АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/1262/14к ё Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/790/272/15 Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.191 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Коллегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ч.3 ст.191 КК України

за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 , підсудної ОСОБА_6 та захисника підсудної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 27 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 травня 2015 року справу по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ч.3 ст.191 КК України, повернуто на додаткове розслідування прокурору Богодухівського району Харківської області.

В своїх апеляційних скаргах потерпіла ОСОБА_9 , підсудна ОСОБА_6 та захисник підсудної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просять скасувати постанову у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального закону, та повернути справу на новий судовий розгляд.

Вислухавши доповідача, доводи прокурора, адвоката, підсудних, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з обвинувального висновку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачуються в тому, що, працюючи на посадах продавців магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ФОП ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 , та являючись згідно трудового договору матеріально-відповідальними особами, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на розтрату чужого майна, яке було їм ввірене, в період з серпня 2010 року по 3 червня 2011 року, здійснили розтрату товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 17844 грн. 29 коп.

Крім того ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що, діючи повторно, працюючи на посаді продавця магазину № НОМЕР_1 Максимівського сільпо, який розташований по АДРЕСА_1 , являючись згідно трудового договору матеріально-відповідальною особою, маючи умисел на розтрату чужого майна, яке було їй ввірене, в період часу з 04.06.2011 р. по 08.06.2011 р. здійснила розтрату товарно-матеріальних цінностей на суму 1462 грн. 80 коп.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 cт. 191 КК України.

Підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винними себе у скоєнні злочину не визнали та пояснили в судовому засіданні, що дійсно у вище вказаний час працювали продавцями в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_9 . Станом на 03.06.2011 року в магазині була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, в результаті якої була встановлена недостача на суму 17844,29 грн. З результатом інвентаризації вони не були згодні, просили провести повторну інвентаризацію, але їм було відмовлено. Під тиском ОСОБА_9 вони змушені були підписати інвентаризаційні відомості та написати розписку про погашення боргу. Також зазначили, що давали покупцям продукти в борг та самі брали продукти в рахунок заробітної плати - з дозволу ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила в судовому засіданні, що 03.06.2011 року була проведена інвентаризація, в результаті якої була виявлена недостача ТМЦ на суму 13750 грн., а згідно з зошитом, який вели продавці, ще 4.400 грн. - це були борги, які не повернули люди, що взяли продукти в борг. Зазначила, що заробітна плата видавалась ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з відомостями на її видачу і давати товар в борг вона продавцям не дозволяла.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції ви ходив з того, що згідно з висновком судово-бухгалтерської експертизи від 28.11.2012 року, що була проведена в ході судового слідства, в обсязі наданих на дослідження документів, підтвердити бухгалтерськими документами, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи нестачу товарно-матеріальних цінностей в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_9 в розмірі 13432,94грн. станом на 03.06.2011, що встановлена в інвентаризаційному описі від 03.06.2011. не надається за можливе. Оцінка доказовості зошитів виходить за межі компетенції судового експерта-економіста. Нестачу в інвентаризаційному описі від 03.06.2011 встановлено в загальній сумі - 13432,94грн., а не 17844,29грн. як зазначено в поставленому питанні. Акт перевірки, в якому б були встановлені збитки ФОП ОСОБА_9 в загальній сумі 13432,94грн. в результаті нестачі, яка встановлена в інвентаризаційному описі, матеріали кримінальної справи не містять. Виходячи с висновків по першому питанню, встановити, чи нанесено матеріальний збиток ФОП ОСОБА_9 не надається за можливе. Встановлення осіб, якими нанесено майнова шкода виходить за межі компетенції експерта-економіста, тому що передбачає юридичну оцінку дій осіб.

Акт перевірки, в якому б були встановлені порушення «вимог нормативних актів, які регламентують ведення бухгалтерського звіту та контролю, проведення інвентаризації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_9 в період з серпня 2010 року по 3 червня 2011 року матеріали кримінальної справи не містять.

Встановлення того, «чи могли ці порушення сприяти виникненню нестачі чи потягти до складання )3.06.2011 року інвентаризаційного опису, дані якого не відповідають фактичним/ даним, хто був зобов`язаний забезпечити дотримання цих нормативних актів» передбачає встановлення фактичних обставин справи та юридичну оцінку дій осіб, що виходить за межі компетенції експерта-економіста.

В обсязі наданих на дослідження документів, підтвердити нестачу товарно- матеріальних цінностей в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 в відділі лікеро-горілчаних виробів в розмірі 462,88грн. станом на 08.06.2011, що встановлена в інвентаризаційному описі від 08.06.2011 та період уникнення нестачі, не надається за можливе

Оцінка доказовості зошитів виходить за межі компетенції судового експерта-економіста. Встановлення матеріально-відповідальних осіб «які допустили нестачу» не відноситься до компетенції експерта-економіста, тому що передбачає оцінку дій осіб.

Акт перевірки, в якому б були встановлені порушення «вимог нормативних актів, які регламентують ведення бухгалтерського звіту та контролю, проведення інвентаризації в лікеро-горілчаному відділі газину «Продукти» Максимівського сільпо, матеріали кримінальної справи не містять.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_10 пояснила, що при проведенні експертизи вона користувалась ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Інструкцією по інвентаризації, Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

За таких обставин суд вважав, що висновки досудового розслідування про вчинення ОСОБА_6 і ОСОБА_11 розтрати товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 17844 грн. 29 коп. ґрунтуються на поясненнях самих підсудних, які не заперечували, що давали покупцям продукти в борг, та брали продукти для себе - в рахунок заробітної плати і на інвентаризаційному описі ТМЦ від 03.06.2011 року. При цьому згідно з висновками експерта підтвердити недостачу документами, які знаходяться в матеріалах справи - неможливо.

Суд вважав також, що вбачається неповнота досудового розслідування. Крім того, в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_12 , яка пояснила що неодноразово придбала в борг продукти в магазині, де працювали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та особисто питала дозвіл на це у ОСОБА_9 , яка сказала підійти до продавців, які запишуть її борг. Також зазначила, що при цій розмові були присутні інші покупці - літні жінки, мешканки ОСОБА_13 , прізвища яких вона не пам 'ятає.

Таким чином, з метою усунення неповноти, органу досудового розслідування слід вжити заходів для встановлення осіб, на яких вказує свідок ОСОБА_12 , а також з метою усунення протиріч в поясненнях, провести очну ставку між потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Вчинення злочину за попередньою змовою, на думку суду, означає спільне вчинення злочину кількома суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Ця домовленість має стосуватись узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу і способу вчинення. Таким чином, з метою усунення неправильності, органу, що проводив досудове розслідування необхідно перевірити наявність в діях підсудних попередньої змови та спільного умислу. Крім того, слід звернути увагу на те, що підсудним інкримінується недостача ТМЦ на загальну суму 17844 грн. 29 коп., в той час як у висновку експерта зазначено, що сума недостачі відповідно до інвентаризаційного опису від 03.06.2011 року складає - 13432,94грн. При цьому, слід врахувати пояснення потерпілої і самих підсудних щодо суми коштів, які па момент проведення інвентаризації не були повернуті покупцями, які взяли товар у борг.

Згідно вимог ч.1 ст.281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд послався на певну неповноту досудового слідства, хоча ця неповнота могла бути встановлена тільки після дослідження наявних справі матеріалів, а таке рішення ухвалене у випадку, якщо встановлена неповнота не може бути усунута судом.

При цьому, суд не вказав, які саме дії має вчинити орган досудового слідства по відновленню повноти й всебічності розслідування.

Крім того, в оскаржуваній постанові суд вдався до оцінки доказів у їхній взаємній сукупності, що при поверненні справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з апелянтами щодо того, що суд не позбавлений можливості усунути неповноту досудового слідства, на наявність якої посилався, й ухвалити законне та обґрунтоване рішення, виходячи з меж пред?явленого підсудним обвинувачення.

При новому попередньому розгляді суд має врахувати викладене та ухвалити у справі законне рішення.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 367 та 377 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 , підсудної ОСОБА_6 та захисника підсудної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 27 травня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до того самого районного суду.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_______________ _________________ _________________
ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 МОЗГОВИЙ