ЄУН 389/2426/15-К
провадження 1-кп/389/167/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 жовтня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982 від 28 травня 2015 року, з угодою про примирення, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, не працюючий, співмешкає, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

22 травня 2015 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_6 перебував на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_6 , таємно, викрав, належні ОСОБА_5 , металевий бак, вартістю 130 грн., пральну машинку «Рига», вартістю 60 грн., чавунну плиту, вартістю 72 грн., які знаходились у дворі вищевказаного домоволодіння.

Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 262 грн.

Крім того, 30 травня 2015 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_6 перебував у будинку, розташованому по АДРЕСА_3 ,де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_6 , таємно, повторно, викрав, належний ОСОБА_5 , ноутбук «Lenovo IdeaPad Z570» вартістю 2000 грн., який знаходився у кімнаті квартири за вищевказаною адресою.

Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 13 липня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, вибачився перед потерпілим та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно укладеної угоди, сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_3 покарання за: ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно узгоджено міру покарання у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2, 3,4 п.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Заподіяну потерпілому матеріальну і моральну шкоду він відшкодував у повному обсязі, сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру потерпілий до нього не має. Також вибачився, зобов`язався не вчиняти більше кримінальних правопорушень.

Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджене угодою покарання. Вказав, що обвинувачений вибачився, зобов`язався не вчиняти кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру до ОСОБА_3 не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

Матеріальна і моральна шкода потерпілому, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий не має.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 13 липня 2015 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 13 липня 2015 року, визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 13 липня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/167/15 (єдиний унікальний номер 389/2426/15-К), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982 від 28 травня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання: ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1(один) рік.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку, такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду ОСОБА_1