АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №643/7500/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1457/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.172 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Московського районного суду м. Харкова від 3 червня 2015 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, маючий неповнолітню дитину, 1999 року народження, зареєстрований як фізична особа-підприємець, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за ч.1 ст.172 КК України, на підставі угоди від 9 квітня 2015 р. про примирення між обвинуваченим та потерпілими, у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю на строк 1 рік.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності, з метою отримання прибутку та забезпечення функціонування магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з серпня 2014 р. по 29 січня 2015 року використовував працю двох найманих робітників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; з жовтня 2014 р. по 29 січня 2015 року і ОСОБА_8 , які безпосередньо здійснювали прийом та реалізацію товару в магазині.

При цьому, ОСОБА_7 з метою несплати податків та інших обов`язкових страхових платежів, грубо порушуючи вимоги ст.ст.43, 46 Конституції України, ст.ст.21, 24, 48, 253, 254 Кодексу законів про працю України, а також наказ Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 8 червня 2001 р. використовував працю зазначених осіб без укладання з ними трудового договору у письмовій формі, без повідомлення органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, без занесення відомостей до їх трудових книжок, включення стажу роботи до трудового стажу і без надання щорічних та додаткових відпусток.

Окрім цього, ОСОБА_7 виплачував заробітну плату даним працівникам готівкою на руки, без здійснення обов`язкових відрахувань до бюджету, чим умисно, грубо порушив законодавство України про працю.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що районним судом незаконно затверджена угода між обвинуваченим та потерпілими, оскільки судом неналежно встановлений об`єкт посягання обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

У запереченнях на апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області захисник обвинуваченого посилається на те, що суд належним чином встановив обставини скоєння злочину, правильно визначив об`єкт посягання, яким є трудові права працівника, що не враховано апелянтом.

Окрім того, захисник вважає, що заступник прокурора Харківської області не має процесуального права на подачу апеляційної скарги оскільки він не включений до групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, а також думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які вважали необхідним апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, фактичні обставини злочину, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України апелянтом не оскаржуються і відповідно, до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, колегією суддів не перевіряються.
Разом з тим, посилання прокурора про суттєве порушення судом вимог КПК України є обґрунтованим, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Районним судом не було прийнято до уваги, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, є складовою частиною правопорушень, які, відповідно до розділу V Особливої частини Кримінального кодексу України, є правопорушеннями, зокрема, проти трудових особистих прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 43 Конституції України передбаченоправо громадян на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, тобто грубе порушення законодавства про працю.

Згідно диспозиції ч.1 ст.172 КК України, безпосереднім об`єктом цього кримінального правопорушення виступають публічні інтереси, а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода, є лише проявом посягання на основний об`єкт суспільні відносини у сфері трудового законодавства. Цей злочин посягає на конституційне право людини на працю, умови якої та оплата регламентуються Кодексом законів про працю України.

Неналежне встановлення районним судом об`єкту посягання за ч.1 ст.172 КК України привело до помилкового затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілими, що не узгоджується з вимогами ч.3 ст.469 КК України.

Колегія суддів наведені порушення вимог КПК України вважає істотними, і такими, що відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заперечення захисника обвинуваченого щодо наявності права заступника прокурора Харківської області на подачу апеляційної скарги не узгоджується зі змістом ч.4 ст.36 і ст. 393 КПК України, тому колегією суддів, як і інші доводи захисника, визнається необґрунтованим.

Оскільки угода про примирення між обвинуваченим та потерпілими була укладена під час досудового розслідування, то апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягає задоволенню, вирок районного суду скасуванню, а кримінальне провадження направленню до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 405,407,409,412, 476 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 3 червня 2015 р щодо ОСОБА_7 скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити прокурору Московського району м. Харкова для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді