№ 207/1859/15-к
№ 1-кп/207/269/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, українки, громадянки України, маючу неповну середню освіту, розлучену, утриманців не маючої, не працюючу, раніше судиму: 1/ 27 червня 1997 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.,ст.206 ч.2,141 ч.2,46-1 КК України /1960р./ до 03 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 02 роки, покарання не відбула; 2/ 07 липня 1998 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.,ст. 206 ч.1,44 КК України /1960р./ до штрафу у прибуток держави у сумі 150 гривень; 3/ 30 червня 2000 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзерджинська за ст.,ст. 229-6 ч.2,43,14 КК України /1960р./ до 02 років позбавлення волі. До призначеного покарання частково, у вигляді 01 року 01 місяця позбавлення волі, приєднано покаранння, призначене за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 червня 1997 року і остаточно до відбуття призначено 03 роки 01 місяць позбавлення волі; 4/ 02 червня 2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.3,75,76 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком 02 роки; 5/ 01 березня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.,ст.185 ч.2,309 ч.2,190 ч.2,70 КК України до 03 років позбавлення волі; 6/ 02 серпня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.186 ч.2,70 ч.4 КК України до 05 років позбавлення волі. Вказаним покаранням поглинуте покарання призначене вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 березня 2011 року. Звільнилась 20 січня 2014 року по відбуттю призначеного покарання, проживаючу у АДРЕСА_1 , за ст.186 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимою, на шлях виправлення не стала і повторно вчинила тяжке корисливе кримінальне правопорушення.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 18 лютого 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці 8-го Березня у м. Дніпродзержинську, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, подавляючи волю раніше їй незнайомої потерпілої ОСОБА_6 , штовхнула потерпілу руками. Тобто, застосувала насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілої. Від поштовху потерпіла впала на землю і після цього обвинувачена із корисливих мотивів викрала у потерпілої 170 гривень. Заволодівши грішми, обвинувачена з місця скоєння кримінального правопорушення зникла і викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена пояснила, що при реєстрації шлюбу вона своє прізвище " ОСОБА_7 " змінила на прізвище чоловіка " ОСОБА_8 ". Пояснила, що вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнає частково за ч.2 ст.185 КК України. Пояснила, що вдень 18 лютого 2015 року вона знаходилась у торговому кіоску по вулиці 8-го Березня у м. Дніпродзержинську. Біля кіоску знаходилась раніше їй незнайома жінка, потерпіла по справі, з чоловіком. Поцікавившись у продавця вартістю води, вона стала від кіоску відходити і почула, що жінка почала кричати, що у неї пропало 20 гривень і крикнула, щоб вона зупинилась. Вона зупинилась, показала потерпілій свої кишені і сказала, що грошей у неї не викрадала. Однак, потерпіла із кишені витягнула її паспорт і стала говорити, що у неї пропало 170 гривень і стала її бити. Вона стала захищатись, також била потерпілу і вкусила її. За жінку заступився незнайомий молодий чоловік. Вона просила потерпілу повернути їй паспорт. Паспорт потерпіла не віддала і вона пішла додому. У потерпілої вона відкрито грошей не викрадала та ніякого насильства до потерпілої не застосовувала. Потерпілій вона повернула 170 гривень.
Разом з тим, вина обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення стверджується поясненнями потерпілої, свідків та матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що обвинуваченої не знає. 18 лютого 2015 року вона зі своїм знайомим ОСОБА_9 знаходилась біля кіоску "Очищена вода" по вулиці 8-го Березня у м. Дніпродзержинську. До кіоску підійшла обвинувачена з хлопцем і у продавця поцікавились вартістю води, штовхаючи її. Вона їй зробила зауваження і побачила, що обвинувачена рукою із правої кишені її пальто витягнула 20 гривень. Вона стала вимагати у неї повернення грошей. Обвинувачена сказала, що грошей у неї не брала і викрадені у неї 20 гривень передала хлопцеві, який був з нею. ОСОБА_9 , якому вона сказала, що обвинувачена вкрала у неї 20 гривень, підійшов до хлопця, якому обвинувачена передала викрадені у неї 20 гривень і став вимагати їх повернення. У відповідь хлопець украдені у неї 20 гривень поклав у капюшон куртки обвинуваченої. Вона схватила капюшон руками і ці гроші впали на підлогу. В цей момент хлопець, який був з обвинуваченою, штовхнув ОСОБА_9 і він впав. Хлопець підняв 20 гривень. В цей момент обвинучена знову штовхнула її і вона від поштовху впала на землю. Обвинувачена знову із правої кишені її пальто витягнула 150 гривень, порвавши кишеню. Вона знову стала вимагати повернення грошей і провіряла внутрішню кишеню куртки обвинуваченої і виявила її паспорт, який забрала взамін грошей і який віддала працівникам міліції. Обвинувачена погрожувала їй фізичною розправою і, почувши, що викликали міліцію, пішла. Обвинувачену вона опізнала як особу, яка викрала у неї гроші і після впізнання обвинувачена повернула їй 170 гривень. Під час конфлікту обвинувачена вкусила її за руку. Просить обрати покарання відповідно до чинного законодавства.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює реалізатором у кіоску і обвинувачену та потерпілу не знає. 18 лютого 2015 року, приблизно о 15 годині, потерпіла купувала воду і вона почула, що потерпіла комусь говорила "що ви мене штовхаєте" і почала із кишені виймати гроші, щоб розплатитись за воду. Вийнявши дві купюри 100 гривень і 50 гривень, потерпіла стала говорити, що у неї пропало 20 гривень і стала вимагати у обвинуваченої повернення 20 гривень. Раптово 20 гривень виявились на підлозі біля обвинуваченої. Ці гроші підняв хлопець, який був з нею. Що було далі вона не бачила. Однак, почула крик потерпілої, що у неї пропали гроші. Біля кіоску зупинився автомобіль з якого вийшов мужчина. Підійшовши до обвинуваченої, він став вимагати, щоб вона повернули потерпілій гроші. У відповідь обвинувачена стала нецензурно лаятись. Ці події відбувались на вулиці біля кіоску. Із кіоску вона не виходила і чула тільки обривки фраз "паспорт, паспорт". Як викрали у потерпілої гроші вона не бачила. Також вона бачила як хлопець обвинуваченої штовхнув чоловіка потерпілої.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачену вона знає. Це її сусідка і стосунки між ними сусідські. 18 лютого 2015 року вона біля кіоску бачила бійку. Бились обвинувачена з потерпілою і потерпілій розірвали куртку. Потерпіла забрала у обвинуваченої паспорт і говорила, що його не віддасть. Якийсь чоловік став захищати потерпілу, яка кричала, що обвинувачена її пограбувала.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що обвинувачену не знає. 18 лютого 2015 року він зустрів потерпілу і вони пішли до кіоску "Очищена вода" купити води. До потерпілої підійшла обвинувачена з хлопцем і стала штовхати потерпілу. Після цього потерпіла стала кричати, що обвинувачена у неї із кишені куртки витягнула 20 гривень. Він побачив, що 20 гривень вже знаходились в руках у хлопця, який був з обвинуваченою. Він схватив його за руку і сказав, щоб віддав гроші. Хлопець 20 гривень кинув у капюшон куртки обвинуваченої. Із капюшона 20 гривень впали на підлогу. Він хотів їх підняти, але хлопець його штовхнув і він впав. Хлопець підняв гроші і сказав, що гроші належать йому. Обвинувачена потягнула потерпілу на вулицю, повалила на землю. Потерпіла стала кричати "віддай гроші і поможіть" і кричала, що обвинувачена забрала у неї 150 гривень. Зупинився автомобіль із якого вийшов чоловік і сказав, щоб обвинувачена віддала гроші потерпілій. У відповідь обвинувачена вилаяла чоловіка, а потерпіла у обвинуваченої із кишені витягнула паспорт і сказала, що його поверне після того, як віддасть 170 гривень. Почувши, що викликали міліцію, обвинувачена зі своїм хлопцем зникли. Між потерпілою та обвинуваченою була бійка. Від ударів обвинуваченої потерпіла впала і обвинувачена із кишені потерпілої витягнула гроші. Це все бачила продавець кіоску.
Вина обвинуваченої у скоєному також стверджується матеріалами кримінального провадження:
протоколом огляду паспорта обвинуваченої ОСОБА_5 від 19 лютого 2015 року, із якого вбачається, що потерпіла паспорт відібрала у обвинуваченої коли обвинувачена відкрито викрала у неї 170 гривень. Паспорт обвинуваченої був вилучений у Баглійський РВВС /а.с. 15-16/;
протоколом пред*явлення особи для впізнання від 03 березня 2015 року, із якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 під № 3 впізнала обвинувачену ОСОБА_5 як особу, яка 18 лютого 2015 року о 15 годині 30 хвилин біля будинку № 1 по вул. 8-го Березня у м. Дніпродзержинську відкрито із застосуванням насильства викрала у неї 170 гривень /а.с.23- 24/;
протоколом пред*явлення особи для впізнання від 03 березня 2015 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_9 під № 3 також опізнав обвинувачену ОСОБА_5 як особу, яка 18 лютого 2015 року о 15 годині 30 хвилин біля будинку № 1 по вул. 8-го Березня у м. Дніпродзержинську у його знайомої ОСОБА_6 відкрито із застосуванням насильства викрала 170 гривень /а.с. 25-26/;
постановою про визнання речовим доказом: паспорта ОСОБА_5 , який повернутий обвинуваченій та іншими доказами по справі.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілої, вчинений повторно тому, що у судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена, була раніше судимою за ч.2ст.186 КК України і судимість не знята та не погашена, відкрито викрала у потерпілої із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я, гроші у сумі 170 гривень. На вимогу потерпілої повернути гроші не відреагувала. Навпаки, з місця скоєння кримінального правопорушення, почувши, що викликали міліцію, зникла.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за скоєне, суд враховує характер та ступінь громадської небезпеки скоєного нею кримінального правопорушення, її особу, що раніше була судима та за скоєння корисливого злочину, посередню характеристику з місця мешкання, визнання своєї вини частково, всі обставини по справі, її відношення до скоєного, думку потерпілої, що спричинені матеріальні збитки відшкодовані. Тому суд вважає, що стосовно обвинуваченої необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною за ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 04 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити попередню: тримання під вартою та строк відбуття покарання вираховувати з дня її затримання --- 11 березня 2015 року.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів обвинуваченою з дня отримання копії вироку та в той же строк іншими учасниками процесу з дня оголошення вироку.
Суддя: / ОСОБА_1 /