АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року в кримінальному провадженні під №600005672, внесеному до ЄРДР 31.08.2015 р., задоволено частково клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 лютого 2016 року включно щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Субіч, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 258 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою до семи місяців, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, в зв`язку із чим у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, у вчиненні яких він підозрюється, найтяжче з яких передбачає покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі чи довічне позбавлення волі, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що він може намагатися ухилитися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015 р., про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

На обгрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зважає на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України так і даних на підтвердження наявності підстав для продовження строку тримання під вартою. Також апелянт зазначає про не наведення слідчим суддею в ухвалі жодної обставини наявності реальної загрози того, що ОСОБА_6 буде ухилятись від слідства чи суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, залишаючись на волі, а таке є порушенням практики Європейського Суду з прав людини.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 , викладені нею в апеляційній скарзі, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення; доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу захисника такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Як убачається з ухвали слідчого судді, ГСУ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000613 від 19.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 294, ч. 2 статті 342, ч. 3 ст. 345, ст. 348 КК України.

31.08.2015 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

01.09.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

16.09.2015 року підозрюваному ОСОБА_6 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 258 КК України.

02.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.10.2015 р.

27.10.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжений до 21.12.2015 р.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000613 продовжено постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 19.10.2015 року до семи місяців, тобто до 31.03.2016 року.

19.11.2015 року матеріали досудового розслідування виділено із матеріалів кримінального провадження №0005672 та зареєстровано в ЄРДР під №0000613.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 258 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшився.

Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати необхідні й достатні слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими, викладені у клопотанні та в ухвалі ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, дані про його особу та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру в тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування та посягання на життя людини.

Крім того, слідчим суддею вірно зазначено, що неможливо застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 258 258-5 Кримінального кодексу України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи й твердження захисника ОСОБА_5 , про які йдеться в поданій нею апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року в кримінальному провадженні під №600005672, внесеному до ЄРДР 31.08.2015 р., якою задоволено частково клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процеуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 258 КК України, в межах строку досудового розслідування, а саме: до 19 лютого 2016 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 к у р е н к о