Справа №11-612/11 20.09.2011 20.09.2011 09.09.2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2011 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючої: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2010 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нововасилівка Врадіївського району Миколаївської області, громадянин України, раніше не судимий
засуджений:
- за ч. 2 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 365 КК України на 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 роки,
- за ч. 2 ст. 366 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 1 рік,
- за ч. 3 ст. 371 КК України на 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 2 роки,
- за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, громадянин України, раніше не судимий
засуджений:
- за ч. 2 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 365 КК України на 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 роки,
- за ч. 2 ст. 366 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 1 рік,
- за ч. 3 ст. 371 КК України на 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 2 роки,
- за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки.
За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винними у вчиненні ряду злочинів за наступних обставин.
З 28 листопада 2005 року ОСОБА_7 проходив службу в органах внутрішніх справ, 01 квітня 2006 року наказом начальника УМВС в Миколаївській області його призначено на посаду оперуповноваженого ВКР (відділу карного розшуку) РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та присвоєно звання старшого лейтенанту міліції.
З 28 листопада 2005 року ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ, 10 квітня 2006 року наказом начальника УМВС в Миколаївській області його призначено на посаду оперуповноваженого ВКР (відділу карного розшуку) РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та присвоєно звання лейтенанту міліції.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконували функції представників влади в органах внутрішніх справ та являлися службовими особами.
16 червня 2008 року в період з 01 год. 05 хв. до 01 год. 35 хв. співробітниками БПС ММУ УМВС України в Миколаївській області затримані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і доставлені до чергової частини Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області для з`ясування осіб затриманих та обставин вчинення бійки навпроти будинку АДРЕСА_1 .
Після з`ясування співробітниками Заводського РВ ММУ УМВС України обставин зазначеної події ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приміщення чергової частини райвідділу міліції близько 09 год. 30 хв. доставили до відділу карного розшуку, де ОСОБА_11 фактично знаходився до 20 год. 30 хв. ОСОБА_8 до 21 год. 00. хв., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до 23 год. 00 хв. цього ж дня.
У робочих кабінетах карного розшуку ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інші співробітники ВКР Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, застосовували до потерпілих фізичне насильство у виді нанесення ударів ногами та руками в область голови, тулуба та кінцівок потерпілих, а також застосовували психологічне насильство у виді погроз та дій, які принижують особисту гідність потерпілих.
Не витримавши насилля зі сторони вказаних співробітників міліції, ОСОБА_8 погодився на притягнення його до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів (за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України), якого він фактично не вчиняв, а ОСОБА_9 погодився на притягнення його до кримінальної відповідальності за зберігання бойових припасів (за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України), якого він фактично не вчиняв.
Після чого ОСОБА_7 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно передано ОСОБА_8 наркотичний засіб канабіс вагою 6,8 грами. Вказані працівники міліції, діючи з умислом, направленим на те, щоб підвищити розкриття злочинів у своєму районі та отримати премії або інші винагороди, незаконно зберігали цей наркотичний засіб з метою передачі особам, які під тиском погодяться на притягнення їх до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Щоб надати законності своїм діям вказані співробітники міліції змусили ОСОБА_8 вжити алкогольний напій горілку та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП, а також в порядку ст. 261 КУпАП протокол затримання. Під час проведення особистого огляду у присутності двох понятих у ОСОБА_8 було виявлено наркотичний засіб канабіс вагою 6,8 гр.
На підставі рапорту ОСОБА_7 та сфальсифікованих матеріалів про адміністративне правопорушення і адміністративне затримання, які також були складені ОСОБА_7 , 19 червня 2008 року старшим слідчим СВ Заводського РВ ММУ ОСОБА_12 була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та його притягнуто до кримінальної відповідальності за злочин, який він не вчиняв.
В подальшому кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України було закрито на підставі п.1 ст. 6 КПК України за відсутністю події злочину.
