Справа № 303/6620/15-к
Провадження № 1-кп/303/577/15
УХВАЛА
23 жовтня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000067 від 21.07.2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Мукачево Закарпатської області, громадянин України, українець, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу на посаді старшого офіцера відділення внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_2 по Західному регіональному управлінні ДПС України у військовому званні «майор», раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
20.10.2015 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшов від Військової прокуратури Західного регіону України обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 оскільки 26.10.2015 року закінчується строк дії запобіжного заходу, встановлений ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2015 року, а підстав для його скасування чи зміни не має. При цьому пояснив, що з метою запобігання обвинуваченому перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, для запобігання ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники проти заявленого клопотання прокурора заперечили та в свою чергу подали зустрічне клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або заставу. Клопотання обґрунтовували зокрема тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які б свідчили про необхідність перебування обвинуваченого під вартою. Крім того вказали на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.
Суд, заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників, приходить до наступного висновку.
Відповідно до обвинувального акту в ході досудового розслідування до обвинуваченого були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2015 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 26.10.2015 року. Також зазначеною ухвалою визначено розмір застави в сумі 998760,00 гривень та встановлені наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ військової прокуратури Західного регіону України та прокурора військової прокуратури Західного регіону України за адресою м. Львів, вул. Клепарівська, 20 із встановленою періодичністю або на вимогу; не відлучатися із населеного пункту, визначеного слідчим, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
В силу п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити вищезазначені дії.
Виходячи із зазначених обставин, з метою запобігання обвинуваченому перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, для запобігання ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім. При цьому суд враховує і те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, під час виконання обов`язків начальника відділення внутрішньої безпеки по Мукачівському прикордонному загоні Окремого відділу внутрішньої безпеки по Західному регіональному управлінні ДПС України та свідком по цьому провадженні є особа, яка знаходилася у безпосередньому підпорядкуванні обвинуваченого, що зокрема свідчить про можливість незаконного впливу на такого свідка.
Із врахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту та зміни раніше обраного запобіжного заходу враховуючи при цьому доводи сторони захисту з приводу майнового стану обвинуваченого, відсутності судимостей, сімейного стану та стану здоров`я, які в своїй сукупності не даються підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. До того ж, розмір застави слід залишити без змін.
Таким чином, виходячи положень ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, а також те, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала та на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 26.10.2015 року слід продовжити до 16.11.2015 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 315, 331, 371 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або заставу відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , застосованого ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2015 року до 16.11.2015 року.
Заставу, визначену ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2015 року в розмірі 820 мінімальних заробітних плат, що становить 998 760 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот шістдесят гривень) та встановлені обов`язки залити без зміни.
Строк дії ухвали визначити до 16.11.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1