Справа № 1-210/11
ПОСТАНОВА Провадження № 1/0274/9/14
І м е н е м У к р а ї н и
13.07.2015 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . ОСОБА_1
з участю секретаря . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу щодо засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст.ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2, 185 ч. 3; 15 ч. 3, 185 ч. 3; 263 ч. 2; 185 ч. 3 КК України,
15 вересня 2014 року у справі було постановлено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Однак при постановленні вироку допущено помилку, а саме при вирішенні долі речових доказів у справі в резолютивній частині вироку пропущено вирішення речових доказів, вилучених під час обшуку за тимчасовим місцем проживання підсудних.
Свідок ОСОБА_5 , у якої і проживали на час обшуку підсудні звернулась з заявою про повернення їй частини з вилучених під час обшуку речей, які належать саме їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку вирішуються судом, який постановив вирок. В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироків» зазначено, що до переліку питань, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків належить, зокрема, питання про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що частина речей, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме золотий ланцюжок та три золоті каблучки, належать ОСОБА_5 , дві пари чоловічого взуття та металевий цвяходер, які використовувались під час здійснення крадіжок, про що свідчать висновки судових трасологічних експертиз - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Даних про належність інших вилучених речей матеріали справи не містять, що унеможливлює прийняття по ним рішення і доля цих предметів може бути вирішена судом в порядку виконання вироку при зверненні зацікавлених осіб.
За таких обставин, враховуючи наявність у справі підтверджуючих доказів про належність речових доказів, доля яких не була вирішена при постановленні вироку, і виправлення цієї помилки не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засуджених, суд вважає за необхідне усунути вищевказану помилку в порядку вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року, п.п. 4, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду № 11 від 21.12.90, суд
п о с т а н о в и в :
виправити помилку у вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 вересня 2014 року, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч ст.ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2, 185 ч. 3; 15 ч. 3, 185 ч. 3; 263 ч. 2; 185 ч. 3 КК України, та у резолютивній частині вироку при вирішенні долі речових доказів зазначити: золотий ланцюжок довжиною 57 см, золоту жіночу каблучку вагою 2,41 г, золоту жіночу каблучку вагою 3,53 г, золоту жіночу каблучку вагою 1,54 г, які здано до камери схову СУ УМВС України в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_2 )4 2 пари чоловічого взуття та металевий цвяходер, вилучені під час обшуку 15.07.10 за адресою: АДРЕСА_1 , та здані до камери схову СУ УМВС України в Житомирській області - знищити.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1