Справа № 11 а - 85 Головуючий у І інстанції: Шеремета Г.І.
Категорія ст. ст. 358 ч.1 Доповідач: Макойда З.М.
358 ч.2, 358 ч.3 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року, Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Перетятька В.О.

Суддів Макойди З.М., Макарова Ю.М.

з участю прокурора Потапчук О.П.

та захисника ОСОБА_1

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3. та помічника прокурора Сихівського району м. Львова ОСОБА_5 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2009 року

Цим вироком:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька м. Львова, вул. Підрічна, 7/1, громадянка України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, приватний підприємець, раніше не судима,

засуджена за ст. 358 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 425 гривень; за ст.358 ч.2 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі; за ст.358 ч.З КК України до штрафу в розмірі 425 гривень.

На підставі ст.ст.70, 72 КК України остаточно призначено за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань 1 (один) рік позбавлення волі і штрафом в розмірі 850 гривень в дохід держави.

У відповідності ст.75 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнено від відбуття покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік у разі не вчинення нового злочину і виконання покладених на неї зобовязань протягом визначеного іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засуджену протягом строку випробування не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну проживання, зявлятись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи за фактичним місцем проживання.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка та жителька м. Львова, вул. Личаківська,180, громадянка України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, раніше несудима,

засуджена за ст.358 ч.З КК України до штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави.

Міру запобіжного заходу обом засудженим скасовано після вступу вироку в законну силу.

За вироком суду ОСОБА_2 18.04.2008 року умисно підробила, шляхом внесення записів у довідку про свою зайнятість та зарплату у Ф.О.П. „ОСОБА_7В. з метою отримання кредиту, а 21.04.2008 року повторно, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою слідством особою підробила довідку про зайнятість та зарплату ОСОБА_3 в ПП „Оріон Львів з метою отримання кредиту та 25.04.2008 року ОСОБА_2 використала підроблені довідки для отримання кредиту в ЛФ ВАТ „Універсальний банк розвитку та партнерства.

ОСОБА_3 25.04.2008 року з метою виступу в якості поручителя для отримання кредиту в ЛФ ВАТ „Універсальний банк розвитку та Партнерства ОСОБА_2 використала завідомо підроблену довідку про свою зарплату та зайнятість в ПП „Оріон-Львів.

В апеляції захисник ОСОБА_4 просить вирок суду щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, відносно ОСОБА_2 застосувати Закон України „Про амністію від 12 грудня 2008 року, а саме ст.1 п. „б, так як на момент вчинення злочину вона була вагітна, звільнивши її від кримінальної відповідальності, а відносно ОСОБА_3 застосувати ст.45 КК України і теж її звільнити від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям, закривши провадження по справі.

В апеляції помічник прокурора Сихівського району м. Львова ОСОБА_5 просить вирок суду щодо ОСОБА_2 скасувати та застосувати до неї ст.6 Закону України „Про амністію від 12.12.2008 року закривши провадження по справі, звільнивши її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. „б цього Закону.

В решті цей вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, виступах захисника ОСОБА_4, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтримали апеляцію і просили її задоволити з підстав викладених в ній, міркування прокурора, яка заперечила апеляцію захисника, а апеляцію помічника прокурора підтримала, просила її задоволити та застосувати щодо ОСОБА_2 Закон України „Про амністію, в решті вирок залишити без змін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція захисника підлягає до часткового задоволення, а апеляція помічника прокурора слід задоволити повністю.

Так, апелянти не ставлять питання про зміну кваліфікації дій щодо ОСОБА_2 за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.З КК України, ОСОБА_3 за ст. 358 ч.З КК України, останні теж її не заперечують, тому їх дії правильно кваліфіковані судом за вказаними статтями кримінального закону та стверджені сУкупністю доказів, що наведені у вироку суду.

Доводи апелянта захисника ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_2 Закону України „Про амністію знайшли своє підтвердження, так як остання, на час вчинення злочину і 03 січня 2009 року народила сина ОСОБА_8 про що свідчить колія свідоцтва про народження (а.с. 190), а від так вона підпадає під дію ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію».

Крім цього, ОСОБА_2 при апеляційному розгляді справи попросила застосувати щодо неї Закон України „Про амністію і подала про це письмову заяву.

Таким чином апеляції захисника та помічника прокурора в цій частині є уставними і підлягають до задоволення.

Що стосується доводів апелянта захисника ОСОБА_4 в інтересах збудженої ОСОБА_3 на предмет застосування щодо неї ст.45 КК України, 3аКривши провадження по справі у звязку із дійовим каяттям, то колегія суддів вважає, що такі доводи не знайшли свого ствердження.

Зокрема, як свідчить протокол судового засідання (а.с.181-182) ОСОБА_3 в судовому засіданні не каялась, а лише визнала свою вину, про це також зазначено у вироку суду (а.с.183).

У відповідності до ст.З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності - дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду, відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Все це свідчить про те, що підстав для застосування цієї норми закону щодо ОСОБА_3 немає,хоча вона і відшкодувала шкоду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити частково, апеляцію помічника прокурора Сихівського району м. Львова ОСОБА_5 задоволити повністю, вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2009 року щодо засудженої ОСОБА_2 за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.З КК України - скасувати, на підставі ст.1 п. „б Закону України „Про амністію звільнити її від кримінальної відповідальності та на підставі ст.6 цього Закону закрити відносно неї провадження у кримінальній справі.

Вирок суду щодо засудженої ОСОБА_3 залишити без змін.

Головуючий :

Судді: