Провадження № 1-кп/752/162/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006992 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Республіки Грузія, громадянина Грузії, грузина, із середньою освітою, студента 2-го курсу Полтавського національного технічного університету ім. Юрія Кондратюка, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
секретаря ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 , суд
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_2 , 16.07.2015 р., приблизно о 19-50 год., перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Океан Плаза», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, зайшов до магазину «Newyorker». Перебуваючи в магазині у ОСОБА_2 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає у різних відділах магазину викрав товар, а саме: ремінь чоловічий, три чоловічі футболки, жіночу футболку, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 1245 грн., та направився до примірювальної кабіни, де зняв із речей магнітні пристрої. Після чого, ОСОБА_2 вийшов за межі касової зони, не розрахувавшись за викрадений товар, але не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони.
Таким чином, ОСОБА_2 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, та показав суду про те, що 16 числа у ввечері він заходив до «Океан Плаза», потім пішов до магазину «Newyorker», хотів купити собі речей, але зрозумівши, що грошей не вистачає, вирішив викрасти. Взяв ремінь, чоловічі і жіночу футболки та пішов до примірочної кабіни, у якій він зняв з речей магнітні пристрої та направився до виходу із магазину, але спрацювала сигналізація та його зупинив охоронець, виявивши у сумці викрадені речі. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як показання потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин кримінального провадження допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, оскільки завдані збитки були відшкодовані, майновий стан обвинуваченого, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні: ремінь чоловічий, три чоловічі футболки, жіночу футболку, що передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 25) залишити їй, як законному володільцеві;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя