Справа № 487/4610/15-к
Провадження № 1-кп/487/411/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 року. Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001605 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.03.2007 року Центральним судом м.Миколаєва, за ч.2 ст.189 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 22.04.2008 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 25.06.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 02.07.2014 року.
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
27 березня 2015 року у вечірній час, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , в ході розмови з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязне них відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно наніс один удар останньому ножем в живіт.
Згідно висновку експерта №667 від 19.05.2015 року у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення брюшної порожнини з пошкодженням петель кишечника та внутрішньочеревної кровотечі, які призвели до шоку тяжкого ступеня та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені описаного злочину визнав повністю та пояснив, що 27 березня цього року він з ОСОБА_7 , з якою проживає однією сім`єю, її чотирма дітьми та вітчимом ОСОБА_8 , ввечері вийшов на дитячий майданчик на прогулянку у двір, де сидів на корточках. Коли він там знаходився до нього підійшли двоє хлопців, один з яких був ОСОБА_6 , з яким він відбував покарання в місцях позбавлення волі. ОСОБА_6 почав до нього чіплятися, схопив за шию та намагався відвести його щоб «побалакати», на що він ( ОСОБА_9 ) не погоджувався, викрутився та знов сів на корточки. Після цього ОСОБА_10 двічі вдарив його ногою ззаду по голові, внаслідок чого між ними почалась штовханина. В цей час інший хлопець, намагався відволікти вітчима, а ОСОБА_7 стала між ним та ОСОБА_6 намагаючись уникнути бійки. В цей час ОСОБА_6 почав хапати ОСОБА_7 за руки, намагаючись відсунути в бік. Враховуючи, що безпосередньо перед цим ОСОБА_7 перенесла операцію брюшної порожнини і від дій ОСОБА_6 в неї могла виникнути внутрішня кровотеча, він ( ОСОБА_5 ) дістав з кишені розкладний ніж, яким до цього різав яблука, розклав його та один раз вдарив ОСОБА_6 в живіт. Після цього штовханина припинилась, ОСОБА_6 відійшов від ОСОБА_7 . Він ( ОСОБА_11 ) попросив викликати швидку допомогу та пішов додому до матері, де дочекавшись приїзду міліції віддав ніж та добровільно розповів про те що сталося. Додав, що після звільнення в лютому 2014 року з місць позбавлення вирішив покінчити з кримінальним минулим, створив сім`ю, намагався влаштуватись на роботу та уникати спілкуватись з колишніми знайомими, які б могли завадити йому стати на шлях виправлення та побудови нового життя.
Обставини викладені обвинуваченим сторона обвинувачення не оспорювала та погодилась, що вони мали місце при вчиненні злочину.
Згідно розписки, даній ОСОБА_6 10 квітня 2015 року, йому відшкодовано матеріальна та моральна шкода спричинена злочином, претензій він до обвинуваченого не має та просить не позбавляти його волі.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №2031/206, ОСОБА_7 24 лютого 2015 року перенесла операцію Лапаротомію, спленектомію, дренування брюшної порожнини.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №223 ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (дебільності) зі значними поведінковими порушеннями. На час вчинення злочину тимчасового хворобливого стану психічної діяльності у нього не було, немає і на час проведення експертизи. В період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння міг віддавати звіт своїм діям, керувати ними. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які стосуються речових доказів, судових витрат, цивільного позову, інформації повідомленої обвинуваченим та які характеризують особу обвинуваченого.

Досліджені у судовому засіданні докази, їх оцінка свідчать, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття у вчиненому; сприяння розкриття вчиненого злочину; той факт, що вчинення злочину обвинуваченим викликано протиправними діями потерпілого; відшкодування шкоди заподіяної злочином потерпілому.

При призначенні покарання суд, врахувавши обставини, що пом`якшують обвинуваченому покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням особи винного, який характеризується посередньо, відшкодував потерпілому шкоду заподіяну злочином, щиро покаявся, а також обставини справи, вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 121 ч.1 КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, характеризується посередньо, наявність процесу позитивних змін у свідомості обвинуваченого, направленого на зміну способу життя та створення сім`ї, а також враховуючи, що в нього є вади психічного характеру, які впливають на його поведінку та вчинення ним злочину було викликано протиправною поведінкою потерпілого відносно обвинуваченого та його жінки, беручи до уваги обставини справи та позицію потерпілого суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування, визначеного йому покарання і тому вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави підлягає повному задоволенню, оскільки є обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи та визнаний обвинуваченим.

Також з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосування ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно вимог ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти на протязі іспитового строку орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду та зобов`язавши ОСОБА_5 з`являтись за кожною вимогою до суду, не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь департаменту фінансів Миколаївської міської ради (ГУ ДКСУ в Миколаївській області р/р 0003, МФО 826013, ) 4473,87 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно до вимог ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 184,14 грн., понесені на залучення експерта.

Речові докази: ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ м.Миколаєва знищити; кофту, джемпер футболку, куртку марки «MAIAQI», який зберігається в камері зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ м.Миколаєва передати ОСОБА_5 за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суд Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя