Провадження № 1-кс/344/3137/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 18.08.2015р. до прокуратури м. Івано-Франківська звернувся президент Івано-Франківської торгово-промислової палати ОСОБА_4 з приводу того, що 11.08.2015р. колишній президент Івано-Франківської торгово-промислової палати ОСОБА_5 , шляхом зловживання службовим становищем, здійснив розтрату майна вищевказаної установи, а саме: відчужив на користь третіх осіб автомобіль марки KIA Sorento.

Матеріалами клопотання зазначено про необхідність у накладенні на вказаний вище транспортний засіб арешту з метою запобігання його відчуження, який в свою чергу на думку прокурора є предметом кримінального правопорушення.

В той же час на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути дане клопотання без повідомлення його власника володільця.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, за якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 191 КК України, 18.08.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038.

З матеріалів клопотання вбачається, що Івано-Франківською торгово-промисловою палатою за кошти в сумі 256800грн. отримано у власність автомобіль KIA Sorento 2012 року VIN НОМЕР_1 та в подальшому зареєстровано у Івано-Франківському відділі МРЕВ УДАІ і отримано державні номерні знаки серії НОМЕР_2 . Однак ОСОБА_5 відчужив вказаний вище транспортний засіб ОСОБА_6 , при цьому, керівні органи палати будь-яких погоджень щодо відчуження такого не приймали.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведене та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено необхідність накладення арешту на вказаний вище транспортний засіб з метою недопущення його втрати, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, відтак вважаю, що клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки KIA Sorento, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , заборонивши Реєстраційній службі Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області відділу МРЕВ УДАІ у Івано-Франківській області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна, в тому числі реєстрації та видачі дублікатів правовстановлюючих на це майно документів.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1