Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
203/4155/12: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини); викрадення, привласнення, вимагання ВС зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем.
Надіслано судом: 07.12.2015. Зареєстровано: 09.12.2015. Забезпечено надання загального доступу: 14.12.2015.
Дата набрання законної сили: 18.10.2012
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 203/4155/12
ВИРОК

Іменем України

02 жовтня 2012 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі: Головач Н.А.

з участю прокурора: Присіча О.В.

адвоката: Клим`юка І.І.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу про обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, на утриманні має двох малолітніх дітей, військовослужбовця заступника командира частини з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні капітан, раніше несудимого;

за ст. ст. 366 ч.1, 410 ч. 2 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника речової служби військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою службовою особою, яка наділена організаційно розпорядчими функціями щодо організації правильного використання, зберігання та обліку речового майна військової частини НОМЕР_2 та адміністративно господарськими функціями щодо розпорядження ввіреним державним майном речовим майном військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 58, 59, 82, 83, 98, 99 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, пункту 3.2.41 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, ст. ст. 10, 12, 56 Керівництва з обліку озброєння, техніки, майна та інших матеріальних засобів у Збройних силах, затвердженого наказом МО № 260 від 1979 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи єдиний злочинний намір та діючи з єдиним злочинним умислом на викрадення державного майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок держави, шляхом зловживання службовим становищем, в один із днів листопада 2010 року близько 14 години викрав речове майно військової частини НОМЕР_2 , а саме: 50 курток утеплених польових камуфльованих з трикотажним коміром, винісши його із речового складу військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 , та розпорядившись ним на власний розсуд продавши його за грошові кошти в сумі 7500 гривень сторонній особі. Наступного дня, в один із днів листопада 2010 року близько 14 години викрав речове майно військової частини НОМЕР_2 , а саме: 143 куртки утеплені польові камуфльовані з трикотажним коміром, винісши його із речового складу військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 , та розпорядившись ним на власний розсуд продавши 140 курток за грошові кошти в сумі 21000 гривень сторонній особі, та використавши 3 куртки у власних потребах, а всього викрав речове майно військової частини НОМЕР_2 193 куртки утеплені польові камуфльовані з трикотажним коміром на загальну суму 47864 гривні.

Крім того, ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, яка наділена організаційно розпорядчими функціями щодо керівництва роботою речової служби частини НОМЕР_2 та адміністративно господарськими функціями щодо розпорядження ввіреним державним майном речовим майном військової частини НОМЕР_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою приховування вчиненого злочину викрадення іншого військового майна 193 куртки утеплені польові камуфльовані з трикотажним коміром, в один із днів червня 2011 року на території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 , склав завідомо неправдивий офіційний документ, передбачений п. 9.1.8 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом МО України №300 від 16.07.1997 року акт прийому передачі посади начальника речової служби військової частини НОМЕР_2 , в якому вказав завідомо неправдиву інформацію, що ніби то усе майно речового складу в наявності відповідно до облікових документів, після чого 17 червня 2011 року засвідчив вказаний документ своїм підписом.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив зазначені злочини за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному висновку. Так, в зв`язку з важким матеріальним станом та хворобою дружини, яку постійно возив на консультації до різних лікарів, вирішив, маючи ключі від речового складу, скористатися ситуацією, взявши куртки з метою їх продажі. На Центральному ринку м. Вінниці помітив оголошення зі змістом: Продам, куплю військове обмундирування, зателефонував за вказаним номером і домовившись з чоловіком, згодом зустрівся з ним, продавши йому близько 50 курток по ціні 150 грн. за 1 шт. Згодом, в такий спосіб реалізував ще 140 куртокё вивізши їх автомобілями з речового складу. Отримані за продаж курток кошти, він витратив на власні потреби. В кінці зими 2011 року була виявлена нестача курток начальником речового складу, а весною 2011 року постало питання про його переведення до нового місця служби. Тоді, він для того, щоб уникнути проблем з переводом та аби не бути викритим у вчиненні злочину, 09.06.2011 року написав розписку, в якій зобов`язався до кінця 2011 року повернути на речовий склад куртки польові утеплені з трикотажним коміром. В той же час, він на комп`ютері в кабінеті продовольчої служби в/ч НОМЕР_2 виготовив документ: акт прийому передачі посади начальника речової служби від 17.06.2011 року, в якому свідомо вказав інформацію, яка не відповідала дійсності. Після цього попросив підписати таку відомість матеріально відповідальну особу за майно речових складів ОСОБА_2 . На даний час ним відшкодована заподіяна шкода, а саме: повернуто військовій частині 193 куртки, які він придбавав за власні кошти. Просив суд його суворо не карати, оскільки на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей і він є єдиним годувальником в сім`ї.

У зв`язку з заявою підсудного про повне визнання вини на підставі ст. ст. 299 ч. 3, 301-1 КПК України суд вважає за недоцільне здійснювати допит свідків та досліджувати письмові докази і при цьому підсудному роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та за ч.2 ст. 410 КК України, як викрадення військовою службовою особою іншого військового майна шляхом зловживання службовим становищем.

Дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.

При призначенні виду та розміру покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, те, що вони згідно ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості, позитивні характеристики підсудного за місцем колишньої та теперішньої служби, з місця проживання, а також те, що на обліку в лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, раніше несудимий, його молодий вік, сімейний стан, перебування на його утриманні двох малолітніх дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд встановив: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено.

Сукупність даних про обставини вчинення злочинів та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням всіх обставин справи, при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання підсудного, його особу, поведінку та відношення до скоєного, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 410 ч.2 КК України, з обранням підсудному покарання у вигляді обмеження волі; а також примінити ст. 69 ч.2 КК України і не призначати йому додаткового покарання, що передбачене санкцією ст. 366 ч. 1 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів згідно ст. 70 КК України.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

З огляду на те, що підсудний є військовослужбовцем, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ст. 58 КК України та призначити йому замість обмеження волі службове обмеження з відрахуванням в доход держави десяти відсотків з його грошового забезпечення.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 330 КПК України.

З підсудного підлягають до стягнення судові витрати за проведення судово почеркознавчої та комп`ютерно технічної експертиз.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 410 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 366 КК України з застосуванням ст. 69 ч.2 КК України - у вигляді одного року обмеження волі, без призначення додаткового покарання;

- за ч. 2 ст. 410 КК України з застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України міру покарання ОСОБА_1 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 58 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у вигляді двох років службового обмеження з відрахуванням в доход держави десяти відсотків з його грошового забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення судово почеркознавчої та комп`ютерно технічної експертиз в сумі 2940 грн. 00 коп.

Речові докази: акт прийому передачі речового складу в/ч НОМЕР_2 станом на 07.12.2010 року на 6 ти аркушах, акт інвентаризації майна речової служби в/ч НОМЕР_2 станом на 01.01.2011 року на 39 ти аркушах, акт прийому передачі посади начальника речової служби в/ч НОМЕР_2 від 17.06.2011 року на 37 ми аркушах, розписку ОСОБА_1 від 09.06.2011 року, пакунок з відеокасетою Panasonic 80 SP MODE 120 LP MODE MINI DVDв кількості 1 шт., які зберігаються при матеріалах кримінальної справи залишити в матеріалах кримінальної справи; акт інвентаризації речової служби в/ч НОМЕР_3 , затверджений 28.07.2010 року, справу № 15 том 2 Матеріали (рапорти, акти та інші документи) по прийому та здачі справ і посад посадовими особами, акт приймання та здавання справ та посади заступника командира в/ч НОМЕР_2 з тилу начальника тилу на 180 ти аркушах, книгу №1 обліку наявності та руху матеріальних засобів речової служби в/ч НОМЕР_2 за 2009 рік на 156 ти аркушах, книгу №1 обліку наявності та руху матеріальних засобів речової служби в/ч НОМЕР_2 за 2010 рік на 101 му аркуші, книгу №1 обліку наявності та руху матеріальних засобів речової служби в/ч НОМЕР_2 за 2011 рік на 159 ти аркушах, книгу №40 Учёта и движения материальных средствречової служби НЗ в/ч НОМЕР_2 на 49 ти аркушах, книгу №3 обліку наявності та руху матеріальних засобів речової служби в/ч НОМЕР_2 (компенсація) на 101 му аркуші, книгу кількісного сумового обліку Рах. 114 (компенсація) на 100 та аркушах, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Вінницького гарнізону, повернути командуванню військової частини НОМЕР_2 ; записник ОСОБА_1 на 35 ти аркушах, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Вінницького гарнізону знищити; особову справу ОСОБА_1 , передану на зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Вінницького гарнізону повернути командуванню в/ч НОМЕР_1 ; мобільний телефон NOKIA 6700, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Вінницького гарнізону повернути власнику ОСОБА_5 .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити без змін підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...