ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2183/15-к

10 листопада 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю : прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимий: вироком Костопільського районного суду від 09.12.2013 року за ч.І ст.190 КК України до громадських робіт строком 120 годин; вироком Костопільськиого районного суду від 27.11.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України до арешту строком 3 місяці, на підставі ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Костопільського районного суду від 09.12.2013 року та визначено остаточне покарання - 3 місяці і 5 днів арешту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Костопільського районного суду від 27.11.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці та 5 днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив навмисне кримінальне правопорушення. Так, 08.08.2015 року близько 23:45 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , скориставшись обставиною, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань, повторно, умисно викрав 29 літрів дизельного палива з автомобіля марки « OPEL OMEGA », який належить громадянці ОСОБА_6 , по ціні 18,69 грн. за 1 літру, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на суму 542,01 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, розкаявся та запевнив суд, що більш так вчиняти не буде.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки їй повністю відшкодовано збитки.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скоїв викрадення чужого майна, а саме: 08.08.2015 року - у громадянки ОСОБА_6 29 л. дизельного палива на загальну суму 542,01 грн., тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, тому призначити міру покарання необхідно в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин .

На підставі викладеного та керуючись ст. 349 ч.3, ст.ст.373-375 КПК України, ст. 65,66,67, ч.2 ст.185 суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з дня набрання вироку законної сили.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1