ВИРОК
іменем України
03.11.2015 року місто Дніпропетровськ Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника адвоката - ОСОБА_4
представників цивільного відповідача - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілої адвоката - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000683 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кирило-Ганівки Зінковського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, водія ТОВ «Логістик МТС», одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 15 жовтня 2014 року приблизно о 17-50 за часом, керуючи згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 технічно справним автомобілем «МАЗ» № НОМЕР_2 , з причепом № НОМЕР_3 , рухався по вул.Донецьке Шосе м.Дніпропетровськ з боку Кайдацького мосту в напрямку вул.Шолохова.

На перехресті вул.Донецьке Шосе та вул.Шолохова м.Дніпропетровськ, яке регулюється світлофором, водій ОСОБА_8 зупинив свій автомобіль з причепом на червоне світло світлофора у середній смузі руху. Після зміни сигналу світлофора на зелений, водій ОСОБА_8 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і своїми діями він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поновив рух свого автомобіля у тому ж напрямку, внаслідок чого допустив передньою частиною свого автомобіля наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перебував на смузі руху автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДРУ), які свідчать:

-п.1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,

-п.1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»,

-п.2.3(б): «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

-п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» ;

Порушення п.10.1 ПДРУ водієм ОСОБА_8 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події(далі по тексту ДТП).

Внаслідок ДТП та грубого порушення водієм ОСОБА_8 вище вказаних правил безпеки дорожнього руху пішохід ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть 15 жовтня 2014 року приблизно о 17-50 на перехресті вул.Донецьке Шосе та вул.Шолохова м.Дніпропетровськ.

Обвинувачений ОСОБА_8 провину визнав повністю. Суду показав, що він 15.10.2014 року близько 17-50, керуючи технічно справним автомобілем «МАЗ» № НОМЕР_2 з причепом № НОМЕР_3 , рухався по вул. Донецьке Шосе з боку Кайдацького мосту в напрямку вул. Шолохова у м.Дніпропетровську у середній смузі руху. На перехресті вул. Шолохова та вул. Донецьке шосе зупинився на червоний сигнал світлофору виїхавши при цьому на межі пішохідного переходу. Коли загорівся зелений сигнал світлофору розпочав руху, а через деякий час його наздогнав легковий автомобіль почав сигналити, зупинившись водій зазначеного автомобіля повідомив ОСОБА_8 , що останній скоїв наїзд на пішохода, який отримав травми. ОСОБА_8 зазначає, що перед початком руху впевнився в безпеці подивившись в усі дзеркала автомобіля та після початку руху не відчув будь-яких поштовхів або ударів.

Суд вважає, що вина ОСОБА_8 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

-протоколом огляду місця ДТП від 15.10.2014 року, схемою та фототаблицею до протоколу, що ДТП за участю водія ОСОБА_8 та пішохода ОСОБА_9 сталася на регульованому світлофором перехресті вул.Донецьке шосе на вул.Шолохова у м.Дніпропетровську; у ясну погоду та темну годину доби; стан покриття сухий, чистий; ділянка де сталася ДТП на момент огляду освітлена міським електроосвітленням;

-протоколом огляду від 15.10.2014 року автомобіля «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом реєстрацій номер НОМЕР_3 , що механічні пошкодження на автомобілі та на причепі відсутні, під правою фарою наявні механічні пошкодження, які не відносяться до ДТП у зв`язку з давністю їх утворення;

-висновком судово-медичної експертизи № 1884/345-Е від 29.10.2014 року, що в результаті ДТП ОСОБА_9 були причинені тілесні ушкодження, як небезпечні для життя у вигляді: сумісної тупої травми тіла ділянка осаднення у лобній ділянці з розповсюдженням на верхню повіку правого ока на тлі якої синці; забійна рана на спинці носу ліворуч з розповсюдженням на його ліве крило та верхню губу ліворуч; синці по нижній поверхні підборіддя; забійна рана у потиличній ділянці ліворуч; припухлість м`яких тканин у лівій тім`яно-потиличній ділянці на тлі якої ділянка осаднення; забійна рана у потиличній ділянці по центру; внутрішньо шкіряні крововиливи у лівій надплічній ділянці, по зовнішній поверхні правого у верхній третині; синці на передньо-внутрішній поверхні правого ліктьового суглобу, по всій поверхні правого передпліччя, на тильній поверхні кистей; рвано-забійні рани на внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині з розповсюдженням на ліктьовий суглоб та всю довжину внутрішньої поверхні правого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, по зовнішній поверхні правої стопи з розповсюдженням на гомілково-ступеневий суглоб, між їм та 2м пальцем правої стопи; синці на тілі з ділянками осаднень на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу з розповсюдженням на гомілку та внутрішню поверхню стопи, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; садно на тілі з синцем по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині; ділянка осаднення по задній поверхні правого колінного суглобу; крововиливи під м`якими покривними тканинами голови у лобній ділянці по центру, в правій тім`яно-скроневій ділянці, лівій-тім`яній ділянці, в потиличній ділянці по центру, праворуч та ліворуч; перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу; вогнищеві та розсіяні крововиливи під м`якою мозковою оболонкою на випуклій поверхні обох півкуль мозку та базальній поверхні правої півкулі мозку; в плевральних порожнинах близько 300 мл рідкої крові; надриви вісцеральної плеври та паренхіми у прикореневих ділянках обох легень, розриви вісцеральної плеври та її паренхіми по задньо-бічній поверхні обох легень; перелом 2,4,5-го ребра праворуч по передньо-пахвовій лінії, 6,7-го ребер по середньо-ключичній та передньо-пахвовій лінії; перелом 1-10-го ребер ліворуч по середньо-ключичній лінії місцями з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 1-12-го ребер праворуч по лопатковій лінії, перелом 2-12-го ребер ліворуч по лопатковій лінії, при цьому 7,8,9 ребра зламані по біляхребтовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври; перелом грудного відділу хребта між 5 та 6 хребцями, в ділянці перелому надриви твердої мозкової оболонки спинного мозку, крововиливи під твердою та м`якими мозковими оболонками, а також в речовині спинного мозку; перелом поперекового відділу хребта між 2 та З хребцями, крововиливи на рівні перелому під оболонками спинного мозку; поперечний розрив лобкового симфізу, повний поздовжній розрив правого клубово-крижового з`єднання, перелом верхньої та нижньої гілки лівої лобкової кістки, перелом крижі у середній третині; перелом правої ліктьової кістки в верхній третині, вивих голівки правої променевої кістки з розривом суглобової капсули, перелом правої променевої кістки на межі між: середньою та нижньою третинами, поперечний перелом лівої променевої та ліктьової кісток у нижній третині; перелом остистих відростків грудних хребців та остистих відростків 1,2,3-го поперекових хребців; поперечний перелом тіла лівої лопатки в верхній третині, переломо-вивих лівого колінного суглобу з розривом суглобової капсули по внутрішній поверхні та переломом мищелку великогомілкової кістки; уламковий перелом правої великогомілкової кістки, подвійний перелом правої малогомілкової кістки у нижній та верхній третині, крововилив у м`язах гомілки по задній поверхні, перелом правої п`яткової кістки, перелом основної фаланги 1-го пальця правої стопи біля його основи; крововиливи в м`яких тканинах навколо переломів.; Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень встановлених при експертизі група, всі вони можуть відповідати фазам автомобільної травми: удар виступаючими частинами автомобілю, що рухався, відкидання тіла на дорожнє покриття з ударом і ковзанням по ньому та послідуючим переїздом колесом (колесами) автомобіля; Сумісна тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що призвела до настання смерті; Встановлена при експертизі трупа сумісна тупа травма тіла, можливо, виникла в термін та при обставинах вказаних в постанові (15.10.2014 року пішохід травмований в умовах дорожньо-транспортної події);

