Справа № 172/1503/15-к
Провадження № 1-кс/172/224/15
У Х В А Л А
24.12.2015 року слідчий суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 винесене в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000644 від 20 грудня 2015року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, затриманого в порядку ст. 208 КПК України 23 грудня 2015 року о 00.33 год.-
В С Т А Н О В И В:
24 грудня 2015року до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000644 від 20 грудня 2015року.
Підозрюваний доставлений в судове засідання.
В клопотанні прокурор вказує, що 19.12.2015 року близько 23.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив в попередню змову з ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які також перебували в стані алкогольного сп`яніння, на спільне вчинення нападу на гр-ку ОСОБА_8 , що мешкає в АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном останньої із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я.

ОСОБА_8 , не підозрюючи злочинного наміру ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , запросила останніх в свій дім в якості гостей. В будинку ОСОБА_4 почав налагоджувати ноутбук ОСОБА_8 . Потім, ОСОБА_8 сіла біля ОСОБА_4 , та почала дивитися за ним, за нею сів ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 сів напроти них. Після чого, ОСОБА_7 закинув ліву руку на шию ОСОБА_8 та почав придавлювати, ОСОБА_8 почала кричати, у відповідь ОСОБА_4 закрив їй рота, ОСОБА_6 в цей час пішов закрив вхідні двері на крючок, потім повернувшись назад почав затикати рота ОСОБА_8 пальцями щоб остання не кричала. ОСОБА_4 був ззаду і держав її здавлюючи горло, а ОСОБА_7 почав бити руками ОСОБА_8 по ребрам, потім по голові, внаслідок чого ОСОБА_8 втратила свідомість, потім ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_8 по тулубу, вона почала приходити до тями, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_7 : «Не бий її сильно!» Але останній продовжував наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали придушувати ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 держав її. Потім ОСОБА_8 знову втратила свідомість. У потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій мозку, тупа травма живота, розрив печінки, внутрішня кровотеча, странгуляційна борозда, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виходячи з будинку заволоділи майном останньої, а саме: ноутбуком "Lenovo", мобільним телефоном "Samsung E 1182", мобільним телефоном "Samsung S 5222", цифровим фотоапаратом «nikon coolpix L830», пластиковими картками КБ "Приватбанк", на рахунку яких знаходились грошові кошти в сумі 6000 грн. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця події зникли та викраденим майном розпорядились за власним розсудом.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у розбою, вчиненому з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, кваліфікується за ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор просить з метою попередження можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення тиску на потерпілу, перешкоджати встановленню істини та звичайному проведенню досудового розслідування, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , не заперечував свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що Васильківським ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2015 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України .
23.12.2015 року о 00 годин 33 хвилини ОСОБА_4 затриманий слідчим Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно вимог ст. 208 КПК України.
23.12.2015 року о 20 год.10 хв. підозрюваному відповідно до вимог ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення .
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що клопотання прокурора про застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років, вчинив протиправні дії в стані алкогольного сп"яніння, залишаючись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти тиск на потерпілу, може перешкоджати встановленню істини та звичайному проведенню досудового розслідування.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
Разом з тим Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Застосування іншого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177КПК України та вказаним прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу.
З метою недопущення реалізації вказаних ризиків, з огляду на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, які враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе подання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобовязаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Через те, що ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, датою, з якою слід відраховувати початок перебігу строку, слід вважати дату та час його затримання, а саме 00-33 годин 23 грудня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістьдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 встановити до 00 години 33 хвилини, 20 лютого 2016 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти діб з дня її винесення.
Слідчий суддя