АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1830/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 610/929/15-К
Категорія: ст. 187 ч. 3 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000057 за апеляційними скаргами прокурора, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцясмт.Комсомольське, Зміївського району, Харківськоїобласті,громадянина України, розлученого, має неповнолітнього сина, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією майна;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Донець, Зміївського р-ну, Харківської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, із професійно-технічною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією майна.
Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КК України.
Згідно вироку, 16 січня 2015 року близько 17.00 години ОСОБА_9 , особа, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, та ОСОБА_10 знаходились поблизу будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у них виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, та поєднаного з проникненням в житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою заволодіння майном осіб, які на той момент перебували у вищезазначеному домоволодінні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день близько 21.00 години ОСОБА_9 , особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_14 , за пропозицією останнього, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшли до житлового будинку АДРЕСА_4 . Попередньо закривши обличчя шарфами та взявши фрагменти дерев`яних палок, вони підійшли до вхідних дверей зазначеного житлового будинку та постукали в неї. ОСОБА_10 , застосувавши силу відносно ОСОБА_15 , яка відчинила їм двері, подавив її волю, після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, відносно якого матеріали виділене в окреме провадження, незаконно проникли до будинку. Знаходячись в приміщенні житлового будинку, діючи за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, яке проявилось в нанесенні не менше десяти ударів дерев`яними палками по різних частинах тіла ОСОБА_16 та нанесенні одного удару в область голови ОСОБА_17 , який намагався зупинити нападаючих, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, подавили волю останніх та заволоділи золотою каблучкою ОСОБА_16 , вартість якої склала 2480 гривень 94 копійок. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, матеріали відносно якого виділене в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Внаслідок вищезазначених ударів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа матеріали відносно якого виділене в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_16 забиту рану в лівій тім`яній області і в лобовій області ліворуч, синець на обличчі, синець на лівій бічній поверхні шиї, множинні синці на задній поверхні правої і лівої грудної клітки, закриті переломи 6,7 ребер, 10-го ребра лівої половини грудної клітки по лінії лопатки.
По ступеню тяжкості вищезгадані синці відносяться до легких тілесних ушкоджень, забиті рани на голові і на обличчі, як в сукупності так і кожна окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень , що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, закриті переломи 6,7 ребер, 10-го ребра лівої половини грудної клітки по лінії лопатки кваліфікуються як середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, по тривалості розладу здоров`я, характерні для цього виду травми і її тяжкості.
Внаслідок вищезазначених ударів ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді ділянки травматичного набряку м`яких тканин в правій і лівій тім`яній області, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років кожному, з конфіскацією всього належного майна. В апеляційних доводах прокурор вказує на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та осіб обвинувачених, які вчинили особливо тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння;
- обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В своїх апеляційних доводах обвинувачений зазначає про те, що судовий розгляд проведено неповно та одностороннє, а також судом, при ухваленні вироку, не взято до уваги показання свідка ОСОБА_18 та Перепелиці, які вони надавали під час судового розгляду;
- обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт вказує на те, що судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону під час судового розгляду, а висновки, викладені в оскаржуваному вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження;

- захисник ОСОБА_12 просить вирок районного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В своїх апеляційних доводах захисник вказує на те, що вина її підзахисного в інкримінованому злочині не знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а ті докази, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження, не доводять вину обвинувачених. Більш того, на думку апелянта, допитані в судових засіданнях потерпілі та свідки путалися в своїх показаннях та їх пояснення є суперечливими, що також свідчить про недоведеність вини ОСОБА_9 ;

- захисник ОСОБА_11 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В апеляційних доводах адвокат вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, оскільки висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 не ґрунтуються на об`єктивно встановлених обставинах, а докази, досліджені під час судового розгляду, не доводять вину її підзахисного, у зв`язку з чим висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційні доводи прокурора у кримінальному провадженні, доводи захисника ОСОБА_7 і обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо необхідності скасування оскаржуваного вироку у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а також думку потерпілого ОСОБА_8 щодо законності та обґрунтованості судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з даних кримінального провадження, а саме журналу судового засідання (т.3 арк. 113, 122) під час розгляду справи в суді першої інстанції 22 та 23 квітня 2015 року провадилися судові засідання, в яких допитувався свідок ОСОБА_18 та досліджувалися інші докази, на які суд послався в мотивувальній частині вироку, обґрунтовуючи свої висновки на підтвердження винуватості обвинувачених, а також проводилися судові дебати та проголошувався оскаржуваний вирок. Разом з цим, належить врахувати те, що звукозаписи судового засідання в матеріалах провадження відсутні, тобто на носії інформації (т.3 арк.133) відсутні вищезазначені аудіо данні, що є безумовною підставою, згідно норм п.7 ч.2 ст.412 КПК України, для скасування судового рішення внаслідок істотних порушень КПК України, встановлених при апеляційному розгляді.
При цьому належить врахувати те, що обвинувачені та їх захисники оспорюють у апеляціях процедуру дослідження доказів та їх оцінку судом.
Зокрема, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що обвинувачені під час судового розгляду не визнавали себе винними за пред`явленим обвинуваченням, але при цьому всупереч вимог ч.4 ст.95 КПК України, мотивувальна частина вироку містить висновки суду щодо визнавальних показань обвинувачених, які містяться у протоколах проведення слідчих експериментів (т.3 арк.123-125).
Більш того, в порушення вимог ст.370 КПК України, суд у мотивувальній частині вироку формально послався на наявність аналогічних показань обвинуваченого ОСОБА_10 , не вказавши їх сутність, що свідчить на користь апеляційних доводів сторони захисту щодо необґрунтованості та невмотивованості оскаржуваного вироку. Крім того, у вироку не наведено фактичних даних щодо спростування версії обвинувачених щодо непричетності до розбійного нападу, часу реалізації каблучки ОСОБА_18 та можливого алібі.
Вказані процесуальні порушення мають істотний характер, оскільки дані, що оцінюються судом, впливають на його висновки щодо винуватості особи, якій пред`явлено обвинувачення, а недотримання вимог процесуальних норм зводять на внівець правову ефективність забезпечення захисту під час судового розгляду, що чітко регламентується нормами ст.ст. 17, 20 КПК України, як загальні і обов`язкові засади кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам п.7 ч.2 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п. 2 КПК України.

Разом з цим, оцінюючи доводи прокурора щодо м`якості призначеного покарання, колегія суддів вважає, що тяжкість злочинів та фактичні обставини їх вчинення, якщо вони, згідно пред`явленого обвинувачення, будуть встановлені при новому судовому розгляді - не може свідчити про необхідність призначення більш суворого покарання, ніж призначене судом в мінімальних межах, передбачених ч.3 ст.187 КК України.

Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог прокурора, захисників та обвинувачених, що обумовлює часткове задоволення всіх поданих апеляційних скарг.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

Дотримуючись вимог ст.ст. 197 ч.1, 331, 419 ч. 1 п.3 КПК України, стосовно всіх обвинувачених, з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 ст.177 КПК України, а саме того, що вони можуть переховуватися від суду та правоохоронних органів, що також може вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суддів вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кожному до 18 грудня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1,3; 410 п. 2; ст. 412 ч.2 п.7; 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_12 - задоволити частково.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою до 18 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4