Справа № 10-359/2010р. Головуючий у 1-ій інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ст.165-2 КПК України Доповідач - Ревер В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Ревера В.В.

суддів Волинця М.М., Гаврилова В.М.

з участю прокурора Шведуна С.В.

захисника ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією старшого прокурора відділу управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_4 на постанову судді Франківського районного суду Львівської області від 1 липня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою відмовлено в поданні слідчого ОВС УБОЗ ГУМВСУ У Львівській області Мартинюка А.Д. в обранні запобіжного заходу взяття під варту та обрано обвинуваченій в вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці та жительці м. Миколаєва вул. Заньковецької 16ос. Львівської області, раніше не судимій,

запобіжний захід - підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

В мотивах постанови зазначено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, знаходиться на обліку з приводу гіпертонічної хвороби II ст. та дифузного кардіосклерозу, не перешкоджала встановленню істини по справі і раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

В апеляції прокурор покликається на те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі, надалі буде перешкоджати встановленню істини по справі, вчинила особливо тяжкий злочин, у тому числі у складі організованої злочинної групи, приймаючи активну участь у вчиненні інших інкримінованих йому органом досудового слідства злочинів, у звязку з чим спричинено матеріальної шкоди 115 потерпілим. Крім, цього органом досудового слідства доведено, що обвинувачена систематично зловживає спиртними напоями, внаслідок чого, після попереднього затримання, у неї виник алкогольний делірій на грунті абстенентного синдрому, що стало необхідністю поміщення останньої до реанімаційного відділення Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні.

Просить постанову судді скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Шведуна С.В., який підтримав апеляцію, пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 і виступ захисника ОСОБА_2 про безпідставність такої та залишення без зміни постанови судді, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

За змістом ст. 148 КПК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту, як найбільш суворий запобіжний захід, обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають зі змісту ч.2 ст. 148 КПК України, його належної поведінки, коли є достатні підстави вважати, що особа може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, не судима, одружена, хворіє гіпертонічною хворобою II ст.

Протягом досудового слідства давала показання, частково визнала вину.

Твердження в апеляції про те, що ОСОБА_3, перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі жодними доводами не підкріплене. На даний час досудове слідство завершене.

Немає у справі й будь-яких інших фактичних даних, які б стверджували про необхідність застосування до ОСОБА_3 лише такого запобіжного заходу, як взяття під варту чи про неможливість інших, менш суворих запобіжних заходів, забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків та належної поведінки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що запобіжний захід підписка про невиїзд, на даний час, є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов'язків та її належної поведінки.

При поступленні справи до суду, питання залишення чи зміну запобіжного заходу, може бути вирішене судом в процесі попереднього розгляду справи.

Сам факт того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, не є достатнім для обрання їй запобіжного заходу взяття під варту.

Постанова судді Франківського районного суду Львівської області від 1 липня 2010 року про відмову в поданні слідчого ОВС УБОЗ ГУМВСУ У Львівській області Мартинюка А.Д. щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрання їй запобіжного заходу підписка про невиїзд, є обґрунтованою, відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Постанову судді Франківського районного суду Львівської області від 1 липня 2010 року про відмову в поданні слідчого ОВС УБОЗ ГУМВСУ У Львівській області Мартинюка А.Д. щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрання їй запобіжного заходу підписка про невиїзд залишити без зміни, а апеляцію старшого прокурора відділу управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_4 без задоволення.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7