ВИРОК
Іменем України
26.10.2015 р. Франківський районний суд м. Львова, в складі: колегії:

головуючого -судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000518 від 09.04.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше судженого 01.12.2014 Галицьким районним судом м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України до п`яти років позбавлення волі, із звільнення від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, військовослужбовцю військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядового, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в :
01.08.2014 ОСОБА_6 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня, ОСОБА_6 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), де наказом командира цієї частини від 01.08.2014 № 184 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду водія евакуаційного відділення медичної роти цієї частини цієї частини .
Відтак з 01.08.2014, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до Директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26.07.2014 № НОМЕР_3 військова частина НОМЕР_2 з 15.09.2014 переведена на організаційно штатну структуру воєнного часу та перейшла умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_1 .

23.03.2015 рядовий ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в умовах особливого періоду та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив ,що дійсно самовільно залишив розташування військової частини у зв"язку з сімейними обставинами. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства,так як він скоїв дезертирство в умовах особливого періоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше суджений, по місцю проживання характеризується позитивно,приймав участь у проведенні антитерористичної операції. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання-рецедив злочинів.На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді позбавлення волі на 5 років, оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено,що ОСОБА_6 раніше суджений за вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.12.2014р. за ч. 2 ст. 156 КК України до п`яти років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, тому покарання йому слід визначити із застосуванням ст. 71 КК України, приєднавши до призначеного покарання за даним вироком частково невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.12.2014 року .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_6 остаточно призначити покарання приєднавши до призначеного покарання за даним вироком частково невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.12.2014 року у вигляді 5 років ( п"яти років) 1 ( одного місяця) позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити- домашній арешт.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуюча ОСОБА_1

ОСОБА_2
Судді:
ОСОБА_3