Справа № 752/8983/15-к
Провадження №: 1-кп/752/586/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002985 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очамчира, республіка Грузія, громадянина Грузії, який не працює, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 , 25.03.2015 року, приблизно о 16:50, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Горького, 115, на території Володимирського ринку, підійшов до прилавку з продажу сухофруктів, за яким знаходився потерпілий ОСОБА_4 і звернув увагу на коробку, що стояла на внутрішній стороні цього прилавку, в якій знаходились грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_6 зайшов за прилавок і своєю рукою взяв з коробки грошові кошти в сумі 800 грн., але був помічений потерпілим та був затриманий працівниками ринку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 25.03.2015 року, приблизно о 16:50, перебуваючи на території Володимирського ринку, підійшов до прилавку з продажу сухофруктів, побачив там ОСОБА_4 та підійшов до нього привітатись. Оскільки ОСОБА_4 не був знайомий з ОСОБА_6 він відмовився з ним вітатися, після чого ОСОБА_6 звернув увагу на коробку, що стояла на внутрішній стороні цього прилавку, в якій знаходились грошові кошти та взяв ці кошти, але оскільки ОСОБА_4 це помітив, ОСОБА_6 кинув ці гроші на прилавок. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив показання обвинуваченого. Вказав що претензій до нього не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середнього ступеню тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 331 від 21.04.2015 року на час вчинення злочину і на теперішній час може усвідомлювати свої дій та керувати ними і не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує, характеризується посередньо, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шестидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисяча двадцять) гривень в дохід держави.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у виді застави, залишити без змін. Після вступу вироку в законну силу, предмет застави повернути заставодавцю.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_7