АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 653/2200/14-к
Справа 653/2200/14-к
Провадження № 11-кп/791/825/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 листопада 2015 року м.Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Архангельського краю, м.Онега, росіянку, громадянку України, не працевлаштовану, раніше не судиму, зареєстровану та таку, що мешкає по АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за яке призначено покарання у виді семи років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Учасники судового провадження:
Обвинувачена ОСОБА_6 .
В С Т А Н О В И Л А:
Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_6 01.06.2014 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого постійного мешкання, знаходячись на кухні будинку АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, що виникла на ґрунті неприязних відносин з чоловіком - ОСОБА_9 , умисно, з метою помсти, нанесла йому кухонним ножем проникаюче колото-різане поранення грудної клітки на передній поверхні по лівій середньо-ключичній лінії, з пошкодженням 4-го ребра, серцевої сорочки, правого шлуночка серця, що спричинило гостру крововтрату та викликало смерть останнього на місці події.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, вважає вирок незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.
Зазначає, що судом безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує вину обвинуваченої щире каяття, оскільки ОСОБА_10 не визнала себе винною, а тому суд застосував закон, який не повинен був застосовувати, та як наслідок не обґрунтовано призначив покарання у нижній межі санкції ч.1 ст.115 КК України.
Прохає вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 обвинуваченій за ч.1 ст.115 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком вісім років з відбуванням покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.
У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_6 прохає вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинувачену, яка просила апеляційну скаргу прокурора не задовольняти та щиро каялась, захисника, який не погодився з доводами апеляційної скарги, провівши судові дебати, де сторони залишились на своїх міркуваннях, надавши останнє слово обвинуваченій, яка прохала вирок залишити без змін, колегія суддів приходить до слідуючого.
Доведеність вини і кваліфікація дії обвинуваченої ОСОБА_6 апелянтом не оскаржується.
Приписами ч.ч.1,2 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, та суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не порушується становище обвинуваченого..
Прокурор в апеляційній скарзі вимоги про призначення більш тяжкого покарання обвинуваченій ОСОБА_6 мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав пом`якшуючу вину обставину щире каяття, проте в скарзі не заявив клопотання про дослідження в апеляційному порядку певних обставин та доказів у підтвердження своєї вимоги, які відповідно до ч.3 ст.404 КПК України мають бути повторно досліджені.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не вправі ухвалювати новий вирок, оскільки дослідження судом за власною ініціативою доказів, які б підтверджували або спростовували певні обставини, - порушуватиме загальні засади кримінального провадження передбачені ч.1 п.п.3,15 ст.7 КПК України, зокрема: рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Отже, на думку колегії суддів , апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині вироку належить зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Як убачається зі змісту обвинувального акту (а.к.п. 2,3), досудовим слідством не сформульовано ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що є порушенням вимог ст..291 КПК України, відповідно до яких, в обвинувальному акті має бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Натомість, у обвинувальному акті ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 291 КПК України, викладено зміст підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, що не підтверджує її обвинувачення на стадії досудового розслідування.
Судом першої інстанції в підготовчому судовому засіданні не виявлені зазначені недоліки обвинувального акту, що перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, та в супереч ст..314 ч.3 п.3 КПК України не повернув обвинувальний акт для усунення недоліків.
Обвинувачений відповідно до кримінального процесуального закону, має право знати у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом.
Неконкретність обвинувального акту порушує право ОСОБА_6 на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та загальних засад кримінального провадження, передбачену ч.1 п.13 ст.7 КПК України забезпечення права на захист.
За таких обставин вирок підлягає скасуванню, оскільки не погіршується становище обвинуваченої з направленням справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Враховуючи, що на теперішній час не змінились ризики передбачені ст..177 КПК України, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, то він має бути залишений без змін, та продовжений на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 22.07.2015 року щодо ОСОБА_6 в порядку ст..404 КПК України скасувати, призначити новий судовий розгляд в тому же суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою на 60 днів, до 03.01.2016 року.

Судді: (три підписи)

згідно оригінала суддя ОСОБА_2 .