Справа № 297/2462/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000819 від 09 вересня 2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Свалява Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , не одруженої, із середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 з невстановленого дня червня 2015 року по 09 вересня 2015 року, умисно, з метою незаконного збагачення, вплинувши психічним тиском-переконанням на малолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом умовляння, схилила останню до систематичного випрошування грошей у сторонніх осіб, мешканців та гостей міста Берегово, на автостоянці позаду супермаркету «Вопак» в м. Берегово, площа Героїв, 1, та на автостоянці біля спортивної бази «Закарпаття» в АДРЕСА_2 , привласнюючи собі матеріальні гроші, здобуті шляхом жебракування малолітньою.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України за кваліфікуючими ознаками втягнення малолітньої особи у заняття жебрацтвом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин наступні.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини пред`явленої їй підозри та пояснила, що дійсно умовила малолітню ОСОБА_7 випрошувати гроші. Так остання, протягом декількох місяців, на її умовляння, неодноразово випрошувала на автостоянці позаду супермаркету «Вопак» в м. Берегово на площі Героїв, 1, та на автостоянці біля спортивної бази «Закарпаття» у прохожих громадян гроші. Ствердила, що здобуті кошти шляхом жебракування малолітня приносила додому та віддівава їй, а вона в свою чергу, використовувала їх для сімейних потреб, в тому числі для придбання продуктів харчування. Додала, що схилила останню до заняття жебрацтвом так як їй потрібні були грошові кошти, оскільки вони проживають у скрутному матеріальному становищі.

У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо її не карати, обіцяла в майбутньому подібного не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка про день, час та місце судового розгляду кримінального провадження повідомлялася, в судове засідання не з"явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду кримінального провадження від неї не надходило.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК Українию, з допитом обвинуваченої та дослідженням її характеризуюючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України, як втягнення малолітньої особи у заняття жебрацтвом є доведеною, а юридична кваліфікація її дій за зазначеною статтею - правильною.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Те, що ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 31), є раніше не судимою (а.с. 34), суд відповідно до ст. 66 КК Укараїни, враховує як обставини, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу винної та конкретні обставини справи, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції її від суспільства, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а тому на підставі ст. 75 КК України, вважає звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_5 в пред"явленому їй обвинуваченні за ч. 2 ст. 304 КК України і призначити їй покарання у виді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року і шести місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_8