НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
02 листопада 2015 року Справа № 322/854/14-к

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в Новомиколаївській ЦРЛ на посаді медсестри, має середню-спеціальну освіту, не заміжня, раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

встановив:
30 квітня 2014 року, близько 18 год. 25 хв., ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем «Chery QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась по автодорозі Запоріжжя-Донецьк, в напрямку м. Донецьк, на території Новомиколаївського району Запорізької області.

В цей же час, в районі 52 км., вищевказаної автодороги, в попутному з водієм ОСОБА_4 , напрямку, рухався невстановлений легковий автомобіль «ВАЗ», під керуванням невстановленого водія, який виконував маневр обгону автомобіля «Chery QQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У зустрічному вказаним автомобілям напрямку рухався легковий автомобіль «Honda CIVIC» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Коли водій невстановленого автомобіля «ВАЗ», не створюючи аварійної обстановки, завершував маневр обгону автомобіля «Chery QQ» під керуванням водія ОСОБА_4 , остання не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінила напрямок руху вправо, виїхала на праве по ходу руху узбіччя, внаслідок чого не впоралась з керуванням транспортним засобом, допустила його виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїла зіткнення з легковим автомобілем «Honda CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.04.2014 (т. 1 а.с. 62-69), протоколами огляду транспортних засобів «Honda CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Chery QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 30.04.2015 (т. 1 а.с. 70-79), висновком експерта від 04.06.2014 № 275/14 (т. 1 а.с. 111-117).

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій легкового автомобіля «Honda CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до Новомиколаївської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1626 від 02.05.2014, ОСОБА_6 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в області тім`яних доль, садна і рани на обличчі з крововиливом в підлежачі м`які тканини; прямі розгинальні переломи 1-6 ребер зліва по околопозвонковій лінії 10-11 ребер зліва по околопаточній лінії з крововиливами в окружаючи м`які тканини крововиливи в околопочечну жирову клітковину зліва, крововиливу під легеневою плеврою в області коренів, забиття лівої легені, крововиливи у м`які тканини спини; перелому горизонтальної і низхідній гілок лівої лобкової кістки, розриву лобкового симфізу, крововиливи в клітковину таза; закритого перелому правої променевої кістки в нижній третині; саден на кінцівках.

Всі пошкодження в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті ОСОБА_6 .

Смерть ОСОБА_6 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета та пошкодженням внутрішніх органів, що призвела до розвитку шоку.

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 685/14 від 23.10.2014, в діях водія автомобіля «Chery QQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1);

- 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Лінію 1.1 перетинати забороняється (Розділ 34 «Дорожня розмітка»).

Невідповідність дій водія автомобіля «Chery QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимозі пункту 10.1 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнала, а також не визнала пред`явлені потерпілими цивільні позови.

Допитана у судовому засіданні 09.09.2015 обвинувачена, ОСОБА_4 , пояснила суду, що водій невстановленого автомобіля ВАЗ під час виконання обгону її автомобіля «Chery QQ», не випередивши повністю її автомобіль, почав різко зміщуватися вправо, чим змусив її виїхати правими колесами на праве узбіччя, з метою уникнення зіткнення з цим автомобілем ВАЗ. Водночас, виїхавши на узбіччя, обвинувачена з метою уникнення зіткнення з дорожнім знаком спробувала повернутися на проїзну частину, проте відбувся занос автомобіля і зіткнення з автомобілем «Honda CIVIC», що рухався у зустрічному напрямку. При цьому, обвинувачена зазначила, що побачила невстановлений автомобіль ВАЗ бічним зором, коли його передня частина знаходилася в районі передньої стійки її автомобіля. Побачивши невстановлений автомобіль ВАЗ, обвинувачена, за її словами, прибрала ногу з педалі акселератора тим самим зменшуючи швидкість руху та надаючи можливість невстановленому автомобілю ВАЗ завершити обгін.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченої щодо моменту виявлення нею невстановленого автомобіля ВАЗ, оскільки відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом. Під час допиту обвинувачена зазначила, що запам`ятала вишневий колір невстановленого автомобіля ВАЗ, ще коли він їхав позаду неї.