-протоколом проведення слідчого експерименту, схемою та фото-таблицею від 10.11.2014 року за участю свідка ОСОБА_10 , який на місці скоєння кримінального правопорушення вказав на механізм ДТП наїзд на перехресті вул.Донецьке шосе та вул.Шолохова у м.Дніпропетровську водієм автомобіля «МАЗ» ОСОБА_8 на пішохода ОСОБА_9 ;

-висновком судової автотехнічної експертизи № 70/27-841 від 14.11.2014 року, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР; У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

-висновком комісійної судово-автотехнічної експертизи № 3400-15 від 11.08.2015 року, що:
1)в даній дорожній обстановці для водія ОСОБА_8 небезпека для руху не виникала, а тому вихідні дані в частині виникнення небезпеки для руху, задані ухвалою суду на дослідження по питанню за клопотанням прокурора ОСОБА_3 , суперечать ПДРУ і не були прийняті експертною комісією при дослідженні обставин ДТП; Для забезпечення безпеки руху водій ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та 16.5 ПДРУ; В дорожній обстановці, яка мала місце, водій ОСОБА_8 при увімкненні зеленого сигналу світлофора, не мав переваги в русі і повинен був дати дорогу пішоходам, які завершували перехід і знаходились на проїзній частині. Те, що водій ОСОБА_11 здійснив зупинку в межах пішохідного переходу і пішоходи змушені були рухатись поза пішохідним переходом, не звільняло водія ОСОБА_8 від виконання вимог п.16.5 ПДРУ; Діючи у відповідності з вимогами п.10.1 та 16.5 ПДРУ водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_9 ; Невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п.10.1 та 16.5 ПДРУ, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з наїздом на пішохода ОСОБА_9
2)в дорожній обстановці, яка мала місце безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_8 повинен був перед початком руху впевнитись в безпеці та надати можливість пішоходам завершити перехід проїзної частини, що регламентовано вимогами п.10.1 та 16.5 ПДРУ; Вимогами ПДРУ не регламентовано конкретні дії водіїв по забезпеченню безпеки. Що стосується вимог п.10.1 ПДРУ, то вони зобов`язують водіїв перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Методи, за якими водії повинні «переконатись», Правилами не регламентовано, оскільки для конкретних дорожніх умов вони різноманітні.; Ті обставини, що з місця водія ОСОБА_8 була обмежена оглядовість «конструктивними особливостями кабіни», не звільняло водія ОСОБА_8 від виконання вимог п.10.1 та 16.5 ПДРУ; В дорожній обстановці, яка мала місце, водій ОСОБА_8 при увімкненні зеленого сигналу світлофора, не мав переваги в русі і повинен був дати дорогу пішоходам, які завершували перехід і знаходились на проїзній частині. Те, що водій ОСОБА_8 здійснив зупинку в межах пішохідного переходу і пішоходи, які в даному випадку мали перевагу на першочерговий рух, але змушені були рухатись поза пішохідним переходом, оминаючи автомобіль «МАЗ», не звільняло водія ОСОБА_8 від виконання вимог п.16.5 ПДРУ; Слід також зазначити, що в даній дорожній обстановці для водія ОСОБА_8 небезпека для руху не виникала, а тому вихідні дані в частині виникнення небезпеки для руху, задані ухвалою суду на дослідження по питанню за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , суперечать ПДРУ і не приймались експертною комісією при дослідженні обставин ДТП; З огляду на те, що за цільовою спрямованістю вимог п.10.1 ПДРУ водії відповідають за безпеку, та не створення перешкоди або небезпеки для інших учасників руху, а в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був також дати можливість пішоходам залишити проїзну частину (відповідно до вимог п.16.5 Правил слід дійти висновку, що водій ОСОБА_8 не «додержався» (за редакцією питання) вказаних технічних вимог ПДРУ; З технічної точки зору невідповідності дій водія ОСОБА_8 вимогам п.10.1 та 16.5 ПДРУ знаходяться в причинному зв`язку з наїздом на пішохода ОСОБА_9
- показами суду свідка ОСОБА_10 , що 15.10.2014 близько 17-50 він на автомобілі ГАЗель на маршруті рухався по вул.Шолохова м.Дніпропетровськ, в напрямку вул.Донецьке Шосе. На перехресті в його напрямку руху, загорівся червоний сигнал світлофора, а тому він зупинився у правому ряду. Зліва від його автомобіля також зупинився легковий автомобіль, який не обмежував йому обзір вліво. Зупинившись він побачив, що по вул.Донецьке Шосе в напрямку виїзду з міста, тобто зліва від нього, на світлофорі стоять автомобілі, в середньому ряду стояв автомобіль МАЗ жовтого кольору, зліва та з право від нього були легкові автомобілі. Він побачив, що по пішохідному переході рухаються пішоходи, з напрямку вул.Висоцького в бік вул.Шолохова, а на середині пішохідного переходу, вони обходили, вищевказаний автомобіль МАЗ, так як він зупинився на пішохідному переході та заважав пішоходам рухатись по ньому, оскільки його кабіна стояла за пішохідним переходом. Також він побачив, як невідома йому жінка та чоловік пройшли по пішохідному переході, а за ними йшов чоловік. Даний чоловік йшов повз самою кабіною, вищевказаного автомобіля МАЗ, та коли він тільки вийшов з-за її меж, то загорілось зелене світло світлофора, автомобілям, котрі стояли по вул.Донецьке Шосе, в напрямку виїзду із міста Дніпропетровськ, і автомобіль, який стояв справа від автомобіля МАЗ почав рух, і в цей час вищевказаний пішохід різко відійшов назад, та опинився на смузі руху автомобіля МАЗ, коли в цей момент водій автомобіля МАЗ також розпочав рух автомобіля та затягнув його під свій автомобіль. Потім йому загорілось зелене світло світлофора і він поїхав вправо, за напрямком руху даного автомобіля, та проїхавши метрів 300 побачив, що вищевказаний автомобіль зупинився. Пішохід в момент поновлення руху автомобілем «МАЗ» знаходився біля правого краю автомобіля «МАЗ» відносно його руху, тобто біля правих передніх коліс, тому наїзд на пішохода відбувся передньою правою пасажирською стороною, а саме автомобіль штовхнув пішохода, після чого затягнув під себе;

-показами суду свідка ОСОБА_12 , що 15.10.2014 близько 17-50 на він на автомобілі рухався в середньому ряду по вул.Донецьке шосе м.Дніпропетровськ з боку Кайдацького мосту в напрямку вул.Шолохова, попереду нього рухався вантажний автомобіль з кузовом. У цей час на перехресті зазначених вулиць вказаний вантажний автомобіль після зміни світлового сигналу на зелений для водія розпочав рух, і коли він перебував на середині перехрестя, побачив на асфальті між задніми колесами вантажівки якийсь предмет, яким виявилось тіло людини;

-показами суду свідка ОСОБА_13 , що у момент ДТП перебував у своєму автомобілі на перехресті вул.Шолохова та Донецьке Шосе, тобто з правої сторони (праворуч) відносно руху автомобіля «МАЗ» та виявив пішохода уже під колесами автомобіля «МАЗ» в ході його руху;

-показами суду свідка ОСОБА_14 , що у момент ДТП перебував у своєму автомобілі на перехресті вул.Шолохова та Донецьке Шосе, тобто з правої сторони (праворуч) відносно руху автомобіля «МАЗ» та виявив пішохода уже під колесами заднього причепу автомобіля «МАЗ» в ході його руху;

-показами суду свідка ОСОБА_15 , що він як працівник ДАІ проводив огляд місця події за участю автомобіля «МАЗ» під керуванням ОСОБА_8 та пішохода ОСОБА_9 та те, що в схемі до протоколу огляду місця ДТП допущена механічна помилка, а саме помилково вказано дату її складання 15.12.2014 замість вірної 15.10.2014 року;

-показами суду свідка ОСОБА_16 , що він був понятим під час огляду місця ДТП за участі автомобіля «МАЗ» під керуванням ОСОБА_8 та пішохода ОСОБА_9 та підтвердив вірність записів та замірів відображених в протоколі огляду;

-показами суду експерта ОСОБА_17 , який підтвердив в судовому засіданні висновок судової - автотехнічної експертизи № 70/27-841 від 14.11.2014 року проведений ним та порушення водієм ОСОБА_8 п.10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настання ДТП;

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Учасники судового провадження пропонували суду призначити покарання.