У такий же спосіб ОСОБА_6 і іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, було передано поліетиленовий пакет з патронами, які є бойовими припасами, ОСОБА_9 . Вказані працівники міліції, діючи з умислом, направленим на те, щоб підвищити розкриття злочинів у своєму районі та отримати за це премії або інші винагороди, незаконно зберігали ці бойові припаси з метою передачі особам, які під тиском погодяться на притягнення їх до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Щоб надати законності своїм діям, вони змусили ОСОБА_9 вжити алкогольний напій горілку та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП, а також в порядку ст. 261 КУпАП протокол затримання. Під час проведення особистого огляду, в присутності двох понятих, у затриманого ОСОБА_9 було виявлено патрони, в кількості 35 штук, які є боєприпасами гвинтівковими спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення.
На підставі рапорту співробітника міліції особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та сфальсифікованих матеріалів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, які були складені співробітником міліції ОСОБА_6 , 20 червня 2008 року заступником начальника СВ Заводського РВ ММУ ОСОБА_13 була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_9 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та його притягнуто до кримінальної відповідальності за злочин, який він не вчиняв.
В подальшому кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, було закрито на підставі п.1 ст. 6 КПК України за відсутністю події злочину.
В апеляції захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 та ч. 2 ст. 307 КК України скасувати та повернути справу на додаткове розслідування, а в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 366 та ч. 3 ст. 371 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу вказаних злочинів.
Вважає вирок суду незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічність та неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також через грубі порушення закону на стадії досудового слідства.
Вказує на те, що обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 та ч. 2 ст. 307 КК України побудовано на суперечливих доказах, так як не проведені необхідні слідчі дії з метою встановлення осіб, дійсно винних у скоєнні цих злочинів, не були призначені та не проведені судово-медичні експертизи з метою встановлення слідів побиття у потерпілих.
Стверджує, що було порушено право на захист його підзахисного у зв`язку із позбавленням можливості задавати питання стороною захисту потерпілому з приводу наданих ним показань під час досудового слідства, які різняться з наданими ним показаннями в судовому засіданні.
Вважає, що показання потерпілого ОСОБА_8 не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки містять в собі суперечності.
Звертає увагу на те, що матеріали службової перевірки за заявою ОСОБА_8 не містять фактичних даних, які свідчать про вчинення незаконних дій саме ОСОБА_7 .
На думку апелянта висновки суду про застосування ОСОБА_7 насильства до потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не підтверджено жодним доказом.
Вважає, що не встановлені обставини, які потягли передбачені ч.2 ст.366 КК України тяжкі наслідки для потерпілих та в діях його підзахисного відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.371 КК України у зв`язку з відсутністю суб`єктивної сторони цього складу злочину.
В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, оскільки на його думку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом порушенні норми матеріального і процесуального права.
Зазначає, що обвинувачення відносно нього за ч.2 ст.127 та ч. 2 ст.365 КК України є необґрунтованим, оскільки вчинення ним насильницьких дій або погроз їх застосування до ОСОБА_9 не підтверджені жодним доказом.
Не згоден з кваліфікуючою ознакою його дій за ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки суд не встановив обставини, які потягли тяжкі наслідки для потерпілого.
Стверджує, що досудове слідство проведено однобічно та неповно, а також з грубими порушеннями процесуального законодавства, оскільки не були призначені та проведені судово-медичні експертизи з метою встановлення слідів побиття у потерпілих та не проведені необхідні слідчі дії з метою встановлення осіб, винних у застосуванні насильства до потерпілих.
Звертає увагу на порушення ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини з огляду на тривалий розгляд справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляції, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляції засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 необґрунтованими, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів при встановлених судом обставинах відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими судом доказами.
