Справа № 667/576/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, командира відділення командира бойової машини роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого прапорщика, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 105 від 22.04.2014 року призначено на посаду командира відділення командира бойової машини роти охорони батальйону охорони військової частини - польова пошта В НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), що дислокується на землях АДРЕСА_3 , та поставлено на всі види забезпечення, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, зобов`язаний свято та непорушно дотримуватися Конституції України та Законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, відповідно до ст. ст. 9,11, 16, 125-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, а також до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де зазначено, що захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи статутні обов`язки, всупереч зазначених вимог, передбачених законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, маючи можливість належно їх виконувати, в умовах особливого періоду, тобто періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій, який почав діяти з часу видання в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Указу «Про часткову мобілізацію № 303/2014 від 17.03.2014 року до цього часу на території України та згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України», після вихідного дня о 9 годині 28 грудня 2015 року, не прибув на ранкове шикування до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не приступив до виконання своїх службових обов`язків, а убув в АДРЕСА_4 , де проживає його матір. І з зазначеної дати до 13.01.2016 року, тобто понад 10 діб, але не більше місяця, ухиляючись, не виконував обов`язки військової служби, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, повернувшись до вказаної військової частини лише 13.01.2016 року для продовження ведення військової служби, про що доповів керівництву.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, пояснивши, що був обізнаний про обмеження, встановлені діючим законодавством для осіб, які проходять військову службу, є військовослужбовцем за контрактом, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_3 , але 28.12.2015 року поїхав до смт. Вапнярка, де проживає його матір, не з`явившись своєчасно на службу без поважних причин, а повернувся лише 13.01.2016 року.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що зазначені особи, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасниками судового провадження не заперечувалось.

Суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю. Його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступень небезпечності вчиненого, особу ОСОБА_3 , який характеризується посередньо. Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують тяжкість вчиненого ним злочину суд визнає його щиросердечне каяття у вчиненому, допомогу слідству та суду у встановленні істини по справі і, з урахуванням особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, вважає за можливе призначити покарання нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України та застосувати ст. 58 КК України, якою передбачено покарання у виді службового обмеження з відрахуванням із грошового забезпечення військовослужбовця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України застосувати до засудженого покарання у виді службового обмеження на той самий строк ( два роки) із відрахуванням в доход держави 15% із суми грошового забезпечення засудженого.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя:ОСОБА_1