Прокурор ОСОБА_3 позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_8 , захисник - адвокат ОСОБА_4 , просили призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі і без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі і без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_8 свою провину визнав повністю та щиросердно розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого, раніше не судимий, керуючи транспортним засобам в стані сп`яніння не перебував, прийняв міри до відшкодовування потерпілій стороні збитків, що судом визнається обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_8 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, інших відомостей та даних які б його компрометували не має, тому, з огляду на викладене, суд вважає за можливе, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_8 скоїв необережний тяжкий злочин, об`єктом якого є безпека руху й експлуатації транспорту, а його додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи, та внаслідок ДТП та грубого порушення обвинуваченим ПДР пішохід ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть останнього. У теперішній час вказаний злочин несе підвищену суспільну небезпеку, тому з огляду на це, обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначено додаткове покарання у вигляді позбавлення його права керувати транспортними засобами на певний строк.

Але, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, данні, характеризуючи особу обвинуваченого, думку представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 щодо не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи що ОСОБА_8 приймав міри щодо надання потерпілій стороні матеріальної допомоги, що він вперше скоїв тяжкий необережний злочин, керуючи транспортним засобам в стані сп`яніння не перебував, а спеціальність водія - це є єдиним джерелом матеріального забезпечення його особисто та його родини, раніше він не позбавлявся права керувати транспортними засобами, тому, суд вважає, що до ОСОБА_8 можливо призначити мінімально можливе додаткове покарання у вигляді позбавлення його права керувати транспортними засобами на певний строк.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Матеріали кримінального провадження містять позовну заяву представника потерпілої ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 , ТОВ «Логістик МТС» та ПРАт СК «Провідна» про відшкодування заподіяної моральної шкоди з ТОВ «Логістик МТС» у розмірі 400 000,00 гривень.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

12 жовтня 2015 року під час судового засідання надійшла заява від цивільного позивача ОСОБА_18 , в якій вона відмовляється від позовних вимог, у зв`язку з відшкодуванням їй завданої шкоди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе прийняти відмову потерпілої цивільного відповідача ОСОБА_18 від цивільного позову та закрити провадження за цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_8 , ТОВ «Логістик МТС» та ПРАТ СК «Провідна» про відшкодування заподіяної моральної шкоди з ТОВ «Логістик МТС» у розмірі 400 000,00 гривень.

Суд також вважає, що відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Дніпропетровській області у розмірі 393,12 гривень та Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 1476,00 гривень.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75, п.2,3 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_8 іспитовий строк 3 (три) роки, та обвинуваченого звільнити тільки від відбуття основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_18 від позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_8 , ТОВ «Логістик МТС» та ПРАТ СК «Провідна» про відшкодування заподіяної моральної шкоди з ТОВ «Логістик МТС» у розмірі 400 000,00 гривень.

Провадження за цивільним позовом представника потерпілої ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 , ТОВ «Логістик МТС» та ПРАт СК «Провідна» про відшкодування заподіяної моральної шкоди з ТОВ «Логістик МТС» у розмірі 400 000,00 гривень закрити.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Дніпропетровській області у розмірі 393,12 гривень та Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 1476,00 гривень.

У відповідності з ст.100 КПК України автомобіль «МАЗ» № НОМЕР_2 , з причепом № НОМЕР_3 повернути за належністю власнику - ТОВ «Логистик МТС».

Обвинувачений, прокурор та потерпіла, захисник, представник потерпілої, мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілій копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення вироку. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1