Так, показаннями потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що в ніч на 16 червня 2008 року він та його знайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 були затримані працівниками патрульної служби за бійку та доставлені для встановлення обставин цієї події до чергової частини Заводського районного відділу міліції, де вони провели ніч без оформлення будь-яких документів. При затриманні працівники патрульної служби провели його особистий огляд та вилучили мобільний телефон, інших речей, в тому числі заборонених, при ньому не було. Близько 09 год. 00 хв. до чергової частини прийшли інші працівники міліції, серед яких був ОСОБА_7 , та відвели його у кабінет. Спочатку його допитували про обставини бійки. Потім почали бити руками і ногами по голові, тулубу та кінцівкам, вимагаючи, щоб він погодився на притягнення до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотиків. Працівників міліції було троє і серед них ОСОБА_7 . Він приніс у кабінет гумову палку, на яку натягнув презерватив. При цьому його заставили роздягнутися та наклонитися на тумбу. Злякавшись насильницьких дій з боку ОСОБА_7 та інших працівників міліції, він погодився на притягнення його до кримінальної відповідальності за злочин, який не вчиняв. Його заставили випити 50 грам горілки та відвезли на експертизу. Після чого був складений протокол. ОСОБА_7 у робочому кабінеті передав йому згорток з наркотичним засобом, який був вилучений у нього у присутності понятих. До прокуратури його супроводжували ті ж самі працівники міліції. Лише о 22 год. 00 хв. його відпустили додому з відділу міліції.
Такі ж самі показання потерпілий ОСОБА_8 надав і в ході відтворення обстановки та обставин події, що підтверджується дослідженими судом даними протоколу вказаної слідчої дії від 5.08.2008 року (т.1 а.с.276-282).
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 встановлено, що він та його знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 16 червня 2008 року близько 01 год. 00 хв. були затримані працівниками патрульної служби за бійку. Їх доставили в Заводський районний відділ міліції, де вони провели ніч без оформлення будь-яких документів. Ранком до чергової частини прийшов чоловік, який відвів його та ОСОБА_10 у кабінет на другому поверху, де їх заставили прийняти позу полуприсядки, витягнути руки вперед та розказати про бійку. Якщо він, або ОСОБА_10 намагалися опустити руки чи встати, працівники міліції били їх руками та ногами. Потім його кинули на підлогу та били хвилин 5-10. Спочатку вимагали, щоб він погодився взяти на себе незаконне зберігання наркотиків. А потім один з працівників міліції сказав, що оформить матеріали за незаконне зберігання патронів та відпустить його додому. Злякавшись побоїв, він погодився взяти на себе цей злочин. Після чого його заставили випити горілку та відвезли на експертизу. У Заводському районному відділенні міліції він знаходився до 23 год. 00 хв., після чого його з ОСОБА_10 відпустили.
Такі ж самі показання потерпілий ОСОБА_9 надав і в ході відтворення обстановки та обставин події, що підтверджується дослідженими судом даними протоколу вказаної слідчої дії від 5.08.2008 року (т.1 а.с.283-288).
Потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_14 підтвердили наведені потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обставини їх затримання працівниками патрульної служби, їх тривалого тримання у Заводському районному відділенні міліції, насильницьких дії та погроз застосування таких дій відносно них з боку працівників карного розшуку, у зв`язку з чим ОСОБА_8 погодився на притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотиків, а ОСОБА_9 - за незаконне зберігання патронів.
Показання потерпілих про обставини їх доставки співробітниками батальйону патрульної служби до Заводського районного відділення міліції узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які показали, що 16 червня 2008 року близько 01 год. 00 хв. вони затримали ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за бійку та доставили їх до Заводського районного відділення міліції для з`ясування обставин події. При затриманні потерпілі були оглянути. Заборонених речей при них не було. Були вилучені лише мобільні телефони. Біля 03 год. 45 хв. затриманих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вони супроводжували в медичну установу, де їм провели огляд на стан сп`яніння. Після чого вони знову доставили їх до Заводського районного відділення міліції та передали для вирішення питання черговому дільничному.
Показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 працівників міліції, які чергували у складі СОГ Заводського районного відділення міліції в ніч з 15 на 16 червня 2008 року, підтверджується факт знаходження потерпілих у приміщенні міліції у зв`язку з їх затриманням співробітниками батальйону патрульної служби за вчинення бійки.
Свідок ОСОБА_21 теж підтвердила факт відсутності її сина ОСОБА_8 за місцем проживання 16 червня 2008 року. Тільки о 19 год. 00 хв. вона дізналася від матері ОСОБА_14 ОСОБА_22 , що їхні сини знаходяться в Заводському районному відділенні міліції. Близько 22 год. 00 хв. сина відпустили. А через тиждень син повідомив, що йому в районному відділі передали наркотики та змусили визнати їх незаконне зберігання.
Свідок ОСОБА_23 теж підтвердила, що в ніч з 15 на 16 червня 2008 року її син ОСОБА_14 не прийшов додому. Близько 12 год. 00 хв. їй зателефонували з Заводського районного відділу міліції та повідомили, що її сина затримано за вчинення грабіжу. Близько 18 год. 00 хв. їй знову подзвонили та повідомили, що вона може забрати сина.
Як вірно зазначив суд, наведені показання потерпілих та свідків спростовують надані в судовому засіданні показання засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які визнали себе винними частково.
Так, засуджений ОСОБА_7 визнав себе винним в тому, що за проханням оперуповноваженого карного розшуку Заводського районного відділення міліції ОСОБА_24 він склав протокол про адміністративне правопорушення та протокол затримання відносно ОСОБА_8 , не перевіривши обставин скоєння останнім адміністративного правопорушення і вказавши місце затримання, яке не відповідало дійсності. Він фактично не затримував ОСОБА_8 , але не заперечував, щоб ОСОБА_24 вказав його у рапорті, як особу, яка проводила затримання. Вважає, що ці дії не потягли за собою тяжких наслідків для ОСОБА_8 . Не визнає себе винним у застосуванні насильницьких дій та погрози застосування насилля до ОСОБА_8 , а також заперечує факт передачі останньому наркотичного засобу.
Засуджений ОСОБА_6 визнав себе винним в тому, що 16 червня 2008 року він з метою підвищити показники розкриття злочинів разом з ОСОБА_25 умовили ОСОБА_9 взяти на себе незаконне зберігання патронів. При цьому стверджує, що до ОСОБА_9 вони не застосовували насилля та не погрожували застосуванням насилля. ОСОБА_9 були передані патрони, які знаходилися у столі в службовому кабінеті.
Разом з тим в досліджених судом матеріалах службової перевірки ВВБ в Миколаївській області СВБ ГУБОЗ МВС України містяться інші пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_7 пояснював, що 16.06.2008 року приблизно о 14 год. 20 хв. на вул. Громадянський він із ОСОБА_24 затримали ОСОБА_8 , який знаходився в нетверезому стані. Затриманого доставили в Заводське районне відділення міліції, після чого відвезли на медичний огляд для встановлення стану сп`яніння. Після проведення медичного огляду повернулися у службовий кабінет Заводського районного відділення міліції, де він із ОСОБА_24 у присутності понятих провели особистий огляд затриманого. В результаті огляду у ОСОБА_8 була вилучена речовина рослинного походження. Протокол адміністративного затримання, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 , а також рапорт складав ОСОБА_24 від його імені.
ОСОБА_6 поясняв, що 16.06.2008 року о 14 год. 25 хв. біля буд. № 75 по вул. Московській він разом з ОСОБА_25 затримали ОСОБА_9 , який знаходився в стані сп`яніння. Спочатку затриманого доставили до Заводського районного відділення міліції, а близько 15 год. 15 хв. відвезли його на медичний огляд для встановлення стану сп`яніння. Повернувшись до Заводського районного відділення міліції, провели особистий огляд затриманого і вилучили у того патрони калібру 5,6 мм. в кількості 35 шт. Після чого склали необхідні документи та зареєстрували рапорт про виявлення патронів.
Суд правильно віднісся до показів засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 критично і обґрунтовано взяв в основу обвинувачення показання потерпілих, оскільки показання потерпілих узгоджуються з вищенаведеними показаннями свідків, а також із дослідженими судом письмовими доказами.
Так, факт доставки потерпілих в Заводський районний відділ міліції для з`ясування осіб затриманих та обставин вчинення ними бійки навпроти будинку АДРЕСА_1 підтверджується рапортом від 16.06.2008 року інспектора 3р. БПС ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_15 , зареєстрованого у ЖРЗПЗ за № 7184 Заводського районного відділу міліції черговим ОСОБА_20 ; відмітками у плані-завданні наряду «Корида» 3 роти БПС ММУ УМВС України в Миколаївській області чергового по РВ про прийняття затриманих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 о 01 год. 05 хв. 01 год. 35 хв. 16.06.2008 року( т.1 а.с.35,36).
За направленнями інспектора батальйону патрульної служби ОСОБА_15 від о 3 год. 45 хв. 16.06.2008 року затримані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були доставлені для медичного огляду для встановлення стану сп`яніння і згідно протоколам медичного огляду у них була встановлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю ( т.1 а. с. 38 - 41).
Того ж дня о 15 год. 15 хв. (через 14 год. після доставки до Заводського районного відділу міліції) за направленням оперуповноваженого відділу карного розшуку ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 знову був проведений медичний огляд, яким встановлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю; за направленням оперуповноваженого відділу карного розшуку ОСОБА_24 потерпілому ОСОБА_8 був проведений медичний огляд, яким встановлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю (т.1 а.с. 57, 58, 63, 64).
Зазначені обставини підтверджують показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині їх тривалого незаконного знаходження в Заводському районному відділенні міліції, вживання ними горілки під примусом, після чого вони вдруге були оглянуті для встановлення стану сп`яніння і відносно них були складені протоколи про адміністративне правопорушення та затримання.
Як видно із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП та протокол про адміністративне затримання від 16.06.2008 року у відношенні ОСОБА_8 складені оперуповноваженим відділу карного розшуку Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 . Викладені в цих документах фактичні дані про те, що 16.06.2008року о 14 год. 20 хв. біля будинку № 46 по вул. Громадянській в м. Миколаєві був затриманий та доставлений у Заводський районний відділ міліції ОСОБА_8 , де при особистому огляді у нього був вилучений наркотичний засіб канабіс вагою 6,8 гр. не відповідали дійсності. Але ці дані послугували підставами для порушення кримінальної справи від 20.06.2008 року у відношенні ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ( т.1 а.с.114, 116-118).
У відношенні ОСОБА_9 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП та протокол про адміністративне затримання від 16.06.2008 року були складені оперуповноваженим відділу карного розшуку Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 . Викладені в цих документах фактичні дані про те, що 16.06. 2008р. о 14 год. 25 хв. біля будинку № 75 по вул. Громадянській в м. Миколаєві був затриманий та доставлений у Заводський районний відділ міліції ОСОБА_9 , де при особистому огляді у нього були вилучені патрони у кількості 35 шт., не відповідали дійсності. Але ці дані послугували підставами для порушення кримінальної справи від 19.06.2008 року у відношенні ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (т. 1 а.с. 158, 162-164).
За результатами службової перевірки ВВБ в Миколаївській області СВБ ГУБОЗ МВС України від 11.07.2008 року отримані дані, які вказують на наявність в діях оперуповноважених відділу карного розшуку Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_24 ознак службових злочинів (т. 1 а.с. 3 15).
Надавши дослідженим в ході судового слідства доказам належну оцінку, суд правильно кваліфікував дії засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 :
-за ч.2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 2 ст. 365 КК України - перевищення службових повноважень, яке супроводжувалося насильством, що ображає особисту гідність потерпілого;
- за ч. 2 ст. 366 КК України - службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки;
- за ч. 3 ст. 371 КК України - завідомо незаконне затримання, вчинене в особистих інтересах.
Дії ОСОБА_7 також були кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_6 також були кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне зберігання бойових припасів.
Пославшись на поняття тяжких наслідків при перевищенні влади або службових повноважень, яке міститься в п.п. 8,10,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 26.12.2003 року « Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», суд обґрунтовано виключив із обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передбачену ч.3 ст. 365 КК України кваліфікуючу ознаку - спричинення тяжких наслідків і перекваліфікував їх дії на ч.2 ст.365 КК України.
Але є безпідставними доводи апелянтів про відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передбаченої ч.2 ст.366 КК України вказаної кваліфікуючої ознаки.
Внесення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в офіційні документи неправдивої інформації стало підставою для порушення кримінальної справи та притягнення до кримінальної відповідальності невинних осіб.
Зазначена обставина є свідченням про порушення конституційних прав та свобод потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , у зв`язку з чим суд, встановивши причинний зв`язок між протиправними діями ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , що виразилися у службовому підробленні, та вказаними наслідками, обґрунтовано оцінив їх, як тяжкі.
Також позбавлені підстав доводи апелянтів про відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України.
Самі засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не заперечували факту складання протоколів затримання відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Відсутність передбачених законом підстав для затримання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 свідчить про їх завідомо незаконне затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Є надуманими пояснення ОСОБА_26 про складання протоколу затримання відносно ОСОБА_8 за проханням ОСОБА_24 з тієї причини, що останній не вміє складати документи.
Не заслуговує на увагу і твердження апелянтів про відсутність особистого інтересу в завідомо незаконному затриманні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки із пояснень засудженого ОСОБА_6 видно, що діяли вони з метою підвищити показники розкриття злочинів.
Таким чином, доводи апелянтів про відсутність в діях ОСОБА_26 та ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч. 3 ст. 371 КК України, є необґрунтованими.
Також є безпідставними доводи апелянтів про необхідність направлення справи на додаткове розслідування через допущену неповноту та однобічність досудового слідства.
Виходячи із вимог ч.1 ст.281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунена в судовому засіданні.
Так, в ході досудового слідства ОСОБА_7 не пред`являвся для впізнання потерпілому ОСОБА_8 .
Але ця неповнота була усунена в судовому засіданні. Із протоколу судового засідання видно, що потерпілий ОСОБА_8 вказав саме на ОСОБА_7 , як на особу, яка разом з двома іншими працівниками міліції застосовувала до нього насильницькі дії, внаслідок чого він погодився на притягнення його до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів.
Позбавлені підстав і доводи апелянтів про необхідність направлення справи на додаткове розслідування для встановлення осіб, скоївших інкриміновані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 злочини.
Із матеріалів справи вбачається, що ці особи встановлені і відносно ОСОБА_25 справу зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.206 КПК України (т.2 а.с.328), а відносно ОСОБА_24 справу зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.206 КПК України (т.3 а.с.2).
З огляду на звернення ОСОБА_8 в правоохоронні органи із заявою про скоєння злочинів працівниками міліції 1.07.2008 року, тобто через два тижня після вказаних в цій заяві подій, направлення на судово медичний огляд ОСОБА_8 та іншим особам не видавалося.
Зазначена обставина виключала і призначення та проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення слідів побиття у потерпілих.
Тому є безпідставними доводи апелянтів про необхідність призначення вказаної експертизи в ході додаткового розслідування.
Не є обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 про порушення права на захист його підзахисного у зв`язку з позбавленням сторони захисту задавати питання потерпілому ОСОБА_8 з приводу наданих їм пояснень в ході досудового слідства, які різнилися від його показань в судовому засіданні.
Як убачається з протоколу судового засідання, в ході допиту потерпілого ОСОБА_8 у сторони захисту взагалі не було запитань і ними не заявлялося клопотання про оголошення показань потерпілого, даних ним під час досудового слідства.
Не поступило таке клопотання і від інших учасників судового розгляду.
За відсутністю істотних суперечностей між показаннями, які потерпілий ОСОБА_8 дав на суді і під час досудового слідства, не оголошувалися ці показання і з власної ініціативи суду.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути дану справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.
А тому не має підстав для скасування вироку з направленням справи на додаткове розслідування, про що просили апелянти.
Що стосується доводів засудженого ОСОБА_6 про порушення ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини з огляду на тривалий розгляд справи, то критерій «розумного строку» є суб`єктивним поняттям і залежить від складності справи, поведінки заявників, осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності та інших обставин, що могли вплинути на продовження строку розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що справа розглядалася упродовж розумного строку.
При призначенні засудженим покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, а також дані про особу винних і призначив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинені ними злочини.
На думку колегії суддів призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах внутрішніх справ у визначених судом строках відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі винних і є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим суд, зазначивши в мотивувальній частині вироку про не призначення ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України додаткового покарання - конфіскації майна, не вказав на це у резолютивній частині вироку.
Тому необхідно уточнити резолютивну частину вироку та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна, а відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити йому остаточне покарання - 5 років позбавлення, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 роки, із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляції засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - без зміни.
Уточнити резолютивну частину вироку: вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна, а відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ строком на 3 роки, із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна.
Головуюча
Судді