Справа № 208/4225/12
Постанова про закриття кримінальної справи

"27" червня 2014 р. Калинівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м.Іванків Київської області; проживаючий за адресою АДРЕСА_1 ; громадянин України; українець; освіта вища; не працюючий; раніше не судимий;
в скоєні злочину, передбаченого ст.366 ч.2 КК України, суд,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи співзасновником та директором ТОВ «Конорд-97» і відповідно до покладених на нього службових обов`язків, до яких входило здійснення керівництва поточною діяльністю товариства на засадах єдиноначальності будучи службовою особою, використовуючи завідомо підроблені документи, заволодів та розтратив чуже майно шляхом зловживання своїм службовим становищем.
31 травня 2000 року, державною технічною комісією, призначену розпорядженням №154 від 10 квітня 2000 року Калинівської райдержадміністрації. було прийнято експлуатацію паркетний цех потужністю 35 тис. кв. м. паркету у рік, розташованого у правій половині приміщення підсобного господарства, площею 450 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , належного ВАТ "Калинівський ремонтно-механічний завод".
03 січня 2001 року ВАТ "Калинівський ремонтно-механічний завод", згідно договору лізингу від 01.01.2001 року передало ТОВ «Конорд-97» не житлове складське приміщення площею 846 кв.м. для виробництва паркету, відповідно до якого об`єкт лізингу є власністю лізингодавця. 01 жовтня 2002 року було внесено зміни до договору лізингу від 01.01.2001 року, змінивши площу орендованого приміщення з 846 кв.м. на площу 450 кв.м.
За вказаних обставин, співзасновник та директор ТОВ «Конорд-97»

ОСОБА_5 достовірно знаючи, що приміщення паркетного цеху та інші об`єкти розташовані поруч з ним, а саме: трансформаторна підстанція, погріб, вбиральня є власністю ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод», з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном, в жовтні 2002 року, ввівши в оману ОСОБА_6 , запропонував йому придбати паркетний цех з господарськими спорудами, на що останній погодився та на підставі угоди від 5 листопада 2002 року, вніс в державну виконавчу службу авансовий внесок за придбання паркетного цеху в сумі 25894.01 грн. та додатково надав ОСОБА_5 кошти в сумі 1270 грн.
Продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння майном ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод», з корисних мотивів, достовірно ; знаючи, що немає повноважень по розпорядженню лізинговим

майном. 5 листопада 2002 року звернувся з поданням №37 від 5 листопада 2002 року до Калинівської міської ради щодо реєстрації права власності на приміщення паркетного цеху з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_2

Як підставу для здійснення реєстрації будівель ОСОБА_5 діючи з корисних

мотивів, надав завідомо. неправдивий акт державної технічної комісії про готовність

закінченого будівництва об`єкта до експлуатації від 31 травня 2000 року, в який

невстановленою досудовиму слідством особою за проханням ОСОБА_5 у

невстановлений час та місці було внесено недостовірні дані, а саме до дійсного акту в п. 4 «Об`єкт має такі, показники» була вчинена дописка «Будівлі літ. А цех паркетний 854 кв.м., літ. В трансформаторна підстанція 61.2 кв.м. літ. Г погріб 45.5 кв.м. літ. Д уборна 2 кв.м.
27.11.2002 року виконком Калинівської міської ради на підставі наданого ОСОБА_5 подання №371 від 05.11.2002 року та підробленого акту державної технічної комісії від 31 травня 2000 року прийняв рішення №616 про визнання права власності на паркетний цех з господарськими спорудами та дозволив видач)" свідоцтва на право власності, внаслідок чого ОСОБА_7 привласнив: приміщення паркетного цеху (літ. А), загальною площею 798,6 кв.м., вартістю 4487 грн.; трансформаторну підстанцію (літ. В), загальною площею 46,0 кв. м., вартістю 2561,00 грн.; погріб (літ. Г.) -40.3 кв.м., вартістю 1733.00 грн.; вбиральню (літ. Д), вартістю 75 грн., а всього на загальну суму 8856 гри.
5 грудня 2002 року ОСОБА_5 діючи з корисних мотивів, усвідомлючи, що ГОВ «Конорд-97» набуло право власності на чуже майно на підставі акту державної технічної комісії, в який були внесені недостовірні дані, діючи з корисних мотивів, розтратив ввірене йому майно згідно договору лізингу від 01 січня 2001 року підписавши договір купівлі-продажу. відповідно до якого приміщення паркетного цеху з господарськими спорудами, яке розташоване в АДРЕСА_2 . реалізував ОСОБА_6 за 130 000 грн.
Таким чином. ОСОБА_5 будучи співзасновником та директором ГОВ «Конорд-97», виконуючи адміністративно-господарські функції, з корисних мотивів, зловживаючи службовим становищем, використовуючи акт державної технічної комісії від 31 травня 2000 року, в який невстановленою досудовим слідством особою за проханням ОСОБА_5 у невстановлений час та місці були внесені недостовірні дані, в листопаді 2002 року в м. Калинівці заволодів чужим майном в сумі 8856 грн., після чого 5 грудня 2002 року, в м. Калинівці його розтратив, що більш ніж у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим вчини її заволодіння та розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину у великих розмірах.
Він же 5 листопада 2002 року в м. Калинівці з метою реєстрації в Калинівській міській раді права власності на приміщення паркетного цеху з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_2 , б надав акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва об`єкта до експлуатації від 31 травня 2000 року, в який невстановленою досудовим слідством особою за проханням ОСОБА_5 у невстановлений час та місці були внесені недостовірні дані, а саме до дійсного акту в п. 4 «Об`єкт має такі показники» вчинена дописка «Будівлі літ. А цех паркетний -798,6 кв.м.. літ. В трансформаторна підстанція 46.0 кв.м. літ. Г погріб 40.3 кв.м.. літ. Д уборна», чим вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видача завідомо неправдивих документів, на підставі якого заволодів та розтратив чуже майно на суму 8856 грн., що спричинило тяжкі наслідки у вигляді завдання матеріальних збитків, які у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян - злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є тяжкі наслідки.
Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності по ст.191 ч.4 та ст.366 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, так як відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечує.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , оцінивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
При вирішенні клопотання заявленого прокурором, суд приймає до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності». Як вбачається з вказаної постанови закриття кримінальної справи зі звільненням від кр имінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України. Відповідно до п. 8 вказаної постанови слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минулі певні строки давності і вона не ухилилася від слідства та суду та не вчинили нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11 -1 КПК України (у редакції 1960 року) таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Відповідно до ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, не ухилення особи від слідства або суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, до кримінальної відповідальності протягом 10 років не притягувався, від слідства та суду не ухилявся та на даний час з дня вчинення злочину сплив десятирічний строк передбачений ст. 49 КК України, тому в суду наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 7 -1, 11 -1, 282 КПК України (у редакції 1960 року),
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ст.ст. 191 ч.4 366 ч. 2 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 закрити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 підписку про невиїзд - скасувати.
Постанова може бути оскарженою до апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів після проголошення.

Суддя: