Справа № 558/419/15-к
номер провадження 1-кп/558/34/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року смт Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 і угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, базова загальна середня освіта, судимої

- 15 січня 2010 року Луцьким міським судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України звільненої від відбування покарання та встановлено іспитовий строк один рік;

- 08 червня 2011 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2010 року остаточно призначено покарання у вигляді двох років трьох місяців позбавлення волі;

звільненої ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області 07 березня 2013 року від відбування покарання умовно достроково на 6 місяців 4 днів; судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317 КК України та ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2015 року, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання у належному ОСОБА_6 будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» безоплатно надала ОСОБА_7 приміщення вказаного будинку для вживання наркотичних засобів. В цей же день у вищезазначений час ОСОБА_3 та ОСОБА_7 шляхом внутрішньої ін`єкції вжили наркотичний засіб екстраційний опій.

Крім цього, ОСОБА_3 , 22 липня 2015 року, приблизно о 06:00 годині, знаходячись на земельній ділянці біля консервного заводу, розташованого в смт.Демидівка Рівненської області, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», шляхом виривання, незаконно придбала речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку фізико-хімічної експертизи є наркотичним засобом маковою соломою, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

В подальшому, маючи єдиний умисел, ОСОБА_3 перенесла зазначену наркотичну речовину при собі до місця свого проживання в будинок ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , де використовуючи посуд, шляхом екстракції наркотично активних алкалоїдів, що містилися в маковій соломі, за допомогою органічного розчинника, виготовила наркотичний засіб екстраційний опій.

Після цього, ОСОБА_3 незаконно зберігала у вказаному будинку речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку фізико-хімічної експертизи є наркотичним засобом маковою соломою загальною масою 129,0 г (в перерахунку на висушену речовину), три відрізки марлі з нашаруванням коричневого кольору, які згідно висновку фізико-хімічної експертизи є наркотичним засобом опієм загальною масою 2,127 г (в перерахунку на суху речовину), медичний шприц одноразового використання ємкістю 20,0 мл із рідиною світло-коричневого кольору та металевий черпак із нашаруванням речовини коричневого кольору, які згідно висновку фізико-хімічної експертизи є наркотичним засобом концентратом з макової соломи (опій екстраційний) загальною масою 0,033 г. Вказані наркотичні засоби відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, які в ході огляду будинку працівниками міліції були вилучені.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 317 КК України , тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та за ч.1 ст. 309 КК України, як придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317 та ч.1 ст.309 КК України, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченій слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.1 ст. 317 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання і встановити їй іспитовий строк 3 роки.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із встановленням їй іспитового строку 3 роки, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.317 та ч.1 ст. 309 КК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутих щодо неї обвинувачень, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

В результаті вчинених ОСОБА_3 злочинів, фізичним чи юридичним особам майнової, фізичної чи моральної шкоди не завдано.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочинів, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.1 ст. 317 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданою.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 31 серпня 2015 року між прокурором ОСОБА_4 і підозрюваною ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винною

- за ч.1 ст.317 КК України і призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання і встановити їй іспитовий строк три роки.

Речові докази - рослини зеленого кольору з зовні схожі на рослини снотворного маку, три медичні шприци, частини ватних тампонів, частину пластмасової розетки та частину бинтів коричневого кольору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Млинівського РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС України в Рівненській області - знищити.

Речовий доказ - металевий ополоник (черпак) та стопку, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Млинівського РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС України в Рівненській області - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

С У Д Д Я: