р., не менше 8 дзвінків на номер телефону НОМЕР_7 , що належав на той час дружині ОСОБА_10 ОСОБА_19

- Протоколом вилучення, згідно з яким у ОСОБА_8 21.01.2008р. вилучено мобільний телефон марки «Самсунг С-100» з мобільним номером НОМЕР_6 (а.с.6-8).

- Протоколом очної ставки від 21.01.2008р. між підсудним ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_11 , відповідно до якого на запитання слідчого ОСОБА_8 відповів: «з відповіддю особи, яка сидить навпроти мене, я згідний частково. З даного приводу можу повідомити, що особі, яка сидить навпроти мене, я ударів не наносив,будь-яких речей не забирав. Під час описаних особою, яка сидить навпроти мене подій, я наносив удари мужчині, який був разом з особою, яка сидить навпроти мене. У даного мужчини я викрав із задньої правої кишені штанів гроші в сумі близько 50 гривень. З особою, яка сидить навпроти мене, я дійсно їхав в кабіні ліфту. Разом зі мною в той день був мій знайомий ОСОБА_20 , який колись проживав по АДРЕСА_5 , адресу знаю візуально, а на даний час, він проживає по АДРЕСА_6 , а іншу особу, яка була 24.12.2007р. у під`їзді вказаного будинку разом з нами, я не знаю. Покази дані мною на очній ставці я підтримую та настоюю на їх правдивості (а.с.39-40).

- Протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 21.01.2008р. та 22.01.2008р., відповідно до яких потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 впізнали ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , як таких що 24.12.2007р. близько 23.10 год. в приміщенні під`їзду по вул.Симоненка, 7 у м.Львові, вчинили розбійний напад з метою заволодіння їх майном.

- Показами свідка ОСОБА_21 , який показав що був слідчим при розслідуванні цієї кримінальної справи, але справу вже закінчував і складав обвинувальний висновок вже інший слідчий. Він виносив постанову про перекваліфікацію злочину від 23.01.2008р. у даній справі, перекваліфікуваши дії підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та невстановленої слідством особи з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.187 КК України після показів потерпілого, який показав, що від нанесених ударів він втратив свідомість. Виносячи постанову про перекваліфікацію опирався на Постанову Пленуму ВСУ. На сьогоднійшій день вважає постанову вмотивованою ( т.5 а.с.134).

- Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_22 про те, що підсудний ОСОБА_10 перебував у неї в гостях 24.12.2007р. з 17:00 год. до близько 20:00 год. (т.1 а.с.67-68)

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_19 , які були оголошені в судовому засіданні щодо того факту, що остання разом з ОСОБА_10 24.07.2007р. перебувала у ОСОБА_22 , що на АДРЕСА_7 , після чого вони повернулись додому і ОСОБА_10 нікуди не виходив, оскільки вони є недостовірними та не співсталяються з показами ОСОБА_19 в межах досудового слідства за ст.395 КК України, відповідно до яких 5.12.2007р. ОСОБА_10 05.12.2007р. близько 09.00 год. вийшов зі свого помешкання по АДРЕСА_8 , приблизно два тижні його не було вдома, а повернувся він додому за декілька днів перед Новим Роком, після чого з дому пішов, не повідомивши свого місця проживання. Про те, що ОСОБА_10 знаходиться в Залізничному РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області їй стало відомо від працівників міліції 12.01.2008р.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_23 , яка є мамою підсудного ОСОБА_8 та пояснила, що її син ОСОБА_8 24 грудня 2007р. приходив до неї святкувати Польське Різдво та залишився ночувати, оскільки такі є недостовірними та спростовуються показами терпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , визнанням вини самим підсудним ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК УКраїни та події злочину.

Заслухавши покази потерпілих та свідків, дослідивши письмові докази, зібрані на досудовому слідстві,оцінивши їх у скупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України, оскільки підсудний ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу потерпілого ОСОБА_7 .

Суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій підсудного ОСОБА_8 з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, виходячи з наступного. Відповідно до п. 9 Постанови №10 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини прроти власності» від 06 листопада 2009 р. небезпечене для життя та здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не привели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя та здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Втрата потерпілим ОСОБА_7 свідомості під час нападу, яке мало місце 24.12.2007р. за участю підсудного ОСОБА_8 доведена доказами, зокрема показами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які вони давали як під час досудового слідства, так і ході судового розгляду, в ході подій, які мали місце 24 грудня 2007р., а саме що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа наносили ОСОБА_7 численні удари по голові та тілу, внаслідок яких він упав та втратив свідомість, а коли опритомнів, то виявив, що у нього та у його дружини ОСОБА_11 викрадені кошти та майно (т.1 а.с.25-26, 29, т.5 а.с.54-60)

Суд надає віри показам потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , оскільки вони є послідовними, узгоджуються з іншими доказами у справі щодо місця, події та обставин злочину, нічим не спростовуються.

Щодо посилання сторони захисту, що в судовому засіданні від 27.11.2014р. потерпілий ОСОБА_7 давав непослідовні та суперечливі покази, а саме зазначив, що він фактично нічого не пам`ятає, а до тями прийшов аж вдома, не пам`ятає чи був безпротомний, не пам`ятає чи ОСОБА_8 наносив удари, судом взято до уваги, що з моменту скоєння злочину пройшло 7 років та оголошено в судовому засіданні 27.11.2014р. покази потерпілого ОСОБА_7 , дані ним на досудовому слідстві після вчинення злочину та записані з його слів, які він повністю підтвердив, в т.ч. нанесення ударів йому підсудним ОСОБА_8 та втрату ним свідомості.

При визначенні підсудному ОСОБА_8 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів, один з яких за ч.2 ст.187 КК України відповідпо до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за ч.1 ст.309 КК України його особу до злочину середньої тяжкості, його особу, який раніше неодноразово судимий. Вказані злочини вчинив в період невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2005р., умовно-достроково звільнений на 8 місяців 13 днів, що вказує на на його особу як суспілньо-небезпечну,на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває ( т.1 а.с. 303-305), за попереднім місцем відбування покарання характеризується позитивно (т.1 а.с.310), не одружений, не працює, наявність пом`якшуючої обставини щире каяття у вчиненні злочинів (п.1 ч.1 ст.66 КК України), обтяжуючої обставини рецидив злочинів (п.1 ч.1 ст.67 КК України)

Суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.

У зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України слід призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК України з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.71 КК України підсудному ОСОБА_8 частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2005р. та згідно з вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2014р.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7943 гривень слід залишити без розгляду, оскільки до початку судового слідства потерпілі не долучили до матеріалів кримінальної справи належним чином формленої позовної заяви. Отже, такі позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази медичний шприц та фольгу (а.с.155-156) знищити

Стягнути з ОСОБА_8 117,70 гривень на користь держави на залучення експерта НДЕКЦ при УМВС у Львівській області (т.1 а.с.144-146).

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, провадження у справі в цій частині закрити на підставі ст.7-1 КПК(1960) України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності .

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2005р., а саме 1 місяць, та призначити покарання у вигляді 7 (семи) років 1(одного місяця) позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2014р., а саме 1 місяць, та остаточно засудити ОСОБА_8 до позбавлення волі строком на 7(сім) років 2(два) місяці з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 21.01.2008р., тобто з часу фактичного затримання. У строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк перебування під вартою з моменту фактичного затримання з 21.01.2008р. по дату звільнення з місць позбавлення волі 21.02.2013р. та строк перебування ОСОБА_8 під вартою, рахуючи з моменту затримання з 09.04.2014р.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7943 гривень залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 117 (сто сімнадцять) гривень 70 копійок судових витрат в користь держави на залучення експерта НДЕКЦ при УМВС України у Львівській області за проведення фізико-хімічної експертизи.

Речові докази у справі медичний шприц та фольгу (т.1 а.с.155-156) знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд мЛьвова протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуюча ОСОБА_1