У Х В А Л А

Справа № 183/843/15

№ 1-кп/183/220/15

24 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004655 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вирішальне, Гадяцького району, Полтавської області, не працюючого, розлученому, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України,

встановив:

прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, так як термін тримання його під вартою закінчується, а підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, і на сьогодні є наявними ризики встановлені судом при обранні такого запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримала.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що в задоволенні клопотання прокурора повинно бути відмовлено, так як відсутні ризики для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , а сьогодні ті ризики, які були раніше втратили силу. З цих підстав захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт так як обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, живе з матір`ю, яка хворіє на тяжку хворобу та потребує постійного догляду, а сам ОСОБА_4 буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, та вважає, що строк його тримання під вартою продовжувати не потрібно.

Прокурор ОСОБА_3 висказався за відмову в заявленому захисником клопотанні про зміну запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_6 висказалася проти зміну запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора, потерпілу, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що ризики відповідно до ст. 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися, що є беззаперечною підставою для продовження йому строку тримання під вартою на шістдесят днів.

На підстав того, що ризики передбачені ст. 177, ст. 178 КПК України суд врахував достатніми для продовження ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу тримання під вартою, то суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт повинно бути відмовлено. Ні захисником ні обвинуваченим не надано суду достатніх та беззаперечних даних про зміну ризиків для тримання під вартою, або нових обставин, які давали б суду беззаперечні підстави для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт. Таким чином доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання під вартою підозрюваного є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які були досліджені судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 197 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів до 25 листопада 2015 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя