Справа № 203/562/15-к
Провадження №1-кп/0203/189/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2015 року м. Дніпропетровськ

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянська Запорізької області, громадянки України, освіта вища, заміжньої, раніше не судимої, працюючої начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , обвинуваченої за ст. 368 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 згідно наказу № 27-к від 25.10.2013 призначена на посаду начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, яка згідно Закону України «Про державну службу» належить до 5 категорії посад та пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Таким чином, відповідно до примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_5 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області покладено наступні обов`язки:

- п. 2.7 організовує та контролює своєчасне та якісне відпрацювання документів відділу;

-п. 2.10 здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, виконує шляхом проведення перевірок: планових та позапланових, за дорученням керівництва Держпраці та ТДІзПП, правоохоронних органів, за пропозиціями установ, організацій і за зверненням громадян;

- п.2.14 складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення, виносить постанови про накладення адміністративних стягнень, у встановленому порядку передає матеріали про порушення до правоохоронних органів.

Таким чином, начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_5 наділено зазначеними правами та покладено на неї відповідні обов`язки.

25.12.2014 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області надійшли матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_6 ». Розгляд зазначених матеріалів 26.12.2014 доручено начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську ОСОБА_5 , яка є держслужбовцем 5 категорії 9 рангу, тобто займає відповідальне становище.

12.01.2015 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету повідомила представника за довіреністю ФОП « ОСОБА_6 » ОСОБА_7 про необхідність надати їй неправомірну вигоду у розмірі 2000 грн., за вчинення дій щодо неприйняття заходів реагування та не притягнення до відповідальності ФОП « ОСОБА_6 » за порушення трудового законодавства в ході розгляду матеріалу перевірки, який надійшов до Територіальної Державної інспекції з питань праці.

ОСОБА_7 , погодившись на пропозицію ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди, о 12 годині 19.01.2015 прибув до останньої на робоче місце. Надалі ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті № 7 Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17 будучи службовою особою, що займає відповідальне становище, із корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 2000 грн. за вчинення дій щодо неприйняття заходів реагування та не притягнення до відповідальності ФОП « ОСОБА_6 » за виявлені порушення трудового законодавства в ході розгляду матеріалу перевірки.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 368 КК України визнала частково, пояснивши суду, що дійсно 26.12.2014 їй надійшли матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_6 ». З приводу даних матеріалів до неї звернувся представник за довіреністю ФОП « ОСОБА_6 » ОСОБА_7 , якому вона 12.01.2015 повідомила про можливе притягнення до відповідальності ФОП « ОСОБА_6 » через порушення трудового законодавства, а саме працевлаштування працівника без офіційного оформлення. Також в ході розмови вона повідомила, що може сприяти уникненню ФОП « ОСОБА_6 » відповідальності за порушення трудового законодавства, шляхом не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності та не направлення матеріалів перевірки до правоохоронних органів, за винагороду в розмірі 2000 гривень. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодився та 19.01.2015 о 12 годині у приміщенні її службового кабінету передав їй грошові кошти в сумі 2000 гривень, після чого вона була затримана працівниками правоохоронних органів. При цьому обвинувачена заперечувала факт вимагання з її сторони грошових коштів, оскільки вона не створювала несприятливих умов для ФОП « ОСОБА_6 », т.я. відомості про порушення законодавства містились в матеріалах перевірки, які були надані їй керівництвом, а вона мала передати ці матеріали в правоохоронні органи і саме за не вчинення цих законних дій вона отримала грошові кошти від представника ФОП « ОСОБА_6 ».

Про винуватість обвинуваченої суд робить висновок виходячи із наступних доказів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що на початку січня 2015 року до нього звернувся його дядько ОСОБА_8 , який є приватним підприємцем і здійснює свою підприємницьку діяльність в павільйоні біля б. АДРЕСА_3 та повідомив, що його викликають в Територіальну державну інспекції з питань праці у Дніпропетровській області з приводу працевлаштування у вказаному кіоску продавця ОСОБА_9 без оформлення офіційних документів. Через хворобу ОСОБА_8 не міг самостійно прибути на бесіду до Інспекції, тому він погодився на його прохання сходити на бесіду замість нього, при цьому ОСОБА_8 надав йому довіреність.

