Провадження №1/2610/1877/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 листопада 2012 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі: головуючого судді Лінника О.П.,

при секретарі Давіденко Н.О.,

за участю прокурора Голуб Є.В.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

захисників ОСОБА_6, ОСОБА_7,

підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 358 ч.3, ч.4 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст..190 ч.4 КК України,

в с т а н о в и в :

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, надійшла до Шевченківського районного суду міста Києва.

Прокурор просить суд призначити справу до судового розгляду, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 237 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заперечували щодо призначення даної справи до судового розгляду, просять суд направити справу на додаткове розслідування, оскільки вважають, що їх права при проведенні досудового слідства були порушені: вони у встановленому порядку не були ознайомлені зі справою, а також необхідно притягнути і інших осіб до кримінальної відповідальності.

Потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_5 згодні з прокурором і просять суд призначити справу до розгляду.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, вважаючи необхідним направити її на додаткове розслідування, оскільки не вирішено питання щодо притягнення до відповідальності інших осіб, а також у звязку із тим, що на досудовому слідстві не були вирішені заявлені ними клопотання. Також захисник ОСОБА_7 заявив клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала думку свого захисника ОСОБА_6

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважають за необхідне направити справу на додаткове розслідування у звязку з неповнотою проведеного досудового слідства, а також заявили клопотання про зміну їм запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Захисники ОСОБА_11, ОСОБА_12 та інші потерпілі на судове засідання не зявились, про день, час та місце проведення попереднього розгляду справи були повідомлені належним чином.

Прокурор та потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечують проти клопотань про направлення справи на додаткове розслідування, прокурор вважає, що всі мотивування щодо направлення справи на додаткове розслідування можна вирішити в судовому засіданні, щодо зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор та всі потерпілі заперечують.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників процесу, суд вважає, що справа підлягає направленню на додаткове розслідування з наступного: в порушення вимог ст.ст.22, 64 КПК України 1960 р. органом досудового слідства предявлене обвинуваченим неконкретне обвинувачення: а саме:

в постановах про притягнення як обвинувачених не зазначено спосіб заволодіння коштами потерпілих, у постановах зазначено, що потерпілі перераховували кошти на розрахункові рахунки ТОВ Орхідея інтер трейд, ТОВ НСЛ, ТОВ Марс, якими в подальшому обвинувачені, діючи за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали кримінальної справи виділені в окреме провадження, розпорядились на власний розсуд, проте не зазначено як саме обвинувачені заволоділи цими коштами. В постановах зазначено, що внесені як фінансування будівництва житлового будинку, розташованого по вул..Березняківській, 4-а в м.Києві, які знаходились на рахунках вищезазначених фірм, перераховувались на розрахункові рахунки ТОВ БУ МЖК-1та на рахунки фіктивних підприємств для подальшої їх конвертації і розподілу між співучасниками злочинів, при цьому не зазначено на рахунки яких саме фіктивних підприємств та які саме суми направлялись.

Також, відповідно до постанов про притягнення як обвинувачених слідчим зазначено, що ОСОБА_8 надавав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на перерахування частки грошових коштів, які знаходились на рахунках ТОВ Орхідея інтер трейд, ТОВ НСЛ, ТОВ Марс, на рахунки державних підприємств для сплати обовязкових платежів та заробітної платні, придбання відповідного устаткування, техніки та обладнання для офісу та використовуючи частину грошових коштів для імітування будівництва, проте не зазначено які саме суми були витрачені на ці цілі, не визначено законність цих виплат, не визначено чи впливають ці виплати на загальну суму спричинених збитків (в тому числі витрат на виготовлення проекту житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по вул.Березняківській, 4-а в м.Києві (т.120)), що є порушенням вимог ст.64 КПК України 1960р. щодо необхідності доказування характеру та розміру шкоди, завданої злочином.

Крім того, згідно описової частини постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_9 (т.132 а.с.89-91) зазначено, що ОСОБА_8, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10, ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали кримінальної справи виділені в окреме провадження, шляхом обману, повторно, заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_13, що діє в інтересах ОСОБА_14 в сумі 79380 грн., а при посиланні на фактичні обставини даної події, орган досудового слідства послався на участь у них виключно ОСОБА_14 із зазначенням, що грошовими коштами, які належали саме останній, ОСОБА_8 та інші особи розпорядилися на власний розсуд.

Аналогічна неконкретність обвинувачення міститься і в постанові про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_15 (т.131 а.с.89-91).

Також, з постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу описання фактичних обставин по епізоду потерпілої ОСОБА_16 (т.131 а.с.153), орган досудового слідства спочатку послався на те, що в жовтні 2006 року, ОСОБА_8, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали кримінальної справи виділені в окреме провадження, шляхом обману, повторно, заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_16 в сумі 124295 грн., якими у подальшому розпорядилися на власний розсуд, однак далі, згідно того ж обвинувачення, останній, після розірвання відповідного договору, було повернуто грошові кошти в сумі 110000 грн., отже в цій частині обвинувачення є неконкретним, має протиріччя, оскільки неможливо визначити, якою точно сумою заволоділи обвинувачені, а саме 124295 грн., чи різницею між вказаною і повернутою їй сумою.

За зазначених обставин неможливо з цього приводу зробити і висновок на підставі складання всіх сум завданих збитків потерпілим, адже сума таких збитків, що вказані в описовій частині обвинувального висновку не співпадає із загальною сумою, на яку посилається орган досудового слідства (26359413,31 грн.).

Крім того, як зазначено в постанові про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_8 (т.131 а.с.188), обвинувачені повторно заволоділи грошовими коштами ОСОБА_17, яка представляє інтереси ОСОБА_18 в сумі 293810 грн., в той час як в резолютивній частині зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та невстановленими слідством особами, грошовими коштами, які належали ОСОБА_19, розпорядились на власний розсуд.

Проте постановою слідчого потерпілою по справі визнано саме ОСОБА_17 (т.18 а.с.144), в той час як в самій постанові зазначено, що збитки були заподіяні ОСОБА_18 в особі її доньки ОСОБА_17

Таким чином, суд вважає, що під час провадження досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України 1960 р., без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Крім того, на думку суду, органом досудового слідства грубо порушені вимоги ст..217 КПК України 1960р.: як вбачається з матеріалів кримінальної справи 12.03.2012 року листом за №12/2-3642 органом досудового слідства було повідомлено потерпілим, що досудове слідство по даній кримінальній справі буде закінчено 19.03.2012 року (т. 135 а.с. 82-89) і вони мають право ознайомитися з матеріалами кримінальної справи 19 та 20 березня 2012 року. Проте всі потерпілі, які були в судовому засіданні, пояснили, що вони всі отримали цього листа через місяць у квітні 2012 року, проте бажали ознайомитись із матеріалами справи.

Разом з тим, 10 квітня 2012 року строк досудового слідства по згаданій кримінальній справі було продовжено до 18 місяців, і по закінченню досудового слідства вже в даному випадку потерпілі не повідомлялись про це.

Також суд вважає, що при проведенні досудового слідства були грубо порушені вимоги ст.234, 235 КПК України 1960 р., а саме: в матеріалах справи є скарги та заяви обвинуваченого ОСОБА_8, у яких він скаржиться на дії слідчого, в тому числі заявляє про здійснення злочинів слідчим, до прокуратури м.Києва (т.135 а.с.225-230), проте перевірки за цими зверненнями прокурором не проведена, а всі звернення направлені слідчому, який і відмовив в задоволенні клопотання (т.135 а.с.222).

Крім того, судом встановлено, що кримінальна справа за фактом заволодіння чужим майном в сумі 294662,08, що належали ОСОБА_20 була порушена 14.03.2012 року (т.2 а.с.211-212), у той час як ОСОБА_20 був визнаним потерпілим ще 27.06.2011 року, його було допитано як потерпілого та визнано цивільним позивачем також 27.06.2011 року (т.9 а.с.190-200), тобто раніше, ніж була порушена кримінальна справа.

Аналогічно і по іншим потерпілим.

Щодо клопотань захисників та підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну їм запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для зміни чи скасування обвинуваченим міри запобіжного заходу немає, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні злочину (ч.4 ст.190 КК України). Крім того, на даний момент в матеріалах справи не містяться достатніх даних щодо того, що інший менш суворий запобіжний захід, який не повязаний з умовами ізоляції, зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку і в частині унеможливлення перешкоджанню слідству, а тому клопотання в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.246 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - повернути прокурору м. Києва для організації додаткового розслідування.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9, захисника ОСОБА_21 щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити утримання під вартою, ОСОБА_10 підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя Лінник О.П.