Справа № 591/7153/15-к
Провадження № 1-кп/591/420/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001866 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 05.10.2015 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачені, їх захисники.

Тому, на підставі ч.2 ст.314 КПК України, суд вислухавши думку учасників процесу, вважає за можливе провести підготовче судове засідання.

На виконання вимог ч.3 ст.315 КПК України, оскільки учасниками процесу не заявлено клопотань, то суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинувачених будь якого запобіжного заходу.

Прокурором заявлено клопотання про виклик в судове засідання обвинувачених, їх захисників, потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , яке задоволено судом.

Захисниками обвинувачених надано суду письмові клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в ході досудового розслідування порушено право на захист ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , яким не забезпечено надання послуг адвоката, незважаючи на заявлені усні вимоги слідчому.

Тому, всі зібрані по справі докази захисники вважали недопустимими, просили зобов`язати прокурора повторно провести слідчі дії за участю захисників обвинувачених.

Крім того, захисник ОСОБА_7 повідомив, що обвинувачений ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості, неодноразово проходив судово психіатричні експертизи, тому в порушення вимог ст.52 КПК України порушено право на захист обвинуваченого.

Обвинувачені вимоги захисників підтримали.

Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечував, посилався на відсутність в матеріалах кримінального провадження письмових клопотань обвинувачених про призначення захисника, відносно ОСОБА_6 отримано довідку про не перебування на обліку у психіатра.

При вирішенні клопотань захисників суд виходить з наступного.

Положеннями ст.291, 314 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, які надають суду право повернути обвинувальний акт прокурору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Порушення процесуального порядку збирання доказів, обмеження у праві надання правової допомоги не віднесено до підстав повернення обвинувального акту.

Також, на підставі ст.92, 93 КПК України, захисниками та обвинуваченими не підтверджено доводи з приводу подачі в ході досудового розслідування клопотань про призначення захисників, реєстр матеріалів кримінального провадження таких відомостей не містить, письмових заяв з відміткою про отримання канцелярією прокуратури або органу внутрішніх справ, супровідних листів про направлення із СІЗО не надано, відомостей про подачі скарг до слідчого судді на протиправні дії слідчого не зазначено.

Застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК України, під час підготовчого судового засідання є передчасним та суперечить ст. 89 КПК України. Статтею 89 КПК України передбачено випадки визнання доказів недопустимими: 1) суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення; 2) у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, результати аналізу наведених норм свідчать про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже, і застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК України, не здійснюється до початку судового розгляду.

Незабезпечення права на захист не може бути оцінено суддею як невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України (п.5 Інформаційного листа ВССУ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні»).

В силу п.2 ч.2 ст.52 КПК України, обов`язковою є участь захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування.

Однак, установлення такого факту слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом може здійснюватися з медичних документів, що підтверджують наявність у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання, а також якщо поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті).

В ході досудового розслідування таких фактів не встановлено, оскільки з довідки медичної установи не вбачається перебування ОСОБА_6 на обліку у психіатра.

До початку проведення підготовчого судового засідання у даній справі ОСОБА_6 призначено захисника, тобто поновлено права обвинуваченого, усунуто ймовірне порушення вимог ст.52 КПК України (п.5 Інформаційного листв ВССУ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні»).

Крім того, з наданого захисником висновку експерта встановлено, що незважаючи на відхилення в розумовій діяльності, ОСОБА_6 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Не ґрунтуються на нормах процесуального закону також вимоги захисників обвинувачених щодо повернення реєстру матеріалів досудового розслідування з приводу його неповноти, оскільки п.3 ч.3 ст.314 КПК України, передбачено можливість повернення виключно обвинувального акту, а не додатків до нього.

Також, положення ст.291 КПК України передбачає вичерпний перелік вимог, які повинні дотримати прокурор та слідчий при складанні обвинувального акту, обов`язку скріплювати обвинувальний акт печаткою прокуратури відповідного рівня не передбачено.

Вище викладені обставини спростовують позиції захисників, тому клопотання про повернення обвинувального акта не підлягають задоволенню.

Суд, з`ясувавши думку всіх учасників провадження, враховуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам визначеним законом, не вбачаючи перешкод, визначених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України для призначення судового розгляду, вважає за необхідне проводити його у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0001866 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, яке відбудеться 16 листопада 2015 року о 10 год. 00хв., з викликом учасників судового провадження: прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , їх захисників, потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1