12 січня 2014 він прибув до приміщення Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, що розташоване по вул. Набережна Леніна, 17 у м. Дніпропетровську, де зустрівся з ОСОБА_5 , з якою заздалегідь домовився про зустріч. В ході бесіди ОСОБА_5 пояснила, що з прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська до неї надійшли документи про порушення ФОП ОСОБА_8 трудового законодавства, що виразилося у працевлаштуванні робітника без офіційного оформлення трудових відносин, у зв`язку із чим вона може притягнути ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за дане порушення, а також направити матеріали до органів внутрішніх справ для відкриття кримінального провадження. У зв`язку із небажанням настання таких наслідків він спитав, що можна зробити щоб уникнути притягнення ОСОБА_8 до відповідальності, на що ОСОБА_5 на аркуші паперу написала «2000» та дала зрозуміти що йдеться про гривні. Також ОСОБА_5 повідомила, що у разі надання їй грошових коштів, вона не буде направляти матеріали до міліції та підкаже, як написати пояснення, щоб уникнути адміністративної відповідальності. Спілкування з ОСОБА_5 він записував на диктофон із метою ознайомити ОСОБА_8 зі змістом розмови. Після розмови він в цей же день поїхав до ОСОБА_8 та повідомив про необхідність надання 2000 гривень ОСОБА_5 .

Вподальшому він звернувся із заявою в міліцію та вранці 19.01.2015 прибув до СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де надав слідчому належні йому 2000 гривень, які були оглянуті слідчим в присутності понятих, помічені спеціальним порошком, після чого повернуті йому. Також він вдягнув жилет в відеокамерою, який був наданий працівниками міліції. Після цього вдень 19.01.2015 він прибув до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, що розташоване по вул. Набережна Леніна, 17 у м. Дніпропетровську, де його в коридорі зустріла ОСОБА_5 та провела до свого службового кабінету, де продиктувала шапку пояснення, яке він мав написати від імені ОСОБА_8 , а потім написала на аркуші, що треба написати в поясненні. Після цього ОСОБА_5 жестом показала йому, що грошові кошти які були обговорені на останній зустрічі треба покласти під кодекс на її робочому столі, що він і зробив. Надалі вони з ОСОБА_5 вийшли з кабінету та вона запевнила, що більше жодних проблем у ОСОБА_8 з цього приводу не буде, після чого він пішов.

На запитання адвоката свідок ОСОБА_7 пояснив, що вважає що ОСОБА_5 вимагала у нього грошові кошти, оскільки притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності його дядька ОСОБА_8 він сприймав як погрозу.

В судовому засідання свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є приватним підприємцем і здійснює свою підприємницьку діяльність в павільйоні біля б. АДРЕСА_3 , однак через стан здоров`я він іноді звертається за допомогою до свого родича ОСОБА_7 . Так, на початку січня 2015 року йому на мобільний телефон зателефонувала жінка, яка представилась як працівник Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та повідомила, що до неї надійшли матеріали перевірки вказаного торгового павільйону, в якому на момент перевірки працювала продавець без офіційного оформлення і запросила на бесіду. У зв`язку зі станом здоров`я він попросив щоб на бесіду приїхав його родич ОСОБА_7 , якому він видав довіреність для вирішення таких питань, на що вона погодилась. Також він повідомив про запрошення до Інспекції ОСОБА_7 , який погодився сходити на зустріч. 13.01.2015 року до нього приїхав ОСОБА_7 та повідомив, що в ході бесіди із ОСОБА_5 , остання запропонувала заплатити їй 2000 гривень для уникнення відповідальності за працевлаштування продавця, без офіційного оформлення. У зв`язку із чим вони з ОСОБА_7 вирішили передати гроші, однак одночасно звернувшись до правоохоронних органів із заявою про неправомірні дії ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 19.01.2015 до неї підійшли двоє незнайомих чоловіків, які представилися працівниками міліції та запросили взяти участь в слідчих діях в якості понятого, на що вона погодилась. Також в слідчих діях приймала участь другий понятий, раніше їй незнайома ОСОБА_11 . Надалі вони на автомобілі разом з працівниками міліції прослідували до приміщення по АДРЕСА_4 . Через деякий час вони разом з працівниками міліції піднялася на 4 поверх даної будівлі, де розташована Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області, в холі якої зустріли жінку, яка представилась працівникам міліції як ОСОБА_5 та провела до свого службового кабінету № 7. Надалі вона була присутня при обшуку вказаного кабінету, в ході якого на робочому столі ОСОБА_5 під документами були виявлені грошові кошти в сумі 2000 гривень, які в світлі ультрафіолетової лампи світились жовто-зеленим кольором. Серії та номери даних купюр були переписані в протокол обшуку, в якому розписались всі присутні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він брав участь в якості понятого при прослуховуванні слідчим за участю ОСОБА_7 та іншого понятого, аудіозапису розмови, яка зі слів ОСОБА_7 мала місце 12.01.2015 року між ним та громадянкою ОСОБА_5 . За результатом прослуховування аудіозапису слідчим було складено протокол, в якому відображено стенограму розмови.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засідання пояснив, що 19.01.2015 він погодився на пропозицію працівника міліції бути понятим при огляді грошових коштів, які мали бути передані у якості хабара, після чого прослідував у приміщення органів внутрішніх справ, де в його присутності, присутності ще одного понятого та раніше незнайомого йому ОСОБА_7 були оглянуті грошові кошти в сумі 2000 гривень, номери купюр були переписані, при цьому гроші були оброблені спеціальним порошком та «світилися» у світлі ультрафіолетової лампи. Вподальшому ці гроші були повернуті ОСОБА_7 для подальшої передачі в якості хабара. Всі дії були відображені у протоколі, який підписали всі учасники.
В судовому засідання свідок ОСОБА_14 пояснив, що 19.01.2015 до нього підійшли раніше незнайомі працівники міліції та запропонував взяти участь у слідчих діях у якості понятого, на що він погодився та пройшов до приміщення відділення міліції, де в його присутності, присутності ще одного понятого та раніше незнайомого йому ОСОБА_7 були оглянуті грошові кошти в сумі 2000 гривень, номери купюр були переписані, при цьому гроші «світилися» у світлі ультрафіолетової лампи. Вподальшому ці гроші були повернуті ОСОБА_7 для подальшої передачі іншій особі в якості хабара. Всі дії були відображені у протоколі, який підписали всі учасники.
Відповідно до протоколу огляду від 14.01.2015, за участю ОСОБА_7 було оглянуто наданий ним диктофон та прослухано розмови, які були збережені на СД карті чорного кольору, яка знаходилась у вказаному диктофоні (с.н. MM8GR01GUCCA-MG), яка вподальшому була вилучена, визнана речовим доказом та долучена до справи.
Окрім того, в судовому засіданні було досліджено речовий доказ прослухано аудіозапис (носій інформації СД карта с.н. MM8GR01GUCCA-MG), на якому зафіксовано розмову ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
З даного аудіо-запису розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вбачається, що зустріч та розмова відбуваються 12.01.2015 з приводу виявленого працівниками Бабушкінської ДПІ факту працевлаштування ОСОБА_9 у ФОП ОСОБА_8 продавцем в кіоску біля б. АДРЕСА_3 , без офіційного оформлення трудових відносин. В ході бесіди ОСОБА_5 розтлумачує ОСОБА_7 виявлені при перевірці факти та повідомляє ОСОБА_7 , що дані обставини є порушенням трудового законодавства, з зв`язку із чим стосовно ОСОБА_8 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а також буде направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності. Після чого ОСОБА_7 за своєю ініціативою ставить питання що можна зробити, щоб не відправляти матеріли перевірки до органів внутрішніх справ, на що ОСОБА_5 сказала, що підкаже як написати пояснення від імені ОСОБА_8 і нікуди не буде направляти матеріали перевірки.
Із показів свідка ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_5 вбачається, що в ході вказаної бесіди 12.01.2015 вона написала на аркуші паперу суму незаконної винагороди 2000 гривень.

Водночас, зі змісту аудіо-запису вказаної розмови судом не встановлено факту вимагання грошових коштів зі сторони ОСОБА_5 .

Згідно протоколу огляду від 19.01.2015, за участю ОСОБА_7 були оглянуті грошові купюри на загальну суму 2000 гривень, після чого оброблені спецзасобом «Промінь-1» та вручені ОСОБА_7 для подальшого використання при проведенні розслідування кримінального правопорушення за фактом отримання неправомірної вигоди. Окрім того, спецзасіб «Промінь-1» нанесено на аркуш паперу з написом «контрольний зразок», який поміщений в прозорий поліетиленовий пакет і опечатаний биркою з підписами свідків та учасників огляду.
Відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 21.01.2015, ОСОБА_7 19.01.2015 були видані попередньо оглянуті та помічені грошові кошти в сумі 2000 гривень. Вподальшому ОСОБА_7 о 12 годині 27 хвилин того ж дня в приміщенні кабінету № 7 Територіальної державної інспекції з питань праці в Дніпропетровській області, зустрівся з ОСОБА_5 та о 12 годині 30 хвилин передав їй неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень. Після чого у вказаному кабінету було проведено обшук, під час якого на робочому столі ОСОБА_5 було виявлено та вилучено неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 2000 гривен.

З протоколу про результати аудіо, відеоконтролю за особою від 20.01.2015, вбачається що працівник міліції на підставі ухвали слідчого судді із застосуванням технічних засобів 19.01.2015 провів аудіо-, відео контроль за ОСОБА_5 за місцем тимчасового перебування, за адресою: АДРЕСА_4 , зафіксував розмову ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також передачу грошових коштів. Зазначена аудіо-, відеоінформація міститься на електронних носіях Micro-SD № 480-т, Micro-SD № 481-т, Micro-SD № 482-т.
В судовому засіданні було переглянуто відеозаписи, що містяться на магнітних носіях інформації Micro-SD № 480-т, Micro-SD № 481-т, Micro-SD № 482-т, на яких зафіксовано зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в ході якої ОСОБА_5 диктує ОСОБА_7 текст пояснень, які мають бути написані від імені ОСОБА_8 щодо неоформленого працівника, після чого ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 кладе грошові кошті їй на стіл. Після цього ОСОБА_5 проводжає ОСОБА_7 до ліфта та повідомляє, що більше жодних претензій з цього приводу до ОСОБА_8 немає.

Однак, зі змісту розмови не вбачається саме факту вимагання грошових коштів зі сторони ОСОБА_5 .

З протоколу обшуку від 19.01.2015, вбачається що на підставі ухвали слідчого судді було здійснено обшук кабінету № 7Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, при цьому в ході обшуку на робочому столі під документами було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень. Також в ході обшуку, було вилучено аркуш А4 з рукописним текстом синього кольору, матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_6 », особова справа ОСОБА_5 , довідка начальника ТДІ з ПП ОСОБА_15 , посадова інструкція ОСОБА_5 , аркуш А4 з рукописним написом.
Вилучені в ході обшуку документи були оглянуті, про що складено протокол огляду від 19.01.2015 та визнані постановою старшого слідчого від 19.01.2015 року речовими доказами, які долучено до справи.
В судовому засіданні вказані речові докази було досліджено.
Так, з особової справи ОСОБА_5 встановлено, що вона згідно наказу № 27-к від 25.10.2013 року була призначена на посаду начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області. Станом на 19.01.2015 ОСОБА_5 перебувала на вказаній посаді.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 01.10.2013 року, остання була наділена адміністративними та організаційними повноваженнями, в тому числі мала право складати у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладення адміністративні стягнень, у встановленому порядку передавати матеріали про порушення до правоохоронних органів.

Відповідно до супровідного листа від 27.11.2014 року прокурором Бабушкінського району м. Дніпропетровська в адресу Інспекції з питань праці було направлено матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_6 » на 4 аркушах, які були отримані Інспекцією 25.12.2014.
Відповідно до резолюції на супровідному листі, дані матеріали були розписані на ОСОБА_5 . Матеріали перевірки складаються з наступних документів:
- листа заступника начальника ДПІ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в якому йдеться про встановлений в ході фактичної перевірки ФОП ОСОБА_6 факт працевлаштування з 01.08.2014 по 29.10.2014 в якості продавця громадянки ОСОБА_9 без укладання трудового договору та офіційного оформлення трудових відносин, що є порушенням чинного законодавства;
- копії акту (довідки) фактичної перевірки від 29.10.2014, в якому зазначено що при перевірці торгівельного кіоску на ж/ АДРЕСА_5 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_6 » встановлено, що в даному кіоску з 01.08.2014 по 29.10.2014 без офіційного оформлення трудових відносин продавцем працює ОСОБА_9 ;
- копії пояснень ОСОБА_9 від 29.10.2014, відповідно до яких остання з 01.08.2014 працює продавцем у ФОП ОСОБА_6 в кіоску на ж/ АДРЕСА_5 та отримує заробітну плату від нього, без офіційного оформлення трудових відносин;
- копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Також в ході обшуку в кабінеті ОСОБА_5 було вилучено рукописне пояснення від імені ОСОБА_8 , написане власноручно ОСОБА_16 під диктовку ОСОБА_5 , про те, що він в кіоску на ж/ АДРЕСА_5 працює сам, а ОСОБА_9 працювала у нього на випробовувальному терміні один день 29.10.2014.
Окрім того, в ході обшуку було вилучено аркуш паперу із рукописним текстом, який виконаний олівцем і за змістом відповідає вказаним поясненням ОСОБА_8 .
Згідно довідки начальника ТДІзПП у Дніпропетровській області від 19.01.2015, ОСОБА_5 19.01.2015 перебувала на робочому місці та не перебувала в черговій відпустці, на лікарняному, відпустці без збереження заробітної плати.
Відповідно до наявної в справі довіреності № 1/15 від 01.01.2015, фізична особа підприємець ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_7 здійснювати представництво його інтересів в усіх установах державної влади та органів місцевого самоврядування.
Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, ОСОБА_8 , 29.10.1996 зареєстрований як підприємець.
Також в ході досудового розслідування в якості речових доказів були визнані оптичні носії інформації: «DVD-R TRAXDATA 4.7 CG», на якому зафіксовано обшук службового кабінету ОСОБА_5 та «DVD-R Verbatim 4.7 CG», на якому зафіксовано допит ОСОБА_5 в якості підозрюваної.
Вказані відеозаписи були переглянуті в судовому засіданні та встановлено, що на носії «DVD-R TRAXDATA 4.7 CG» дійсно міститься відеозапис обшуку службового кабінету ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень, які в світлі ультрафіолетової лампи світяться жовтим кольором. При освітленні вказаною лампою рук та долоней ОСОБА_5 свічення на вбачалося.
На носії «DVD-R Verbatim 4.7 CG» міститься відеозапис допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваної, який мав місце 19.01.2015.
Відповідно до висновку експерта № 70/12-128 від 22.01.2015 виявлені сліди Виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях на банкнотах з серійними номерами: ГЖ8763329, ГХ4629258, МЗ4745763, КЕ4762573, БА9857286, ГД5429033, ГА6707062, ВЮ5785373, МЛ7578890, АИ3894382, КЕ4249405, КВ5175588, РДЗ150353, КЖ3983684, КЯ9069810, КЕ5942343, ПГ2752826, ЗГ8413484, ПИ0535729, ЕЕ9942445, КХ6538559, ПВ2400031, ПГ4162765, ПБ5393683, КН3306989, ПД0127350, ЗБ2915267, ПГ4462500, на фрагменті паперу зі зразком люмінесцентної речовини, мають між собою спільну родову приналежність. На представлених на дослідження ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_5 , слідів речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях, не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № 70/06-48 від 28.01.2015 року, шістнадцять банкнот номіналом по 50 гривень із серійними номерами: ПИ0535729; ЕЕ9942445; ПГ2752826; ЗГ841Э484; ПГ4162765; ПБ5393683; КХ6538559; ПВ2400031; ЗБ2915267; ПГ4462500; КН3306989; ПД0127350; РДЗ150353; КЖ3983684; КЕ5942343; КЯ9069810, та дванадцять банкнот номіналом по 100 гривень із серійними номерами: МЗ4745763; КЕ4762573; ГЖ8763329; ГХ4629258; ВЮ5785373; ГА6707062; ГД5429033; БА9857286; КВ5175588; КЕ4249405; АИ3894382; MЛ7578890 (всього на загальну суму 2000 (дві тисячі) гривень НБУ), вилучені 19.01.2015 під час обшуку службового кабінету ОСОБА_5 , відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу.

Постановою старшого слідчого від 28.01.2015, вказані грошові кошти були визнані речовими доказами та передані на зберігання до УФЗБО ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Обвинуваченням, дії ОСОБА_5 , як службової особи, яка займає відповідальне становище, по отриманню неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_7 за невчинення в інтересах третьої особи дії, з використанням наданої їй влади та службового становища кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України за ознакою «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди».

Мотивуючи наявність у діях ОСОБА_5 вказаної кваліфікуючої ознаки, обвинувачення стверджує, що ОСОБА_5 під час розмови із ОСОБА_7 , яка мала місце 12.01.2015 своїми словами про можливе притягнення ОСОБА_8 до адміністративної або кримінальної відповідальності за порушення трудового законодавства, створила ОСОБА_7 умови, при яких він був вимушений погодитись на незаконні вимоги щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 грн.

Однак, обвинувачена в ході судового розгляду наполягала, що при спілкуванні із ОСОБА_7 вона грошей не вимагала, а навпаки останній сам спитав, що потрібно для не притягнення ОСОБА_8 до відповідальності, на що вона запропонувала йому заплатити 2000 гривень.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» вимаганням хабара визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Згідно стаття 458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Висновок Верховного суду щодо застосування кваліфікуючої ознаки ч.3 ст. 368 КК України «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди» викладений в постанові від 04.10.2012 № 5-14кс12.

У вказаній постанові Верховний Суд України констатував, що із законодавчого визначення розуміння вимагання хабара ця ознака може бути поставлена у вину лише у тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабара погрожуючи вчиненням або не вчиненням таких дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам, того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати хабар із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам. Тобто законність прав і інтересів, які хабародавець захищає шляхом дачі хабара, має бути однією із основних і обов`язкових ознак вимагання. На відміну цьому, у разі, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів, тощо, то вимагання хабара виключається.

За фактичних обставин справи, коли службова особа вимагає дати їй хабар, а особа, яка його дає і при цьому усвідомлює, що тим самим незаконно уникає настання для себе негативних наслідків, які б настали за відмови дати його, то такі дії за своїми ознаками не утворюють вимагання хабара.

Аналогічну правову позицію було викладено в постанові Верховного Суду України в постанові від 23.05.2013 № 5-13кс13.

Окрім того, у свої постанові від 26.12.2013 № 5-43кс13 Верховний Суд України констатував, що із законодавчого визначення та судової практики випливає, що така ознака, як вимагання хабара, може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа - хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або а) відкритою погрозою, або б) створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер або спрямовані на заподіяння шкоди лише правам та законним інтересам хабародавця.

Правильне визначення меж вимагання хабара пролягає через зміст прав та інтересів особи (їх законність чи незаконність), можливість реалізації (захисту) цих прав та інтересів за допомогою хабара, законність чи незаконність дій службової особи, якими вона погрожує, у разі відмови від давання хабара, а також через спрямованість погроз службової особи на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця.
Найбільш значущою ознакою вимагання є те, що примушування до хабара може бути вчинено тільки за допомогою погрози заподіяння шкоди правоохоронюваним, законним інтересам особи. При цьому під законними інтересами слід розуміти інтереси, які забезпечуються нормами закону (до яких можна застосувати нормативний критерій), а також ті, що не суперечать чинному законодавству. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004, незаконний інтерес, на відміну від правоохоронюваного, не захищається ні законом, ні правом і не повинен задовольнятись чи забезпечуватись ним.
За законодавчим визначенням, не може розглядатися як вимагання хабара погроза з боку хабароодержувача вчинити відносно хабародавця законні дії, хоча вони й зачіпають законні інтереси останнього.

