Гусятинський районний суд Тернопільської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Перцовій В.В.

з участю прокурора 1 Кураша В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гусятин справу про

обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, з

вищою освітою, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

і ернопільської області, одруженого, працюючого підприємцем, ,

військовозобов»язаного, раніше не/судимого, громадянина України, за ст.172 ч.І КК

України. -

ВСТАНОВИВ:

Підсудній вчинив злочин при слідуючих обставинах: так. ОСОБА_2. будучи

фізичною особою - підприємцем, здійснюючи з метою отримання прибутку

підприємницьку діяльність у вигляді виробництва столярних виробів, в порушення п.6

ч.І ст.24, ст. 48 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.ЗО Закону України «Про

оплату праці», п.2.14. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників»,

затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і

Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58.

використовував працю найманих працівників без укладення трудових договорів в

письмовій формі, оформлення трудових книжок, ведення табелю робочого часу

нарахування заробітної плати та обов'язкових державних платежів, передбачених

трудовим законодавством України.

Зокрема. ОСОБА_2 впродовж року з березня по серпень 2010 року

використовував працю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як робітників столярного

цеху, розташованого в м.Копичинці, вул.22 Січня. 16., Гусятинського району.За

виконану роботу ОСОБА_2 щомісячно виплачував ОСОБА_3 га ОСОБА_4

П.Я. заробітну плату «в конвертах» у розмірі 800 гривень кожному, не подаючи при

цьому в державні контролюючі органи звітності по цих працівниках та не

перераховуючи внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в

Пенсійний фонд України, державне соціальне страхування на випадок безробіття, у

фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві, чим порушив соціальні права вказаних осіб.

Окрім цього, використовуючи працю ОСОБА_3 та ОСОБА_4

підприємець ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.сг.43, 45, 46 Конституції України,

якими передбачено право людини на належні, безпечні і здорові умови праці, на

заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, оплачувану щорічну відпустку

право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, частково';

або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежні

від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом чке

гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок

страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, ст.ст.253-256 КЗнП

України та ст.ст. 11.14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування», згідно яких повинен сплачу вати страхові внески на загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування для сЬізичних г.рїо

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 свою вину пред'явленому йому обвинуваченні визнає повністю і пояснив, що дійсно з 2000 р^

по даний час займається підприємницькою діяльністю і зареєстрований як суб

підприємницької діяльності. На початку березня 2010 року до нього звернули

ОСОБА_4 та ОСОБА_3, жителі с.Чагарі Гусятинського район)

проханням взяти їх на роботу, на що він погодився. Працювали вони щоденно, окрі

суботи, неділі та святкових,днів. З вказаними особами він ніяких письмових договош

чи угод не укладав і працювали вони неофіційно за усною домовленістю. Щомісячної

роботу він їм обом виплачував заробітну плату на руки готівкою в сумі 800 три. ¦

місяць. Будь - яких податків та внесків за вказаних осіб у державні органи та фонди і

сплачував. Вину у скоєному визнає повністю. Розкаюється у вчиненому.

Просить суворо його не карати та обмежитись дослідженням лише його гтока

Зміст ст.299 КПК України роз'яснено та зрозумілий.

За згодою учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, за можлгі

обмежитись дослідженням лише показів підсудного, матеріалів справи, визнав»

недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікя

не оспорюються і які правильно розуміє підсудній та інші учасники процесу.

При таких обставинах суд прийшов до висновку, що злочинні дії підсудного елі

кваліфікувати за ст. 172 ч.І КК України, так як ОСОБА_2 вчинив грубе порушені

законодавства про працю.

Підходячи до обрання покарання підсудньому, суд враховує ступінь суспільні

небезпеки вчиненого, особу підсуднього, його характеристику, пом'якшую*

відповідальність обставини, що злочин вчинив вперше, розкаявся у вчиненому, актив

сприяв розкриттю злочину, і вважає, що для його виправлення і перевиховання с

обрати покарання у вигляді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323. 324 КПК У країни.-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 172 ч.І КК України і обрати

йому покарання за цією статтею у вигляді пятдесяти неоподаткованих мінімумів

доходів громадян (вісімсот п»ятдесят) гри.штрафу .

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту проголошенню в

апеляційний суд Тернопільської області через Гусятинський райсуд.

Суддя Г.М. Римар