АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1689/15
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
26 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , перевірившиматеріали кримінального провадження, за спільною апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року,
в с т а н о в и в:
вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 1, ч. 2 ст. 345 КК України і призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_4 , 04.08.2015 року подано спільну апеляційну скаргу.
З огляду на зміст зазначеної апеляційної скарги апеляційне провадження не може бути відкрито, а скарга підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вимог пункту 4 частини 2 статті 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому прохання апелянта повинно бути сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за наслідками розгляду апеляційної скарги (ст. 407 КПК) і не містити суперечностей.
Між тим, спільна апеляційна скарга обвинуваченого та захисника цим вимогам закону не відповідає.
Так, апелянтами викладені у скарзі доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанціє хаотично, непослідовно, з огляду на зміст яких їх вимоги є досить незрозумілими. Крім того, апелянтами не наведено жодної правової підстави, передбаченої ст. 409 КПК України (неповнота судового розгляду тощо) для скасування судового рішення, а прохання про скасування чи то зміну вироку суду першої інстанції та ухвалення виправдувального вироку є неконкретизованим та не узгоджується з повноваженнями суду апеляційної інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок за наявності певних підстав, передбачених ст. 420 КПК України (необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення тощо).
Окрім того, наводячи у свої скарзі прохання щодо дослідження певних доказів, апелянти не зазначають правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 404 КПК України, за яких суд апеляційної інстанції має право чи зобов`язаний дослідити ті чи інші докази.
Також, враховуючи, що 03.08.2015 року обвинуваченим ОСОБА_3 самостійно подано апеляційну скаргу через слідчий ізолятор, подання захисником та обвинуваченим - 04.08.2015 року спільної апеляційної скарги є досить незрозумілим в правовому аспекті.
Крім того, всупереч ч. 5 ст. 396 КПК України захисником не додано до апеляційної скарги оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження.
За таких обставин, спільна апеляційна скарга обвинуваченого та захисника відповідно до вимог ч. 1 ст. 399 КПК України підлягає залишенню без руху, з наданням останнім п`ятиденного строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:
залишити спільну апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року, без руху.
Встановити зазначеним особам п`ятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, для чого невідкладно направити копію цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2