Водночас, з наявного в матеріалах справи відеозапису (т. 1 а.с. 90), на якому зафіксовано виконаний невстановленим автомобілем ВАЗ маневр обгону автомобіля обвинуваченої, вбачається, що автомобіль ВАЗ на протязі нетривалого часу рухався в безпосередній близкості позаду автомобіля «Chery QQ», а з моменту початку обгону, виїзду автомобіля ВАЗ на смугу зустрічного руху, і до завершення обгону минуло 14 секунд (час за автомобільним відео реєстратором з 17:12:59 по 17:13:13).

З наведеного вбачається, що обвинувачена мала об`єктивну можливість побачити початок маневру обгону невстановленим автомобілем ВАЗ.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що за показаннями обвинуваченої, швидкість руху її автомобіля «Chery QQ» в той час, коли невстановлений автомобіль ВАЗ виконував її обгін, становила, приблизно, 70 км/год. Проте, зазначені твердження обвинуваченої щодо швидкості руху її автомобіля у сукупності з її подальшими діями по припиненню тиску на педаль акселератора, суд визнає такими, що не узгоджуються з протоколом огляду її транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди від 30.04.2014 (т. 1 а.с. 76), у якому відображено положення важеля переключення передач увімкнена п`ята передача.

Посилання захисника в судовому засіданні на те, що висновок експерта від 23.10.2014 № 685/14 (т. 1 а.с. 137-144) містить взаємовиключні висновки, а саме у пунктах 2 та 3 його резолютивної частини, суд відхиляє, оскільки з дослідницької частини цього висновку чітко вбачається допущена експертом описка під час надання відповіді на 3 питання, яка не має істотного значення, а неспроможними з технічної точки зору експертом визнано показання ОСОБА_4 , надані нею під час слідчого експерименту 16.10.2014.

Висновок судової автотехнічної експертизи від 25.11.2014 № 186-14 (т. 1 а.с. 165-176), на який посилався захисник, суд визнає таким, що не суперечить вищезазначеному висновку експерта від 23.10.2014 № 685/14, оскільки в ньому лише зазначається про створення невстановленим автомобілем ВАЗ небезпеки для руху водію ОСОБА_4 , змушуючи її вживати відповідні заходи щодо запобігання зіткненню транспортних засобів, проте не вказується, яких саме заходів мала вжити обвинувачена. Водночас, такий висновок від 25.11.2014 № 186-14 зроблено експертом без наведення будь-яких розрахунків, на відміну від висновку експерта від 23.10.2014 № 685/14. Питання щодо того, чи створювали дії водія невстановленого автомобіля ВАЗ аварійну дорожню обстановку експертом залишено без відповіді, у зв`язку з неможливістю визначення технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів для водія ОСОБА_4 . При цьому, експертом зазначено, що дані щодо обставин розвитку події, наведені обвинуваченою під час проведення слідчого експерименту від 16.10.2014 є технічно неспроможними.

Посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_7 з місця його спостереження за дорожньо-транспортною пригодою не міг бачити бокового інтервалу між автомобілем обвинуваченої та невстановленим автомобілем ВАЗ, що було підтверджено показаннями цього свідка у судовому засіданні, суд визнає несуттєвим для оцінки висновку експерта від 23.10.2014 № 685/14, оскільки в дослідницькій частині цього висновку до уваги було взято різницю у швидкості руху зазначених транспортних засобів та відстань, яку вони долають за певний проміжок часу, і саме на підставі цього зроблено висновок щодо спроможності або неспроможності показань з технічної точки зору, а також щодо відсутності аварійної обстановки для обвинуваченої. Бокові інтервали між транспортними засобами та краєм проїжджої частини експертом до розрахунку не брались.

