01.06.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 619 2010 р. Головуючий у 1-й інстанції Ковальчук Т.М.
Категорія ч.2 ст. 121 КК України Доповідач Грушицький А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. червня місяця 1 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Годуна В.А.,

суддів Калініченка І.С., Грушицького А.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 10 березня 2010 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком засуджено

ОСОБА_2, 8 жовтня

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в силу ст. 89

КК України такого, що не має судимості

за ч.2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на вісім років.

Запобіжний захід - взяття під варту з 25 листопада 2009 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави

448 гривень 33 копійки за проведення експертизи.

Вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він 24 листопада 2009 року, в після обідній час, неподалік села Нововасилівка та села Українське, Іванівського району Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс чисельні удари ногами та руками по тулубу та ногах ОСОБА_3, чим заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження , від яких вона померла 24 листопада 2009 року, близько 21 години.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, злочину за який його засуджено він не вчиняв, і суд безпідставно засудив його. Просить вирок суду скасувати.

На дану апеляцію прокурор, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, подав заперечення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у злочині, за який його засуджено, при обставинах викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом належно досліджені та правильно оцінені.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість засудження ОСОБА_2 на матеріалах справи не ґрунтуються і спростовуються наступними доказами.

Так, із показань свідка ОСОБА_4, допитаного в судовому засіданні, вбачається, що восени 2009 року до нього на автомобілі приїхали ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Останній відкрив багажник автомобіля, з якого вилізла потерпіла ОСОБА_3 та запитав у неї кому вона здавала вівцю. Потерпіла вказала на нього. За це він її вдарив рукою в шию, від чого вона похитнулася та впала. В цей час, раптово, до потерпілої підійшов засуджений та почав наносити їй удари ногами по тазу та тулубу, зокрема, спочатку він наніс їй 2-3 удари в район живота чи грудини, а потім ще кілька ударів по ребрах збоку спини. ОСОБА_8 з оточуючих більше ОСОБА_3 ударів не наносив.

Вказані обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події. ( а. с. 44-47 )

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання, що 19 листопада 2009 року, знаходячись біля ставка, розташованого недалеко від села Нововасилівка він бачив, як між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникла сварка з приводу викрадення вівці. Під час сварки останній вдарив потерпілу в обличчя. Він умовив ОСОБА_2 припинити бити ОСОБА_3 та запропонував поїхати до ОСОБА_4 та з'ясувати деякі обставини стосовно викрадення вівці. Під'їхавши до ОСОБА_4, потерпіла ОСОБА_9 повідомила всім, що до крадіжки вівці причетний також і він, на що ОСОБА_4 вдарив її в шию та дав копняка. Коли потерпіла впала, до неї підскочив ОСОБА_2 та почав наносити удари ногами та руками по тулубу та в груди. Засудженого відтягнув ОСОБА_4. ОСОБА_8 з оточуючих більше ОСОБА_3 ударів не наносив.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та дав аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав що бачив, як біля ставка, розташованого недалеко села Нововасилівка, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 один удар рукою в обличчя, від якого вона впала на землю, після чого засуджений вдарив її ногою в живіт, від болю потерпіла скрутилася, а ОСОБА_2 наніс їй ще 3-4 удари рукою по тулубу. Потерпілій наносили удари лише ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

З протоколу проведення очної ставки між свідком ОСОБА_4 та засудженим ОСОБА_2, вбачається, що останній підтвердив, що біля села Українське він наносив удари ногами по тулубу потерпілої, але скільки саме наніс ударів не пам'ятає, оскільки з находився в стані алкогольного сп'яніння.

( а. с. 74-75 )

З протоколу відтворення обстановки обставин події за участю засудженого вбачається, що ОСОБА_2, в присутності понятих, добровільно та послідовно показав, яким чином він наносив удари ОСОБА_3 (а.с.48-51)

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз, ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження, які можна розділити на дві групи: а) всі ушкодження тулуба відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; б) ушкодження голови, шиї та кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень. Смерть потерпілої настала від переломів ребер та грудини, які супроводились розвитком травматичного шоку. Утворення тілесних ушкоджень, знайдених на тілі ОСОБА_3 не суперечать обставинам вказаних свідком ОСОБА_4, у протоколі його допитах і протоколах відтворення обстановки та обставин події, як за участю вказаного свідка так і ОСОБА_2 (а.с.34, 54-55)

Крім тог, в судовому засіданні ОСОБА_2 С,0. частково підтвердив факт нанесення ударів потерпілій ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з достатньою повнотою з'ясовувались обставини спричинення ОСОБА_3П, тілесних ушкоджень, внаслідок чого він дійшов переконливого висновку, що тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілої були спричинені саме засудженим.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою безумовне скасування вироку, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 10 березня 2010 року щодо нього без зміни.

Судді: