Справа № 492/651/15-к
Провадження № 1-кп/515/2227/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
Іменем України
13 жовтня 2015 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю - секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 31 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2015 року до Татарбунарського районного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України. Ухвалою суду від 29 вересня 2015 року призначено закрите підготовче судове засідання.

Потерпіла ОСОБА_8 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду кримінальної справи, до підготовчого судового засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Прокурор, обвинувачений та його захисник висловили думку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої.

З урахуванням думки учасників судового провадження підготовче судове засідання проведено без участі належним чином повідомленої потерпілої.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, і тому є підстави для призначення відкритого судового розгляду кримінального провадження з викликом осіб згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення кримінального провадженння до судового розгляду, зазначаючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом, зокрема, не містить формулювання обвинуваченння.

Колегія суддів, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, доходить висновку, що він підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зміст обвинувального акта, порядок його складання та затвердження, а також перелік документів, які долучаються до нього, передбачені ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 викладені лише анкетні данні обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та їх правова кваліфікація.

Між тим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_6 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного.

Вирішуючи питання щодо дотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акта, колегія суддів враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Зокрема, ЄСПЛ у п.п.34, 35 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних сводоб (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті, після викладення фактичних обставин справи, відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, колегія суддів вважає, що є обставини, які перешкоджають судовому розгляду кримінального провадження на підставі цього обвинувального акта.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_6 фактично висунуте не було у встановленому законом порядку, оскільки воно, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті.

Крім того, з обвинувального акта вбачається, що слідчий, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачений їх вчинив, що є безпідставним та недопустимим.

Вказівка в обвинувальному акті про те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення - є порушенням однієї з загальних засад кримінального провадження, а саме презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбаченої ст.62, п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст. 17 КПК України. Зазначені засади, в свою чергу, випливають з п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_6 прокурору для усунення недоліків в розумні строки.

Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.370-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 31 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: