АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 439/1453/12 Суддя 1 інстанції Патинка Анатолій Гаврилович
Номер провадження 11/491/566/12 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А I M E H E M У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Богдана В.В.

суддів Яценко Т.Л., Русакової І.Ю.

за участю прокурора Нікульнікової В.В.

розглянула 15 листопада 2012 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Poзi кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року.

Даною постановою кримінальну справу за поданням слідчого СВ Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінальної справи в зв'язку iз закінченням строків давності по ч. 1 ст. 79 КК України (в редакції 1960 року) направлено прокурору Софіївського району Дніпропетровської області на додаткове розслідування.

Органами досудового слідства встановлено, що 7 липня 1997 року при перерахуванні виручки, прийнятої від АЗС № 8 в АК АПБ «Україна», розташованому в с. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, була виявлена десятигривнева грошова купюра № НОМЕР_1 СА випуску 1992 року, яка згідно довідки ЕКУ УМВС України в Дніпропетровській області № 766 від 25 липня 2007 року виготовлена на розмножувальній техніці iз застосуванням струйного принтера.

Органом досудового слідства зазначені дії невстановленої особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 79 КК України (в редакції 1960 року) за ознаками збуту підроблених грошей.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції виходив з тієї обставини, що під час досудового слідства порушено вимоги матеріального та процесуального законодавства України, а саме, за 15 років, що минули з дня вчинення злочину, не проведена жодна слідча дія, кpiм проведення експертизи. Для з'ясування обставин, які є суттєвими для справи, та усунення процесуальних порушень, необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, які не можна здійснити безпосередньо в судовому засіданні.

Kpiм того, відповідно до ст. 78 КПК України, купюра № НОМЕР_1 СА випуску 1992 року не визнана речовим доказом, в зв'язку з чим суд не має можливості прийняти рішення про речові докази відповідно до ст. 81 КПК України.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в апеляції просить постанову скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в іншому складі суду. В обгрунтування зазначив, що судом першої інстанції у постанові не зазначено, які саме порушення органами досудового слідства норм кримінально-процесуального законодавства виявилися підставами для повернення справи на додаткове розслідування.

Постанова суду першої інстанції про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування є незаконною, оскільки у даній кримінальній cправі не встановлено особу, що вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 79 КК України (в редакції 1960 року), а п'ятнадцятирічний строк з дня вчинення злочину минув, що є підставою для закриття справи у зв'язку iз закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, проведеними оперативно-розшуковими заходами та слідчими діями, спрямованими на розкриття злочину, особу, яка вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 79 КК України (в редакції 1960 року), не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 11-1 КПК України, якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч. 2 ст. 49 КК України.

При цьому ч. 2 ст. 49 КК України передбачає особливості перебігу строків давності у випадку ухилення особи, що вчинила злочин, від слідства або суду, та встановлює, що така особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років.

У відповідності до вимог ст. 248 КПК України при наявності обставин, передбачених ст. 11-1 КПК України, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 248 КПК України, необгрунтовано своєю постановою від 18 вересня 2012 року направив кримінальну справу на додаткове розслідування, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, та на підставі ст. 367 КПК України - підставою для скасування постанови i направлення справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати можливість винесення судом першої інстанції окремої ухвали (постанови) у відповідності зi ст. 23-2 КПК України, у paзi виявлення фактів порушення закону, причин та умов, що сприяли вчиненню злочину, i вимагають вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року, якою кримінальну справу за поданням слідчого СВ Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінальної справи в зв'язку iз закінченням строків давності по ч. 1 ст. 79 КК України (в редакції 1960 року) направлено прокурору Софіївського району Дніпропетровської області на додаткове розслідування, скасувати, а справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

Справа № 11/491/566/12 Головуючий суддя 1-ї інстанції Патинка А.Г.

Категорія ст. 246 КПК України Доповідач Богдан В.В.