Справа № 152/1317/15-к
В И Р О К
іменем України
07 вересня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого трактористом у ФГ «Слобідське» с. Клекотина, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

Обвинувачений ОСОБА_5 26.07.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_2 , біля будинку ОСОБА_4 , з якою перебував на той час у зареєстрованому шлюбі, але не проживав однією сім`єю приблизно один рік, таємно спостерігаючи за ОСОБА_4 , котра зайшла до свого будинку з ОСОБА_6 , розлютився і, з ревнощів, відчинивши вхідні двері, зайшов у будинок, розпочав суперечку з ОСОБА_6 , у яку втрутилася ОСОБА_4 . Під час суперечки обвинувачений ОСОБА_5 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої дії, наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_4 , зокрема в область щелепи зліва. Після цього, на прохання потерпілої ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 припинив побиття і вийшов з будинку. Внаслідок нанесених ударів потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді синців в області повік лівого ока, на правій щоці з переходом на підборіддя та верхню губу, на лівій щоці, на правому передпліччі; крововиливів під слизову оболонку верхньої та нижньої губ, під білкову оболонку правого ока у зовнішньому квадранті; закритого перелому нижньої щелепи зліва в області кута без зміщення відламків, які утворилися від дії тупого предмета (предметів), можливо 26.07.2015 року і відносяться, відповідно до висновку експерта за №50 від 28.07.2015 року, до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я на строк понад три тижні. Виходячи із виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 було заподіяно не менше трьох дій твердим тупим предметом. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження малоймовірно, щоб могли утворитися при її падінні з висоти власного зросту і навіть при приданні тілу прискорення.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 13.08.2015 року, визнав повністю, щиро покаявся. Суду показав, що ввечері 26.07.2015 року зателефонував до ОСОБА_4 , з якою на той час перебував у шлюбі, і під час розмови почув, що поруч із нею хтось є, так як було чути голоси. Він вирішив з`ясувати, чим займається його дружина і з с. Мурафа, де він проживає, поїхав у с. Михайлівка, де проживає ОСОБА_4 . В будинку ОСОБА_4 не було і він з`ясував, що остання перебуває у своєї сестри, у якої ще знаходилися інші особи, вони щось святкували. Він став біля будинку ОСОБА_4 і очікував, коли остання повернеться додому. Через деякий час, приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 вийшла від сестри і пішла до себе додому з ОСОБА_6 . На подвір`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_6 певний час постояли, потім зайшли в будинок, але світла не засвітили. Він стояв ще приблизно 20 хвилин, але ОСОБА_6 з будинку не вийшов, що його розлютило і він теж пішов до будинку, відкрив вхідні двері, зайшов в будинок, побачив ОСОБА_6 , котрий лежав на ліжку, і почав з ним сваритися та шарпати за одяг. В цей час у суперечку втрутилася ОСОБА_4 , яка захищала ОСОБА_6 . Він від цього розлютився і двічі кулаком вдарив ОСОБА_4 в обличчя, в щелепу зліва. В цей час ОСОБА_6 втік і він побіг його наздоганяти, але не наздогнав і повернувся в будинок. ОСОБА_4 попросила його припинити бійку і він вийшов на подвір`я, а потім пішов додому. Розкаюється у скоєному, так як він усвідомив свою протиправну поведінку та готовий нести покарання за вчинений злочин.
Крім признання ОСОБА_5 вини, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що ввечері 26.07.2015 року перебувала в своєї сестри ОСОБА_7 , що проживає по сусідству від неї в АДРЕСА_3 . В сестри, крім неї, були гості. Коли вона перебувала в сестри, то їй зателефонував ОСОБА_5 , з яким вона була на той час одружена. ОСОБА_5 запитав, чим вона займається. Вона ОСОБА_5 повідомила, що збирається лягати спати, бо пізно. Через деякий час, приблизно о 23 годині вона пішла додому. Її проводив додому ОСОБА_6 . На подвір`ї її домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вона та ОСОБА_6 деякий час постояли, курили. Потім пішли в будинок. Вхідні двері вона закрила на замок. Через деякий час в будинок ввірвався ОСОБА_5 , який з силою шарпнув вхідні двері і вони відкрилися. Коли ОСОБА_5 ввірвався в будинок, то він спершу кинувся до ОСОБА_6 і між ними виникла суперечка та бійка. Вона намагалася відтягнути ОСОБА_5 від ОСОБА_6 і в цей момент ОСОБА_5 повернувся до неї і кулаком двічі вдарив у обличчя. Потім він побіг за ОСОБА_6 , а коли повернувся, то її вже не чіпав. На її прохання, він вийшов з будинку, а потім пішов додому. Вона зателефонувала до сестри, яка прийшла і забрала її до себе. Наступного дня вона звернулася в міліцію і в лікарню. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має, так як він відшкодував витрати на лікування, просить його суворо не карати та дати шанс виправитися;
- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що ввечері 26.07.2015 року в неї вдома в АДРЕСА_3 , перебували гості, а також її сестра ОСОБА_4 з дітьми. Приблизно о 23 годині ОСОБА_4 пішла додому, гості розійшлися. Вона лягла спати. Приблизно о 23 годині 45 хвилин їй на мобільний телефон зателефонувала сестра ОСОБА_4 , щоб вона негайно прийшла до неї, бо ОСОБА_5 вчинив бійку. Коли вона прийшла, то побачила на подвір`ї ОСОБА_5 , якому сказала іти додому. ОСОБА_5 послухався її та пішов додому. Коли вона зайшла в будинок, то побачила свою сестру, в якої було побите обличчя. Сестра повідомила, що її побив ОСОБА_5 . Вона забрала ОСОБА_4 до себе додому. Наступного дня вона разом із ОСОБА_4 поїхала в м. Шаргород в міліцію, де сестра написала заяву про вчинений злочин, та в лікарню, де сестрі дали направлення в лікарню в м. Вінницю, так як було переламано щелепу, а оперувати могли тільки в обласній лікарні.
Також, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами:
- рапортом чергового Шаргородського РВ УМВС від 27.07.2015 року про надходження заяви ОСОБА_4 у зв`язку із нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с.27);
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 від 27.07.2015 року, відповідно до якої вона повідомила про вчинення щодо неї злочину ОСОБА_5 (а.с.30);
- висновком експерта за №50 від 28.07.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді синців в області повік лівого ока, на правій щоці з переходом на підборіддя та верхню губу, на лівій щоці, на правому передпліччі; крововиливів під слизову оболонку верхньої та нижньої губ, під білкову оболонку правого ока у зовнішньому квадранті; закритого перелому нижньої щелепи зліва в області кута без зміщення відламків, які утворилися від дії тупого предмета (предметів), можливо 26.07.2015 року і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я на строк понад три тижні. Виходячи із виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 було заподіяно не менше трьох дій твердим тупим предметом. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження малоймовірно, щоб могли утворитися при її падінні з висоти власного зросту і навіть при приданні тілу прискорення (а.с.32-34).
Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, свідка та досліджених під час судового розгляду письмових доказів, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме: 26.07.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , біля будинку ОСОБА_4 , з якою перебував на той час у зареєстрованому шлюбі, але не проживав однією сім`єю приблизно один рік, таємно спостерігаючи за ОСОБА_4 , котра зайшла до свого будинку з ОСОБА_6 , розлютився і, з ревнощів, відчинивши вхідні двері, зайшов у будинок, розпочав суперечку з ОСОБА_6 , у яку втрутилася ОСОБА_4 . Під час суперечки обвинувачений ОСОБА_5 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої дії, наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_4 , зокрема в область щелепи зліва. Після цього, на прохання потерпілої ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 припинив побиття і вийшов з будинку. Внаслідок нанесених ударів потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді синців в області повік лівого ока, на правій щоці з переходом на підборіддя та верхню губу, на лівій щоці, на правому передпліччі; крововиливів під слизову оболонку верхньої та нижньої губ, під білкову оболонку правого ока у зовнішньому квадранті; закритого перелому нижньої щелепи зліва в області кута без зміщення відламків, які утворилися від дії тупого предмета (предметів), можливо 26.07.2015 року і відносяться, відповідно до висновку експерта за №50 від 28.07.2015 року, до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я на строк понад три тижні. Виходячи із виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 було заподіяно не менше трьох дій твердим тупим предметом. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження малоймовірно, щоб могли утворитися при її падінні з висоти власного зросту і навіть при приданні тілу прискорення.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є зазначені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при вказаних вище обставинах, показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , досліджені судом документи витяг з кримінального провадження, рапорт чергового Шаргородського РВ УМВС, протокол прийняття заяви потерпілої, висновок експерта.
Відтак, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне за ч.1 ст.122 КК України.
При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, що, відповідно до вимог ч.1 ст.66 КК України, є обставиною, що пом`якшує покарання.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки під час судового розгляду обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині при обставинах, зазначених в обвинувальному акті від 13.08.2015 року, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Щире каяття ОСОБА_5 , крім наведеного вище, підтверджується і тим, що останній позитивно проявив себе після вчинення злочину, оскільки, як пояснила потерпіла ОСОБА_4 , відшкодував витрати, понесені нею на лікування.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання в с. Мурафа (а.с.41) та за місцем роботи в ФГ «Слобідське» (а.с.43), раніше не судимий (а.с.37), на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.44). Ці обставини суд також враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, особи винного, який не мав судимості, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, визнав свою провину, усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, а також з урахуванням думки потерпілої ОСОБА_4 , яка просить суворо не карати обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, є призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Враховуючи, що ОСОБА_5 з 22.02.2012 року по теперішній час працює трактористом-машиністом у ФГ «Слобідське» в с. Клекотина, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах застосування покарання у виді виправних робіт за місцем його роботи строком на один рік і шість місяців з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із його заробітку.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.122 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за якою засудити його до покарання у виді виправних робіт строком на один рік і шість місяців з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із його заробітку.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1