ЄУН № 337/5760/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей немає, судимий 14.04.2006р. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. 16.11.2011р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 07 серпня 2015р. приблизно о 11.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході сварки з останньою, на грунті раптово виниклих неприязних відносин через ревнощі, маючи умисел на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , наніс їй ножем один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта №3493 від 08.09.2015р. проникаюче поранення грудної клітини зліва у проекті 2-го міжребер`я по середній пахвовій лінії з пошкодженням міжребельних судин 4-го сегменту лівої легені, зі скупченням крові у плевральну порожнину, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що в зазначений в обвинувальному акті день та час він в стані алкогольного сп`яніння прийшов за вищевказаною адресою, де мешкає ОСОБА_6 , з якою у нього були близькі стосунки, він її кохає. Вона також була в стані сп`яніння і у них відбулась сварка, в ході якої вона сказала, що не бажає з ним більше спілкуватися, що викликало у нього почуття ревнощів, хвилювання і він узяв ніж, який знаходився в кімнаті на столі поруч дивану, де сиділа ОСОБА_7 , і вдарив її цим ножем в грудну клітину зліва вище області серця. Від цього вона крикнула, а він побачив кров, поклав її на диван, прикрив рану і відразу побіг до сусідів викликати швидку допомогу та міліцію, після чого повернувся і до приїзду швидкої та міліції знаходився поруч з потерпілою. Коли потерпіла знаходилася в лікарні, він відвідував її, морально підтримував, але матеріальну допомогу не надавав, оскільки має непостійні заробітки, які віддавав сестрі, з якою разом мешкає. Від відшкодування шкоди не відмовляється, цивільний позов визнає повністю. Він щиро кається в скоєному, просить вибачення у потерпілої, просить суворо не карати і не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорювала фактичні обставини події, пояснила, що все відбувалось так, як написано в обвинувальному акті та як розповів обвинувачений. Вона просить задовольнити її цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1732,17грн. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, просить не позбавляти його волі.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.1 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше був судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ст.121 ч.1 КК України.

Крім того, з урахуванням усіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, думки потерпілої, яка просить застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1732,17грн. підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що в результаті отримання тяжкого тілесного ушкодження потерпіла ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя з 07.08.2015р. по 25.08.2015р. з діагнозом проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, поранення верхньої частини лівої легені, їй проведена операція і в подальшому вона отримувала медикаментозне лікування.

Згідно наданих суду чеків та квитанцій в період знаходження на стаціонарному лікуванні потерпіла ОСОБА_4 витратила на придбання ліків, медичних шприців та систем 1732,17грн.

Таким чином, матеріальна шкода, що полягає у витратах на лікування, здійснених з метою відновлення здоров`я, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 в повному розмірі, оскільки настала від протиправних винних дій обвинуваченого, визнана ним та підтверджена належним чином.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1732 (одна тисяча сімсот тридцять дві) грн. 17 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази шорти, футболку та простирадло потерпілої ОСОБА_4 , які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області, передати ОСОБА_4 за належністю; одяг обвинуваченого ОСОБА_5 , який переданий обвинуваченому ОСОБА_5 , - залишити йому за належністю; ніж зі слідами нашарування речовини бурого кольору, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

22.10.2015