Разом з цим, з огляду на показання свідка ОСОБА_7 щодо його необізнаності стосовно бокових інтервалів між автомобілями, суд не бере до уваги висновок експерта від 17.09.2014 № 585/14 (т. 1 а.с. 158-163), розрахунки в якому проведено з урахуванням показань цього свідка саме щодо бокових інтервалів між краєм проїжджої частини та автомобілями.

Таким чином, суд визнає доведеним твердження сторони обвинувачення про те, що недотримання ОСОБА_4 вимог п. 10.1 та розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме її виїзд на узбіччя, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та правильність кваліфікації її дій під час досудового розслідування.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, яка, згідно з характеристикою від 20.06.2014 № 818 (т. 1 а.с. 156) позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність у неї судимостей, тяжкість вчиненого, а також ставлення обвинуваченої до вчиненого нею злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення цивільних позовів, заявлених потерпілими ОСОБА_8 , який є сином ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , який є братом ОСОБА_6 , а також батьками ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд виходить з наступного.

Цивільними позивачами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час розгляду справи до суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України не перешкоджає розгляду цивільного позову за відсутності цивільних позивачів.

Цивільний відповідач, ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» надало суду заперечення проти позову та просило розглянути справу за відсутності їх представника.

На підставі ч. 3 ст. 23, п. 1 ч. 2 ст. 1167, ст.ст. 1168, 1194 ЦК України суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, дійшов висновку про те, що загальний розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної цивільним позивачам, становить 100 000,00 грн., тобто по 25 000,00 грн. на користь кожного з цивільних позивачів. При цьому, із зазначених 25 000,00 грн., відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з цивільного відповідача ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягає стягненню сума в розмірі 12*1218,00 грн. = 14 616,00 грн./3 = 4 872,00 грн. кожному, а решта суми, підлягає стягненню з обвинуваченої, тобто: 25 000,00 4 872,00 грн. = 20 128,00 грн. Разом з цим, ОСОБА_9 , який є братом померлого, та не відноситься до кола осіб, які мають право на страхову виплату, моральна шкода в розмірі 25 000,00 грн. підлягає стягненню з обвинуваченої в повному обсязі.

Заперечення ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» проти позову в частині неповідомлення обвинуваченою про настання страхового випадку судом відхиляються, оскільки дана обставина, нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена в якості підстави для припинення обов`язку страховика з відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення на їх користь з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. на підставі ст. 1200 ЦК України суд визнає необґрунтованими, оскільки жодними доказами не підтверджено існування обставин, передбачених ст. 1200 ЦК України, що дають цим особам право на таке відшкодування.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченій під час судового розгляду до суду не подавалось, а строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що обирався обвинуваченій під час досудового розслідування, закінчився 22 листопада 2014 року.

Питання про долю речових доказів у справі суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідками НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області від 21.05.2014 № 277/14 (т. 1 а.с. 104) на суму 589,68 грн., від 15.05.2014 № 276/14 (т. 1 а.с. 104) на суму 589,68 грн., від 04.06.2014 № 275/14 (т. 1 а.с. 118) на суму 589,68 грн., від 05.06.2014 № 329/14 (т. 1 а.с. 124) на суму 589,68 грн., від 23.10.2014 № 685/14 (т. 1 а.с. 145) на суму 589,68 грн., від 17.09.2014 № 585/14 (т. 1 а.с. 164) на суму 589,68 грн., від 03.07.2015 № 79-КТ (т. 2 а.с. 94) на суму 1477,28 грн. підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у загальній сумі 5 015,36 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 5 015,36 грн. (п`ять тисяч п`ятнадцять гривень, 36 коп.).

3. Речові докази у справі:

- автомобіль «Chery QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 ;

- автомобіль «Honda CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути публічному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот»;

- CD-диск з відео файлом та електронний носій «Transcend 300x 16 GB» - зберігати в матеріалах справи.

4. Цивільні позови ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 20 128,00 грн. (двадцять тисяч сто двадцять вісім гривень 00 коп.) кожному відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 4 872,00 грн. грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 коп.) кожному страхового відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1