Справа № 127/1552/15-к
Провадження № 1-кп/127/369/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2016 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006551 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2014 року близько 12:00 год. ОСОБА_4 перебував на перехресті вул. Першотравнева - Козицького, неподалік буд. №4 у м. Вінниці. В ході конфлікту, на ґрунті неприязних відносин, що виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раптово, маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_6 , від чого останній впав. Після того як ОСОБА_6 підвівся, ОСОБА_4 схопив його за шию та почав душити. Після цього ОСОБА_4 , скоротивши дистанцію, наніс декілька ударів ліктем по лівому вусі та шиї ОСОБА_6 . В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді травми голови та шийного відділу хребта: закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця (без порушення функцій спинного мозку), забоїв (синців, саден) м`яких тканин - волосяної частини голови, обличчя, передньої поверхні шиї. Згідно висновку експерта №170/1919 від 27.11.2014 року, вказані ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення відповідають строку - 10.09.2014 р., за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не являлися небезпечними в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав частково, суду пояснив наступне. Він їхав на автомобілі по вулиці Першотравневій в м. Вінниці. На перехресті вулиць Першотравнева Козицького він проїхав на червоний сигнал світлофора та створив аварійну ситуацію, але ДТП не сталося. Після цього ОСОБА_6 , вийшовши з свого автомобіля, направився до нього та почав кричати, висловлюючись нецензурною лайкою. Він вийшов зі свого автомобіля, а ОСОБА_6 схопив його за сорочку та порвав її. Після цього він штовхнув ОСОБА_6 , притис останнього до його автомобіля та наносив йому удари. Умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у нього не було, однак удари він наносив умисно, у відповідь на образи. Між ним та ОСОБА_6 відбувала бійка, ОСОБА_6 пручався та падав. Свою вину він визнає в тому, що не зміг вгамувати свої емоції.

В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_6 , який суду повідомив наступне. Приблизно о 12 годині він їхав на автомобілі від свого помешкання по вул. Козицького. На перехресті вулиць Козицького-Першотравнева для нього ввімкнувся зелений сигнал світлофора, і він розпочав рух прямо. Однак справа від нього по вул. Першотравневій на великій швидкості на червоний сигнал світлофора рухався автомобіль, який створив для нього аварійну ситуацію. Він вчасно загальмував та ДТП не відбулося. Після цього він вийшов з свого автомобіля, підійшов до ОСОБА_4 і запитав, його чому він порушує правила дорожнього руху. Між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком по голові. Потім ОСОБА_4 притис його, наніс йому ще кілька ударів ліктем по голові, кинув його на автомобіль, внаслідок чого пошкодив його. Він намагався вирватися, однак ОСОБА_4 схопив його за шию. При цьому ОСОБА_4 кричав до нього «хто він такий», погрожував. Він декілька разів падав на землю, один раз ударився головою, втрачав свідомість. Після даної події він звертався у лікарню, в травматичне відділені МКЛ ШМД, куди його одразу госпіталізували.

Він мав можливість проїхати далі по вул. Козицького, однак не зробив цього та підійшов до ОСОБА_4 . Нецензурною лайкою до останнього він не виражався.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_7 , яка суду повідомила наступне. Одного дня вранці її чоловік ОСОБА_6 прийшов додому побитий, на шиї були сліди удушення. У зв`язку з цим вони звернулися у лікарню та її чоловік тривалий час перебував на лікуванні.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_8 , яка суду повідомила наступне. Дана подія відбувалася на початку осені, вона на той час була вагітна та йшла до лікарні. На перехресті вулиць Козицького Першотравневої вона почула звук гальмування. Підійшовши ближче, вона побачила свого сусіда ОСОБА_6 , який стояв на перехресті, показував на світлофор та кричав щось іншому чоловіку-водію, який був в автомобілі на пішохідному переході біля лікарні на вул. Першотравневій. Тим водієм був ОСОБА_4 , якого вона раніше не знала. Останній вийшов з автомобіля, підбіг до ОСОБА_6 та ударив його ззаду рукою по потилиці. Від удару ОСОБА_6 упав, потім підвівся і пішов до свого автомобіля. ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 та вона почула звук удару об автомобіль. Вона також чула, як перехожі чоловіки казали «навіщо ти його б`єш, він без свідомості». Самого побиття вона не бачила, але бачила ОСОБА_6 на землі. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розборонили перехожі.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який суду повідомив наступне. В вересні 2014 року він з ОСОБА_6 привели пральну машину, але їм потрібні були інструменти. ОСОБА_6 підвіз його на перехрестя вулиць Козицького Першотравнева, він вийшов з автомобіля та пішов. Однак через деякий час він почув писк гальм. Обернувшись, він побачив, як невідомий йому чоловік наніс ОСОБА_6 удар кулаком по обличчю. ОСОБА_6 упав, потім піднявся, між ним та ОСОБА_4 була штовханина. Йому не було видно бійки, оскільки вона відбувалася за автомобілем. В подальшому чоловіки розборонили ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_6 сів в автомобіль та поїхав. Того дня він ОСОБА_6 не бачив. Коли він зателефонував до ОСОБА_6 , то останній повідомив йому, що перебуває у лікарні зі струсом головного мозку.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який суду повідомив наступне. Того дня вій йшов по тротуару по вул. Козицького з лівої сторони. Він побачив автомобілі, які стояли на дорозі, а між двома чоловіками відбувається конфлікт. Потім він бачив ОСОБА_6 , який лежав на дорозі. ОСОБА_4 штовхав ОСОБА_6 на автомобіль та наніс кілька ударів кулаком по голові ОСОБА_6 .

В судовому засіданні були безпосередньо досліджені документи надані сторонами кримінального провадження, а саме:

Витяг з ЄРДР від 10.09.2014 р.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.10.2014 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фотознімку №1 особу, що нанесла йому тілесні ушкодження.

Висновок експерта №1701/1919, експертиза проведена з 13.10.2014 р. по 27.11.2014 р., згідно якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді травми голови та шийного відділу хребта: закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця (без порушення функцій спинного мозку), забоїв (синців, саден) м`яких тканин - волосяної частини голови, обличчя, передньої поверхні шиї. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення відповідають строку - 10.09.2014 р., за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не являлися небезпечними в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я.
Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 визнав те, що він наносив удари потерпілому ОСОБА_6 , але стверджував, що не мав наміру нанести потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Разом з тим всі свідки, допитані по справі стверджували, що бачили як ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 по голові, потерпілий в цей час падав, і навіть після цього ОСОБА_4 не припиняв його побиття. Крім того показання свідків узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_6 та висновком експерта, в якому описані виявлені в потерпілого тілесні ушкодження. Характер та локалізація цих тілесних ушкоджень відповідають механізму їх нанесення, описаному потерпілим та свідками, адже всі вони стверджували, що ОСОБА_4 неодноразово бив кулаками ОСОБА_6 по голові, цього не заперечив обвинувачений ОСОБА_4 , тілесні ушкодження в ОСОБА_6 здебільшого виявлені на голові.

Суд критично ставиться до стверджень ОСОБА_4 про те, що він не мав умислу заподіяти потерпілому тілесні ушкодження, оскільки такі його ствердження спростовуються його об`єктивними діями, описаними як ним самим, так і потерпілим та свідками, що показали, що ОСОБА_4 кілька разів кулаком вдарив потерпілого в голову. Такі дії носили виключно умисний характер.

Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_11 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для перевиховання ОСОБА_11 та запобігання вчинення ним нових злочинів буде покарання у вигляді обмеження волі. Враховуючи молодий вік обвинуваченого та те, що він вперше скоїв злочин, суд вважає, що його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в сумі 116790 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. Свої вимоги позивач мотивував наступним.

Майнова шкода складається із витрат на медикаменти для лікування травм, які він отримав внаслідок побиття. Ці витрати складають 9093,42 грн. та підтверджуються чеками аптек. Крім того позивач включив в майнову шкоду витрати на поїздку в Таїланд, які складають 106000 грн., де він лікувався та проходив масаж, вартість окулярів, які він вимушений носити після побиття, оскільки в нього погіршився зір. Загальна сума майнової шкоди заявлена потерпілим на суму 116790 грн.

Також потерпілим заявлено вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, яку він оцінив в 100000 грн., мотивуючи це тим, що внаслідок побиття він пережив фізичний біль, проходив болісні процедури, впродовж всього лікування почувався дискомфортно, незручно, певний період не міг перебувати без сторонньої допомоги, було принижено його гідність, порушено життєві плани його та його сім`ї.

В судовому засіданні потерпілий позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що внаслідок вказаних подій він змушений був витрачати свій час на відвідування лікарень, а потім слідчого та суду, він не міг займатися бізнесом, в наслідок чого не міг заробляти гроші, поки перебував на лікуванні, вважає це упущеною вигодою.

Представник потерпілого ОСОБА_5 позов підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов не визнав, проти його задоволення заперечував.

Прокурор ОСОБА_12 просив задовольнити позов в межах доведених позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем надано чеків на придбання ліків на суму 2234,95 грн. Суд не бере до уваги чек за купівлю окулярів, оскільки згідно висновку експерта травм очей в потерпілого не було, не було зафіксовано лікарями і погіршення зору в нього після отриманих травм. Жодних доказів, які б підтвердили факт погіршення зору саме внаслідок отриманих травм потерпілим суду не надано.

Суд також вважає безпідставною вимогу про стягнення в якості майнової шкоди витрат на поїздку в Таїланд, оскільки такі витрати ніяким документами не підтверджено, крім того жодного доказу про призначення лікування саме в Таїланді потерпілим не надано. Згідно наявних в справі доказів він проходив лікування на території України, що також висвітлено у висновку експерта, який досліджував всю медичну документацію потерпілого.

За таких обставин суд вважає доведеною позивачем суму майнових витрат на 2234,95 грн.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпілий зазнав певних моральних страждань внаслідок вчинення відносно нього злочину ОСОБА_4 та має право на відшкодування такої шкоди. Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілим моральна шкода оцінена невірно. Оцінюючи моральну шкоду в дуже значну суму 100000 грн., потерпілим крім доказів перебування на лікуванні, не надано жодного доказу в підтвердження позовних вимог морального характеру. Тому суд оцінює моральну шкоду спричинену потерпілому в 10000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 , оскільки між понесеними потерпілим моральними стражданнями та протизаконними діями ОСОБА_4 є прямий причинний зв`язок.

Суд також вважає, що витрати на правову допомогу слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого, оскільки ці витрати підтверджуються квитанцією №48 від 20.02.2015 р., видану адвокатом ОСОБА_5 , яка представляла інтереси потерпілого в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, ст. ст. 1167, 1177 ЦК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 дві тисячі двісті тридцять чотири гривні 95 копійок майнової шкоди, десять тисяч гривень відшкодування моральної шкоди, три тисячі гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: