Справа № 243/637/14-к
Провадження № 1-кп/243/441/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в режимі відео конференції кримінальне провадження № 1-кп/243/441/2015, номер справи 243/637/14-к (№ 0000082) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працює, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24 жовтня 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, покарання не відбуто;

01 серпня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуває покарання в Олексіївській виправної колонії Харківської області ВК № 25, початок строку відбування покарання 12 травня 2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

08 січня 2014 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на придбання наркотичних засобів для власного споживання. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , о 16 годині 00 хвилин 08 січня 2014 року приїхав у м. Слов`янськ, де, того ж дня, приблизно о 18 годині 00 хвилин, проходячи по вул. Чернігівській у м. Слов`янську, зустрів раніше незнайомих йому та невстановлених в ході досудового та судового слідства осіб слов`янської зовнішності, у яких за ціною 50 грн. 00 коп. придбав одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл., наповнений до позначки 1 мл. рідиною світло-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом діацетилморфіном. Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи на тому самому місці, вжив вищевказаний наркотичний засіб шляхом ін`єкції до позначки 0,5 мл., а шприц із залишком наркотичного засобу з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, поклав в праву внутрішню кишеню куртки, яка була одягнута на ньому. 08 січня 2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 поблизу будинку № 54 по вул. Чернігівська у м. Слов`янську був затриманий співробітниками міліції, які в присутності понятих виявили та вилучили у ОСОБА_4 медичний шприц об`ємом 5 мл., наповнений рідиною світло-коричневого кольору до позначки 0,5 мл., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом діацетилморфіном, загальною масою 0,331 г. (кількість особливо небезпечного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0,010 г.), яку ОСОБА_4 раніше незаконно придбав, зберігав для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,визнав повністю, суду пояснив, що 08 січня 2014 року він дійсно у другій половині дня приїхав до м. Слов`янська, де на вулиці Чернігівській зустрів раніше не знайомих йому хлопців, які на його прохання продали йому медичний шприц з 1 мл. наркотичного засобу морфіну. Половину наркотичного засобу він вколов собі, а половину залишив на майбутнє, але вжити не встиг, так, як був затриманий працівниками міліції. Зараз він розуміє що вчинив злочин, просить суд його суворо не карати, більше вживати наркотики не буде. Просить суворо не карати, оскільки є інвалідом , має на утриманні дітей, проживає із жінкою у фактичних шлюбних відносинах.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив, що він дійсно проводив протокол огляду, у відповідності до якого у ОСОБА_4 був виявлений шприц із рідиною, як потім з`ясувалося, наркотичного походження. Вказану слідчу дію було проведено саме 08 січня 2014 року, а та обставина, що у протоколі вказана дата 08 січня 2013 року є технічною помилкою, оскільки це був початок 2014 року, і він помилився.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що дійсно проживає із ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах, має трьох дітей, однак ОСОБА_4 записаний батьком лише сина ОСОБА_7 , а у інших дітей запис про батька здійснений з її слів.

У судовому засіданні також дослідженні наступні докази:

У відповідності до протоколу огляду від 08 січня 2014 року, поблизу будинку АДРЕСА_3 був оглянутий ОСОБА_4 , в правій внутрішній кишені куртки, яка була одягнута на ньому, був виявлений медичний шприц об`ємом 5 мл., наповнений до позначки 0,5 мл. рідиною світло-коричневого кольору(а.с.59-60);

Згідно із висновком експерта № 8 від 15 січня 2014 року, надана на експертизу рідина, яка була вилучена 08 січня 2014 року у ОСОБА_4 масою 0,331 г. містить особливо небезпечний наркотичний засіб діацетилморфін. Кількість діацетилморфіну становить 0,010 г. Залишок наркотичного засобу після експертного дослідження становить 0,269 г.(а.с.63-67)

У відповідності до постанови від 15 січня 2014 року про визнання речових доказів, особливо небезпечний наркотичний засіб діацетилморфін, вилучений у ОСОБА_4 був визнаний речовим доказом та у відповідності до квитанції № 038968 від 15 січня 2014 року, переданий до камери збереження речових доказів Слов`янського МВ УМВС України(а.с.68-69).

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визначив об`єм обсягу доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів, допит свідків обвинувачення,- стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом підсудного ОСОБА_4 , який в суді не оспорював фактичних обставин справи та його показання не суперечать фактичним обставинам справи, та дослідженням в судовому засіданні письмових доказів по справі.

Суд приймає до уваги протокол слідчої дії та вважає його допустимим доказами, оскільки він вчинений у відповідності до норм чинного КПК України. Крім того, суд вважає, і дана обставина підтверджується показанням свідка ОСОБА_5 , що органи досудового слідства в процесуальному документі а саме в протоколі огляду помилково вказано дату його складання 08 січня 2013 року(а.с.59). У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне вказати у вироку, а також в процесуальних документах, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, дату протоколу огляду 08 січня 2013 року.

Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертизи, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами, узгоджуються з вищенаведеними об`єктивними доказами по справі.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 дії, з урахуванням того, що відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» морфін та його аналоги незалежно від розмірів кваліфікуються як особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено, вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх характеризуючих його обставин, віднесення його законодавцем до категорії середньої тяжкості, характер і ступінь його суспільної небезпеки, характер дій обвинуваченого у здійсненні ним злочинних намірів, дані про особу ОСОБА_4 , який у відповідності до характеристики за місцем мешкання характеризується посередньо(а.с.72), згідно довідок ПЗ «Слов`янська центральна районна лікарня» та КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня», на обліку у лікарів-психіатрів та лікарів-наркологів не перебуває(а.с.73). У відповідності до довідки КЛПЗ «Слов`янська центральна районна лікарня» № 01-11/518 від 10 липня 2015 року, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у кабінеті профілактики та лікування ВІЛ/СНІД хворих з 22 січня 2007 року, однак протягом останніх двох років на черговий огляд не з`являвся(а.с.156), згідно даних Слов`янської МСЕК, даних ПФУ У М.Слов`янську та Слов`янському районі, копії довідки МСЕК, наданої ПФУ у Дзержинському районі м. Харкова, є інвалідом з дитинства третьої групи безстроково(а.с.155, 157, 180,191-205), має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.154). При цьому суд відхиляє доводи обвинуваченого відносно того, що він є батьком трьох дітей, оскільки у як вбачається із свідоцтв про народження дітей, оглянутих у судовому засіданні, а також наведена обставина підтверджена свідком ОСОБА_6 у судовому засіданні, ОСОБА_4 записаний батьком лише ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо інших двох дітей, то запис про батька у їх свідоцтвах про народження здійснений у відповідності до ст. 135 СК України, зі слів матері(а.с.152-153).

Суд врахувує ту обставину, що обвинувачений раніше судимий: 24 жовтня 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт(а.с.52).

Як вбачається із відповіді УПДСТУ Слов`янського МВ КВІ № 2793 від 07 липня 2015 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку, як засуджений за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із призначенням покарання у виді 240 годин громадських робіт. Під час виконання вироку було встановлено, що ОСОБА_4 була встановлена третя група інвалідності з дитинства, отже, з врахуванням норм ч.3 ст.56 КК України, питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт не розглядалося, і засуджений був направлений для відбування покарання в КП «Сервіскомуненерго», але до відбування покарання не приступив, і станом на 07 липня 2015 року невідбутий строк покарання становить 240 годин громадських робіт(а.с.148-151,205).

Суд приймає до уваги вказані відомості УПДСТУ Слов`янського МВ КВІ, оскільки вони також підтверджуються даними Слов`янської МСЕК та вбачається із копії довідки МСЕК.

01 серпня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуває покарання в Олексіївській виправної колонії Харківської області ВК № 25, початок строку відбування покарання 12 травня 2014 року(а.с.36-43)

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, незадовільний стан здоров`я.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винного, вищезазначених обставин справи, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що для перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , йому необхідно та достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі у не максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства.

При цьому, враховуючи, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2014 року, суд, призначаючи покарання за сукупністю злочинів за ч.1 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, приєднує частково невідбуту частину покарання по вказаному вироку у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, та з урахування невідбутого покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2013 року, остаточно призначає покарання у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків. При призначенні покарання, суд з врахуванням правил складання покарань, передбачених ст. 72 КК України, обчислює строки покарання у відповідності до вимог ст. 73 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речовий доказ: медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом діацетилморфіном масою 0,269 г., який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області за квитанцією № 038968 від 15.01.2014 року - після набуття вироку чинності - знищити.

У відповідності до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням експертів, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.

У відповідності до ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За змістом довідки НДЕКЦ ГУМВС України в Донецькій області про витрати на проведення експертизи № 8 від 15 січня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000082, замовник СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, витрати на проведення експертизи становлять 195 грн. 60 коп.(а.с.67).

З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 195 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком суду, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71 ч. 1, 72, 73 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 , частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 24 жовтня 2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - 12 травня 2014 року.

Речовий доказ: медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом діацетилморфіном масою 0,269 г., який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області за квитанцією № 038968 від 15.01.2014 року - знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 195(сто дев`яносто п`ять) грн. 60 коп., стягнути із ОСОБА_4 в прибуток держави.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Харківському СІЗО № 27 УДПтС України залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1