Справа № 583/3056/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" вересня 2015 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
слідчого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
Вивчивши матеріали справи, судом було встановлено, що 13 липня 2015 року до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в с. Бугрувате, Охтирського району Сумської області було виявлено несанкціоноване врізання до нафтозабірного колектору ГЗУ № 3 та № 4 Бугруватівського родовища ПАТ «Укрнафта». Під час огляду місця події булі місця врізання виявлено сліди розливу нафтопродуктів.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було встановлено, що з місця врізання, де стався розлив нафтопродуктів, було виявлено відвід, а сааме: гумовий шланг, який веде до приміщення сараю у нежилому домоволодінні АДРЕСА_1 , звідки невстановленими особами здійснювався відбір нафтопродуктів з метою крадіжки.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що вказані предмети, що були вилучені в ході обшуку можуть мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речових доказів, на них необхідно накласти арешт.
Частина 2 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч.2 Ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасово вимученим майном може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Пунктом 3 ч. 2 Ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасово вимученим майном може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Пунктом 4 ч. 2 Ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасово вилученим майном може бути майно, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Перелічені вище речі, які вилучені під час проведення обшуку домоволодіння, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_3 не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.
Заступник Охтирського міжрайонного прокуратура ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 Ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Керуючись Ст. ст. 131 132, 167 173 Кримінального процесуального кодексу України ,
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1