Справа № 591/6971/15-к
Провадження № 1-кс/591/2064/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , її захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000252 за ч. 2 ст. 365 КК України.
Встановив:
До Зарічного районного суду м. Суми звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000252 за ч. 2 ст. 365 КК України.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її захисник скаргу підтримали, просили скасувати зазначену постанову та зобов`язати слідчого прокуратури Сумської області всебічно та об`єктивно розслідувати обставини, що викладені в її скаргах та клопотаннях. Просила скаргу задовольнити, тому що постанова про закриття кримінального провадження від 30.05.2015 року винесена передчасно .

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином, що дає підстави розглянути скаргу в їх відсутність.

Заслухавши пояснення заявниці, її захисника, дослідивши подану скаргу та матеріали до неї, матеріали кримінального провадження №0000252, суд дійшов до наступного.

До прокуратури Сумської області надійшло звернення гр. ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників Лебединського МВ УМВС України в Сумській області під час допиту її неповнолітнього сина ОСОБА_6 28.10.2014 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 та по ньому розпочато досудове розслідування. Слідчим проведено розслідування, а саме:

Допитана як потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , яка показала, що 18.10.2014 року приблизно о 18 годині 30 хвилин на її мобільний телефон зателефонував начальник відділу у справах неповнолітніх Лебединського МВ ОСОБА_7 та запросив підійти до райвідділу міліції у зв`язку із затриманням її сина. Вона відразу зателефонувала на мобільний телефон сина, але його телефон був відключений. Приблизно о 18 год. 45 хв. вона була біля райвідділу, де її зустрів ОСОБА_7 , після чого вони піднялися на 2-й поверх, де знаходиться кабінет останнього. По дорозі в кабінет ОСОБА_7 пояснив, що її син підозрюється в серії крадіжок мопедів. Коли вони зайшли в кабінет, то біля стіни стояв її син ОСОБА_6 , а також було двоє працівників міліції, в подальшому їй стало відомо, що то були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вказані працівники міліції весь час запитували у її сина чи не згадав він обставин крадіжок мопедів та не хотіли відпускати додому. Протягом двох годин на її номер телефону декілька разів телефонував чоловік - ОСОБА_10 , спочатку вона не відповідала на дзвінки, а коли хотіла відповісти, то працівник міліції на прізвище ОСОБА_8 кинувся до неї та намагався відібрати телефон, але вона сховала руку з телефоном за спину. В цей час ОСОБА_8 схопив її за зап`ястя руки та викручуючи руки почав забирати телефон. Відразу до них підбіг її син та схопив працівника міліції ОСОБА_8 за руки, щоб той не викручував їй руки, а ОСОБА_9 в свою чергу схопив сина - ОСОБА_6 за руки та заломив їх за спину. Потім її телефон поклали на стіл та почали тиснути на сина, щоб той зізнався у крадіжці мопедів, але він не хотів цього робити, оскільки не скоював дані злочини. Потім вони надали якийсь протокол і син підписав його, щоб вже йти додому, але працівники міліції сказали, що їм необхідно оглянути кварти та гараж на предмет, що там не має викрадених речей. Потім вона поїхала разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до себе додому оскільки хотіла скоріше забрати сина додому. Працівники міліції оглядали квартиру, а потім і гараж, без будь-яких документів та без присутності понятих. Хоча навіть таким чином вони нічого не знайшли. Потім вони поїхали до райвідділу та відпустили її з сином додому.

Допитаний ОСОБА_6 в цілому надав аналогічні свідчення та наголосив, що працівники ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дійсно змушували його зізнатися у скоєнні злочинів, які він не скоював. Також ві підтвердив те, що дійсно вказані працівники виламували руки йому та його матері ОСОБА_3 .

Згідно висновків судово-медичних експертиз №138 від 19.12.2014 року, при вивченні всіх наданих медичних документів та матеріалів справи, встановлено що у гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: синці на поверхні передпліч. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметі можливо від стискання за передпліччя.

Допитаний як свідок помічник начальника Лебединського МВ УМВС України в Сумській області - оперативний черговий ОСОБА_7 надав наступні показання. В органах внутрішніх справ він працює з 2003 року, а в займані посаді з грудня 2014 року. 19.10.2014 року о 00 год. 11 хв. до На питання про те чи застосовував він або хтось інший з працівників міліції заходи фізичного чи психологічного тиску на ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , свідок відповів, що ні він, ні хтось інший з працівників міліції не застосовували до ОСОБА_6 та ОСОБА_13 будь-які недозволені заходи впливу. Щодо наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 та ОСОБА_14 свідок пояснив, що працівники міліції не мають відношення до вказаних ушкоджень.

Оперуповноваженний СКР Лебединського МВ УМВС України в Сумські області ОСОБА_15 надав в цілому аналогічні показання, саме, що під час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в приміщені Лебединського МВ УМВС України в Сумській області ніхто не застосовував до вказаних осіб будь-які заходи впливу, в тому числі і фізичного. Щодо наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 свідок пояснив, що працівники міліції не мають відношення до вказаних ушкоджень.

Допитаний інспектор патрульної служби Лебединського МВ УМВС України Сумській області ОСОБА_16 надав в цілому аналогічні показання. А саме, що під час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 приміщенні Лебединського МВ УМВС України в Сумській області ніхто не застосовував до вказаних осіб будь-які заходи впливу, в тому числі і фізичного.

Після проведення слідчих дій провадження по справі було закрито.

10.09.2015 року ОСОБА_3 було подано клопотання слідчому в ОВС Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 з проханням ознайомити її з матеріалами кримінального провадження №0000253. При ознайомлені з матеріалами кримінального провадження їй стало відомо, що слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 виніс постанову від 30.05.2015 року про закриття кримінального провадження. Просила поновити строк звернення до суду зі скаргою. Суд вважає пропуск строку з поважних причин, тому що скарга була подана після ознайомлення зі справою. А потім за ухвалами суду скаржниця усунула вказані в них недоліки.

Провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження вказано, що кримінальне провадження №0000253 від 28.10.2014 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. Але слідчим не було усунуто розбіжності, а саме в показах головного свідка ОСОБА_17 , який проживає по АДРЕСА_1 та працівників міліції. Даний свідок, ОСОБА_18 , був присутнім 18.10.2014 року, приблизно о 18.00 годині, в одному з кабінетів Лебединського районного відділу, де оперуповноважений СКР Лебединського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_15 здійснював огляд його особистого телефону. Допит ОСОБА_6 відбувався у присутності ОСОБА_17 .

При винесені оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не надано оцінку висновку експерта від 23.10.2014 року; висновкам судово-медичних експертиз №138 від 19.12.2014 року; висновку №87 від 15.04.2015 року судмедексперта ОСОБА_19 , в яких вказано, що у гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: синці на поверхні передпліч. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів, можливо від стискання за передпліччя.

Постановою від 16.04.2015 року слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000253 від 28.10.2014 року було призначено судово-медичну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання, чи відповідають виявлені у потерпілої та зафіксовані у медичній документації тілесні пошкодження обставинам їх спричинення та часу їх утворення, викладених у протоколах допиту потерпілої ОСОБА_3 . На дане питання було надано відповідь у висновку експерта №87 від 16.04.2015 року, що дані тілесні ушкодження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, і могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, можливо від стискання за ліве та праве передпліччя, при механізмі, що відтворений в протоколі допиту, про що свідчить характер ушкоджень.

Також не було витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Лебединського МВ саме за 18.10.2014 року, так як є тільки копія аркушу, яка починається з 16 год. 57 хв. 18.10.2014 року і не можливо встановити, коли ж саме був доставлений до Лебединського МВ неповнолітній ОСОБА_6 , що має суттєве значення для вирішення даного питання.

Не було витребувано інформацію від оператора мобільного зв`язку щодо отримання трафіків з`єднань з абонентами для підтвердження чи спростування показів потерпілого, так як останній повідомив, що йому спочатку зателефонував знайомий працівник міліції ОСОБА_16 та запропонував підійти до райвідділу та також було встановлено, що матір також викликали по телефону. Дані дії не були проведені слідчим, що говорить про неповноту досудового розслідування.

Не було встановлено номери мобільних телефонів усіх працівників міліції, хто того вечора був задіяний, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

Не було проведено одночасного допиту працівників міліції ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з потерпілими та свідками подій, з метою усунення виявлених розбіжностей.

У конкретному кримінальному провадженні доказування здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті КК, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.

Досудове розслідування може бути закінчено, якщо немає необхідності у проведені ще будь яких слідчих (розшукових) або негласних дій (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна із версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, коли виконані усі вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Досліджені обставини дають підстави вважати, що слідчим не в повній мірі виконано згідно ч.2 ст.9 КПК України обов`язку щодо проведення досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено, не проведено всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, не виявлено всіх обставин, які підлягають встановленню та згідно ст.91 КПК України - доказуванню, не надано належну правову оцінку всім встановленим обставинам, не усунуто протиріччя, які містяться в показаннях допитаних осіб. Слідчий суддя при розгляді скарги не може оцінювати докази по суті справи.

Виходячи з викладеного суд вважає що, оскаржувана постанова винесена передчасно.

Керуючись ст. ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

Ухвалив :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 30 травня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000252 за ч. 2 ст. 365 КК України.
Матеріали кримінального провадження №0000252 повернути до прокуратури Сумської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1