Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 р. Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Шепеля К.А., з участю секретаря Бондар С.В., прокурора Бобира Д.Л., адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської федерації, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, невійськовозобовязаного, одруженого, пенсіонера, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

установив:

01 липня 2005 р., біля 10 г, підсудний, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ-676», держномер 530 72 ВІ, рухаючись з с. Станіславчик Жмеринського району в м. Жмеринку, при виїзді з польової другорядної дороги на головну сполученням Станіславчик - Жмеринка в районі електроопори № 37, в порушення п.п. 1.5, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпечності подальшого руху, не надавши при цьому переваги для руху, виїхав на головну дорогу, по якій в напрямку Жмеринки рухався технічно справний автомобіль «ЗІЛ-5301», держномер 097 55 ВІ, під керуванням ОСОБА_3 Останній, знаходячись в аварійній ситуації та не маючи технічної можливості попередити дорожньо-транспортну пригоду, з метою запобігання зіткненню даних транспортних засобів, застосував маневр відвороту керма ліворуч, виїхав на узбіччя зустрічної полоси руху, де відбулось зіткнення з технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21063», держномер 372 10 ВІ, під керуванням ОСОБА_4, який рухаючись в напрямку с. Станіславчик, уникаючи зіткнення з автомобілем «ЗІЛ-5301», також виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривами шлунку та селезінки, які виникли 01 липня 2005 р. від дії тупих твердих предметів чи зіткнення з такими в умовах ДТП, відносяться до тяжких тілеснг^х ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і стоять в причинному звязку зі смертю останнього. Пасажирка автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, перелому правої променевої та човиикоподібної кісток, які виникли 01 липня 2005 р. від дії тупих твердих предметів чи зіткнення з такими в умовах ДТП, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою спричинення тривалого, понад 21 день, розладу здоровя.

У вчиненому злочині підсудний/винним себе не визнав і пояснив, що він рухався на автомобілі «ГАЗ-67». Це старий воєнний автомобіль, однак справний. Коли він виїжджав з польової дороги на головну, бачив «ЗІЛ», до якого було приблизно 100 м, і який рухався зі швидкістю 90-100 км/год. При виїзді смугу зустрічного руху він не пересікав. Коли вже виїхав на дорогу, побачив «ВАЗ», який рухався зі швидкістю приблизно 110 км/год. До нього також було десь 100 м. Потім він почув удар, побачив ДТП. Поставив на місці розташування свого автомобіля камінець і поїхав викликати міліцію і швидку допомогу. Повернувшись, поставив автомобіль на те ж місце. Вважає, що справа проти нього сфабрикована. ОСОБА_3, який міг би уникнути зіткнення, зробив його винним.

Однак вина підсудного повністю доведена в судовому засіданні показанням потерпілих, свідків, матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що покійний чоловік нікого не винуватив в ДІМ, однак розповідав їй, що його автомобіль ударив автомобіль ОСОБА_3 ОСОБА_3 приходив в лікарню до чоловіка і пропонував їй «списати» все на ОСОБА_2її. Заявила цивільний позов на суму 62816,70 грн. матеріальної (витрати на лікування та поховання чоловіка, ремонт автомобіля) та 120000 грн. моральної шкоди, яку просила стягнути на розсуд суду. В ДТП вважає винним ОСОБА_3

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їхала в автомобілі ОСОБА_4 Він рухався не швидко, 50-60 км/год. Бачила, як автомобіль ОСОБА_2 виїжджав на головну дорогу. Автомобіль ОСОБА_3 в цей момент був недалеко від нього, точну та приблизну відстань назвати не змогла. Заявила цивільний позов на 800 грн. - витрати на лікування.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 пояснив, що автомобіль «ГАЗ» по документах належить йому, батько має право ним керувати. Про обставини ДТП знає від батька, винним його не вважає. Відшкодовувати яку б то не було шкоду відмовився, оскільки його автомобіль нікого не вдарив.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 пояснив, що коли він рухався на автомобілі «31Л- 5301 по автодорозі в сторону м. Жмеринка, перед ним раптом зявився автомобіль ОСОБА_2, який при виїзді не міг його бачити, оскільки в тому місці ріс високий бурян та кукурудза. Він не гальмував, бо не було як, а виїхав на зустрічну полосу, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ-67», де і сталось зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21063». Винним у ДТП себе не вважає, оскільки вжив всіх можливих заходів для уникнення зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, який створив йому перешкоду для руху. Щоб зробити ОСОБА_2 винним, він не говорив. Приходив в лікарню до ОСОБА_4 чисто нелюдськи, купляв медикаменти за 117 грн., і коли ОСОБА_4 помер, привіз 10 л горілки та дав потерпілій 500 грн.

Свідок ОСОБА_8 - дружина підсудного - пояснила, що перебувала в автомобілі в якості пасажирки. Коли вони виїхали на головну дорогу, розминулись з автомобілем «ВАЗ», після чого почула стук. ОСОБА_9 так сталось не знає.

Свідок ОСОБА_9 - дружина цивільного відповідача ОСОБА_3 - пояснила, що перебувала в автомобілі під керуванням свого чоловіка в якості пасажирки. Автомобіль ОСОБА_2 при виїзді не було видно, а коли він зявився, між їхніми автомобілями була зовсім невелика відстань. Чоловік тікав вліво, і коли вони вже спинились на узбіччі, сталось зіткнення з автомобілем «ВАЗ».

Свідок ОСОБА_10 - пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_3 - пояснив, що автомобіль ОСОБА_2 зявився перед самим автомобілем ОСОБА_3, при цьому відстань між автомобілями була приблизно 10 м. Щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_3 взяв ліворуч, зупинився вже на узбіччі.

Сі ідок ОСОБА_11 - пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_4 - пояснив, що автомобіль ОСОБА_2 зненацька вискочив перед автомобілем ОСОБА_3, який, щоб уникнути зіткнення, звернув на зустрічну полосу, по якій рухався автомобіль ОСОБА_4 Не памятає, де конкретно відбулось зітенення. На місці ДТП сварився на ОСОБА_2II., що той не знає правил дорожнього руху,

Свідок ОСОБА_12 - пасажирка автомобіля під керуванням ОСОБА_4 - пояснила, що бачила, як ОСОБА_2 виїжджав з другорядної дороги на головну, а ОСОБА_3, щоб не зіткнутись з ним, виїхав на їхню смугу руху.

Крім цього, вина підсудного в інкримінованому йому злочині повністю доведена : протоколом огляду місця події, вході якого/було зафіксовано розташування транспортних засобів, сліди зіткнення за узбіччям дороги (т.1 а.с.4-11), висновком експерта, який зафіксував середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 (т.1 а.с.58), висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 (т.1 а.с.84), висновком авто товарознавчої експертизи, яка розмір матеріального збитку пошкодженого автомобіля «ВАЗ-21063» визначила в 9650,55 грн. (т.1 а.с.94-100), протоколом відтворення обстановки і обставин події, в ході якого свідок ОСОБА_11 показав і розповів про обставини ДТП (т.1 а.с.116-118), протоколом відтворення обстановки і обставин події, в ході якого цивільний відповідач ОСОБА_3 показав і розповів про обставини ДТП (т.1 а.с.119-121), протоколом відтворення обстановки і обставин події, в ході якого підсудний показав і розповів про обставини ДТП (т.1 а.с. 122-123), висновком авто технічної експертизи, яка констатувала, що в умовах даної пригоди водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль до смуги руху автомобіля «ГАЗ-67» шляхом термінового гальмування, і що з технічної точки зору причиною ДТП стала невідповідність дій водія ОСОБА_2 технічним нормам вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України (т.1 а.с.128- 134), висновком додаткової авто технічної експертизи, яка констатувала, що обїзд автомобіля «ГАЗ-67» автомобілем «ЗІЛ-5301» по правому узбіччю в даній дорожній ситуації технічно небезпечний та знаходиться у протиріччі з вимогами плі. 1.10, 12.3 Правил дорожнього руху України (т.1 а.с. 191-193), позовною заявою та матеріалами до неї (т.2 а.с.50-91), висновком авто технічної експертизи, яка констатувала, що водій ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ГАЗ-67» шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України; з технічної точки зору показання водія ОСОБА_2 в частині розташування транспортних засобів один відносно одного в момент виникнення небезпеки для руху - технічно недостовірні, а показання ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_10 в цій частині можуть бути технічно достовірні (т.2 а.с. 144-155).

Суд не приймає до уваги невизнання вини підсудним ОСОБА_2, оскільки така його позиція спростовується висновками досліджених в судовому засіданні авто технічних експертиз, підстав критично оцінювати які у суду немає, оскільки вони проведені фахівцями в галузі авто техніки, які попереджені про кримінальну відповідальність, мають достатній стаж роботи, експертизи проведені на підставі зібраних досудовим слідством у передбаченому законом порядку доказів.

Невизнання вини підсудним суд розцінює намагання уникнути кримінальної та матеріальної відповідальності за вчинений злочин.

Даючи оцінку зібраним в справі доказам, суд приходить до висновку, що дії підсудного слід кваліфікувати по ст.286 ч.2 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу підсудного, його вік (ІНФОРМАЦІЯ_5, т.1 а.с. 138), що він раніше не судимий (а.с. 139), що даний злочин не є умисним, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, і вважає можливим обрати йому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів - у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню і стягненню з особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, на думку суду, підлягає частковому задоволенню на суму 50000 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним по ст.286 ч.2 КК України і позбавити волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Згідно ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування основного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обовязки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи ; повідомляти ці органи про зміну місця проживання або роботи ; періодично зявлятись в дані органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 62816 (шістдесят дві тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 70 коп. матеріальної та 50000 (пятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. В іншій частині позову - про стягнення 70000 грн. морадьної шкоди - відмовити.

Стягнути з ба стіна ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 800 (вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення експертиз : 711 (сімсот одинадцять) грн. 89 коп. на користь Вінницького відділення Київського науково- дослідного інституту судових експертиз (м. Вінниця, вул. Кірова, 1); 220 (двісті двадцять) грн. на користь ФО-П ОСОБА_14 (рахунок 9900 у відділенні № 44 АКІБ «УкрСибБанк», м. Жмеринка, вул. Леніна, 58, РВ УМВС, МФО 351005, код ЕДРПОУ НОМЕР_1); 328 (триста двадцять вісім) грн. 44 коп. на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Вінницькій області (код 24525055, рахунок 004-9-в-УДК у Вінницькій області, МФО 802015).

Речові докази по справі - автомобіль «ВАЗ-21063», держномер 372 10 В1, який знаходиться на зберіганні в Жмеринському РВ УМВС, повернути ОСОБА_6; автомобілі «ГАЗ-67» та «ЗІЛ-5301», які знаходяться, відповідно, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, залишити в їх користуванні (т. 1 а.с.27).

Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили залишити засудженому підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

Головуючий К.Шепель