В цій же постанові Верховний Суд України висловив свою правову позицію з приводу правильного розуміння законодавчого визначення вимагання хабара і констатував, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, уникнути заслуженої відповідальності, одержати незаконні пільги або переваги тощо, то вимагання хабара виключається.

Водночас в ході судового розгляду не здобуто об`єктивних доказів які б свідчили про вимагання грошових коштів зі сторони ОСОБА_5 , зокрема про створення саме нею умов які б мали ознаки вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 за не притягнення ОСОБА_8 за порушення трудового законодавства.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_7 , даних в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 при зустрічі 12.01.2015 розтлумачила йому суть виявленого працівниками Бабушкінської податкової інспекції порушення трудового законодавства ФОП ОСОБА_8 , яке полягало у відсутності офіційного оформлення з працівником ОСОБА_9 , та повідомила про можливі наслідки цього порушення для ФОП ОСОБА_8 , які полягали у його притягненні до адміністративної чи кримінальної відповідальності, однак вимагання грошей, як таке, не мало місце, погроз вона йому не висказувала. Навпаки, він за своєю ініціативою спитав, що можна зробити для уникнення ОСОБА_8 будь-якої відповідальності.

Причому свідок ОСОБА_7 не пояснив в яких саме конкретних діях, бездіяльності проявилося вимагання грошей зі сторони ОСОБА_5 .

Окрім того, при прослуховуванні судом аудіо запису, зафіксованому на цифровому носії інформації СД-карта с.н. MM8GR01GUCCA-MG, а також при перегляді відеозаписів зафіксованих на магнітних носіях інформації № 480т, 481т, 482т не виявлено слів або дій ОСОБА_5 , які б свідчили про вимагання грошей від ОСОБА_7 .

Натомість встановлено, що при вказаних розмовах ОСОБА_7 не висказував заперечень проти виявленого порушення щодо відсутності документів про офіційне оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_8 та працівником ОСОБА_17 , яка працювала з 01.08.2014 по 29.10.2014 в кіоску біля б. АДРЕСА_3 .

З письмових доказів судом встановлено, що працівниками ДПІ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровськабуло здійснено перевірку діяльності кіоску ФОП ОСОБА_8 , розташованого в району б. АДРЕСА_6 , за результатами якої складено акт від 29.10.2014, згідно якого виявлено наступне порушення законодавства: в даному кіоску з 01.08.2014 по 29.10.2014 без офіційного оформлення трудових відносин продавцем працює ОСОБА_9 .

Дані матеріали були направлені спочатку на адресу прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська, а вподальшому направлені на адресу начальника Територіальної державної інспекції з питань праці, яким робота з даними матеріалами була доручена ОСОБА_5 .

Виявлений в ході перевірки факт підтвердила і сама ОСОБА_9 , яка надала відповідні письмові пояснення працівникам ДПІ.

Таким чином, ОСОБА_5 не мала жодного стосунку до самої перевірки, не була її ініціатором, перевірка була проведена іншим державним органом, який не перебуває в підпорядкування Територіальної державної інспекції з питань праці в Дніпропетровській області і на працівників якої ОСОБА_5 не мала жодного впливу, що спростовує твердження обвинувачення про те, що саме ОСОБА_5 були створені умови, за яких ОСОБА_7 вимушений був передати неправомірну вигоду.

Окрім того, суд звертає увагу, що факт неофіційних трудових відносин дійсно суперечить діючому законодавству та може каратися як згідно законодавства про адміністративні правопорушення, так і за нормами закону про кримінальну відповідальність.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 був зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці ОСОБА_5 у вигляді невжиття заходів для притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за виявлене порушення трудового законодавства та переслідував мету уникнення настання для ОСОБА_8 негативних наслідків, які б настали за відмови передачі ОСОБА_18 неправомірної вигоди.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто сукупності неспростовних доказів з переконливістю підтверджуючих висновки обвинувального акту у даній частині, щодо вимагання грошових коштів. Окрім того, досліджені в судовому засідання докази не спростовують доводи ОСОБА_5 про те, що вона грошових коштів у ОСОБА_7 не вимагала.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку що визнання ОСОБА_5 винною в частині обвинувачення, яке стосується вимагання неправомірної вигоди буде суперечити зазначеним вище постановам Верховного Суду України, які містять конкретні висновки щодо застосування даної кваліфікуючої ознаки.

При таких обставинах суд відповідно до вимог ст. 458 КПК України зобов`язаний привести об`єм обвинувачення ОСОБА_5 у відповідність до зазначених судових рішень Верховного Суду України.

Водночас суд звертає увагу, що стороною обвинувачення не було наведено мотивів, які б давали змогу відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України. Не було здобуто таких даних і в ході судового розгляду.

Враховуючи правові висновки Верховного Суду України, які містять та в перелічених постановах, а також сукупність доказів досліджених в ході судового слідства, суд не знаходить підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди», яка підлягає виключенню з обвинувачення.

Згідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до санкції ч.3 ст. 368 КК України визначені у диспозиції статті дії караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.
Згідно санкції ч.1 ст.368 КК України, визначені у диспозиції статті дії караються штрафом від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе, згідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме: із ч.3 ст. 368 КК України на ч.1 ст. 368 КК України.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Аналізуючи викладені докази у сукупності, суд доходить висновку що обставини справи та послідовність дій обвинуваченої ОСОБА_5 об`єктивно свідчать про наявність у неї умислу на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за невжиття заходів щодо притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за виявлене порушення трудового законодавства щодо неофіційного працевлаштування продавця ОСОБА_17 у період з 01.08.2014 по 29.10.2014.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченої, яка вину визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, характеризується позитивно як за місцем мешкання, так і за місцем роботи, раніше не судима, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. Також суд враховує стан здоров`я ОСОБА_5 , яка хворіє на ряд хронічних захворювань, що підтверджується відповідними медичними виписками.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд, вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбуття покарання із випробовуванням в порядку, передбаченому ст.ст. 75 КК України, але із покладенням на неї обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, оскільки сукупність зазначених пом`якшуючих обставин суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

Водночас суд не вбачає за можливе застосування спеціальної конфіскації, оскільки відповідно до ч.4 ст.96-2 КПК України, спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

Вирішуючи питання про речові докази:

-грошові кошти в сумі 2000 гривень, що знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУМВС України в Дніпропетровській області суд вважає необхідним, відповідно до ст. 100 КПК України, повернути ОСОБА_7 ;

-цифровий носій інформації СД-карта с.н. MM8GR01GUCCA-MG, «DVD-R TRAXDATA 4.7 CG», на якому зафіксовано обшук службового кабінету ОСОБА_5 та «DVD-R Verbatim 4.7 CG», на якому зафіксовано допит ОСОБА_5 в якості підозрюваної суд вважає необхідним відповідно до ст. 100 КПК України зберігати їх при матеріалах справи;
-особова справа ОСОБА_5 , матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_6 », пояснення від імені ОСОБА_8 , довідка начальника ТДІ з ПП ОСОБА_15 , посадова інструкція ОСОБА_5 , аркуш А4 з рукописним написом олівцем суд вважає необхідним відповідно до ст. 100 КПК України зберігати їх при матеріалах справи.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на майно ОСОБА_5 що був накладений по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді віл 21.01.2015.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та призначити їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на один рік, без застосування спеціальної конфіскації.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти вказані органи про зміну місця свого мешкання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 2000 гривень, що знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУМВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_7 ;

-цифровий носій інформації СД-карта с.н. MM8GR01GUCCA-MG, «DVD-R TRAXDATA 4.7 CG», на якому зафіксовано обшук службового кабінету ОСОБА_5 та «DVD-R Verbatim 4.7 CG», на якому зафіксовано допит ОСОБА_5 в якості підозрюваної зберігати при матеріалах справи;
-особову справу ОСОБА_5 , матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_6 », пояснення від імені ОСОБА_8 , довідку начальника ТДІ з ПП ОСОБА_15 , посадову інструкція ОСОБА_5 , аркуш А4 з рукописним написом олівцем зберігати при матеріалах справи.
Арешт на майно ОСОБА_5 , а саме на домоволодіння АДРЕСА_7 , накладений ухвалою слідчого судді від 21.01.2015 скасувати.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий ОСОБА_1