Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1-136/12
провадження № 1/368/2/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2016 рокум. м. Кагарлик

Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

підсудного ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів передбачених ст.. ст.. 28 ч. 2, 364 ч. 3, 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Органами досудового слідства ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.. ст.. 28 ч. 2, 364 ч. 3, 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 КК України за таких обставин.

ОСОБА_12 відповідно до наказу начальника Головного Управління МВС України в Київській області № 373 о/с від 07.07.2008 обіймав посаду оперуповноваженого Васильківського міжрайонного відділу боротьби з організованою злочинністю Управління по боротьбі з організованою злочинністю та мав з 31.05.2008 спеціальне звання майор міліції.

15.01.2009 р. оперуповноважений в ОВС Васильківського ВБОЗ УБОЗ ГУМВС України в Київський області ОСОБА_12 звернувся з рапортом до начальника Лінійного управління на Південно-Західній залізниці про згоду на призначення його на посаду старшого оперуповноваженого карного розшуку лінійного відділення на станції Миронівка лінійного відділу на станції Фастів лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті.

В період з 16.02.2009 р. по 13.03.2009 р. ОСОБА_12 проходив стажування на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті.

Наказом начальника Лінійного управління на Південно-Західній залізниці № 60 о/с від 23.03.2009 р. ОСОБА_12 призначено старшим оперуповноваженим карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті з 13 березня 2009 року.

Відповідно до наказу начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці № 163 о/с від 14.07.2009 р. ОСОБА_12 являвся старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Наказом УМВС України на Південно-Західній залізниці № 70 о/с від 15.03.2010 р. ОСОБА_12 призначений на посаду інспектора-чергового приймальника-розподільника для осіб затриманих за бродяжництво ЛВ на ст. Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Відповідно до ст. ст. 1, 20 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_12 виконував функції офіційного представника державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, тобто службовою особою, працівником правоохоронного органу, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ст. 5 Закону України «Про міліцію» покладені обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; свою діяльність будувати на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості; виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності із законом; поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення; захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань, у взаємовідносинах з громадянами виявляти високу культуру і такт.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про міліцію» в основні завдання ОСОБА_12 входило:

-забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;

-запобігання правопорушенням та їх припинення;

-охорона і забезпечення громадського порядку;

-виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили;

-участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

Для виконання вказаних завдань ОСОБА_12 ст. 11 Закону України «Про міліцію» надані серед іншого такі права:

-проводити огляд осіб, речей, що знаходяться при них і вилучати документи та предмети, що можуть бути речовими доказами;

-проводити в порядку провадження дізнання вилучення та інші слідчі дії відповідно до кримінально-процесуального законодавства;

-здійснювати на підставах і в порядку, встановлених законом, гласні та негласні оперативно-розшукові заходи, фотозйомку з метою розкриття злочинів;

-проводити огляд поклажі, багажу та огляд пасажирів засобів залізничного транспорту згідно з чинним законодавством;

-вилучати у громадян і службових осіб предмети і речі, заборонені або обмежені в обороті, а також документи з ознаками підробки, знищувати ці предмети, речі та документи або передавати їх за призначенням у встановленому порядку.

Відповідно до функціональних обов`язків, затверджених 20.07.2009 р. та 14.04.2010 р. ОСОБА_12 в займаній посаді старшого оперуповноваженого КР ЛВ (з 14.04.2010 р. сектору КР ЛВ) на ст. Миронівка підпорядковується безпосередньо заступникові начальника ЛВ по оперативній роботі, в його відсутність виконує його обов`язки, являється керівником особового складу кримінального розшуку, а також на нього покладені наступні функції:

-приймати безпосередню участь в організації роботи групи кримінального розшуку, в вихованні особового складу КР, його службовій підготовці;

-особисто організовувати і виконувати роботу по боротьбі із злочинністю по лінії наркоманії;

-особисто проводити заходи по своєчасному виявленню очевидців і інших свідків скоєних злочинів, організовує засади, патрулювання, відпрацювання поїздів, вокзалів та проводити інші оперативно-розшукові заходи по розкриттю та попередженню злочинів;

-у відповідності до ст. 114 КПК України організовувати виконання окремих доручень слідчих на проведення розшукових та слідчих дій;

-згідно чинного законодавства проводити комплекс оперативно-розшукових заходів, по попередженню злочинів на дільниці оперативного обслуговування та проводити профілактичну роботу.

Працюючи на вказаних посадах ОСОБА_12 , упродовж 2009 2010 років, будучи працівником правоохоронного органу, являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, шляхом використання влади та службового становища всупереч інтересам служби, з метою уникнення виконання своїх прямих обов`язків та завдань щодо розкриття злочинів, передбачених ст. ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію», прагнучи штучного створення високих показників у боротьбі зі злочинністю, шляхом підроблення матеріалів кримінальних справ про вчинення та виявлення злочинів, вдався до підроблення офіційних документів, складання яких передбачено ст.ст. 85, 97, 195 КПК України, які у подальшому стали підставою для незаконного прийняття рішення про порушення кримінальних справ стосовно громадян України, чим грубо порушив їх права, передбачені ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р.

При цьому для полегшення здійснення свого злочинного наміру направленого на штучне створення високих показників у боротьбі зі злочинністю шляхом підроблення матеріалів кримінальних справ про вчинення та виявлення злочинів, ОСОБА_12 в один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) вступив в попередню змову з іншим працівником правоохоронного органу ОСОБА_13 , який відповідно до наказу начальника ЛУ на Південно-Західній залізниці № 59 від 20.06.2008 р. перебував з 24.05.2008 р. до 19.02.2009 р. на посаді інспектора громадської безпеки ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці, а на підставі наказу начальника ЛУ на Південно-Західній залізниці № 37 о/с від 19.02.2009 р. перебував на посаді оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей ЛВ на станції Миронівка ЛВ на станції Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці. Також, ОСОБА_12 вступив у попередню змову з іншим невстановленим працівником правоохоронного органу з числа працівників ЛВ на ст. Миронівка.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлений працівник ЛВ на ст. Миронівка діючи умисно, всупереч інтересам служби, розпочали пошуки мешканців м. Миронівки, з числа соціально не захищених громадян, які не мали постійного місця роботи, зловживали спиртними напоями та потребували грошових коштів.

В період з 16.02.2009 р. по 22.07.2010 р. ОСОБА_12 , будучи працівником правоохоронного органу, вчинив ряд злочинів у сфері службової діяльності та проти правосуддя при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_12 при невстановлених обставинах, в період з 24.06.2008 р. по 25.02.2009 р. незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданим 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, який всупереч вимог п. 21 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України, про свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» не здав до відділення паспортної реєстраційної та міграційної роботи Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області, а незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка, на невстановленому автомобілі прибув до місця проживання ОСОБА_7 , 1976 року народження за адресою: АДРЕСА_2 , який з 2006 р. перебував на обліку у нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю». В цей час ОСОБА_13 залишався в приміщенні ЛВ на ст.Миронівка та очікував прибуття ОСОБА_12 з ОСОБА_7 .

На вимогу ОСОБА_12 . ОСОБА_7 сів у автомобіль, після чого ОСОБА_12 , являючись працівником правоохоронного органу, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 ніде не працює, зловживає алкоголем, потребує грошових коштів, та не вчиняв ніякого злочину, запропонував йому за грошову винагороду у розмірі 200 грн. дати неправдиві показання та визнати вину у вчиненні злочину, якого він в дійсності не вчиняв.

При цьому, ОСОБА_12 не повідомив ОСОБА_7 , в якому саме злочині він повинен визнати вину, але зазначив, що той отримає лише умовне покарання, і жодних негативних наслідків для нього не настане. На вказану пропозицію ОСОБА_7 не погодився, оскільки не бажав нести кримінальну відповідальність за злочин, якого не вчиняв.

Незважаючи на відмову ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та інший не встановлений працівник міліції шляхом умовлянь та обіцянок заплатити гроші наполягали, щоб ОСОБА_7 погодився на їх пропозицію, після чого відвезли його до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 та завели до службового кабінету ОСОБА_12 , в якому на той час перебував інспектор громадської безпеки ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці молодший лейтенант міліції ОСОБА_13 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_12 за попередною змовою з ОСОБА_13 та невстановленим працівником міліції продовжували шляхом умовлянь та обіцянок грошової винагороди переконувати ОСОБА_7 визнати себе винним в злочинах яких він не вчиняв, а саме в незаконному привласненні паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, в його підробці та використанні, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам працівників міліції, ОСОБА_7 дав свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняв.

ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_7 версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_7 нібито знайшов під час руху у електричці. У подальшому вклеїв до нього свою фотографію та використовував для власних потреб. Перебуваючи на ст. Миронівка ОСОБА_7 пред`явив його працівникам ЛВ на ст. Миронівка, які і виявили підроблення фотографії та в подальшому вилучили цей паспорт. ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_12 .

Отримавши згоду ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_7 замість фотографії ОСОБА_14 .

Крім того, в один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_12 , зловживаючи владою та службовим становищем, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, незаконно склав ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду ОСОБА_7 датований 25.02.2009 р., пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 датовані 25.02.2009 р., складені від імені інспектора РСС ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті ОСОБА_17 , пояснення ОСОБА_7 , датоване 25.02.2009 р., прийняте від імені інспектора ГБ ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці ОСОБА_13 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_12 передав їх ОСОБА_13 для підписання у ОСОБА_17 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка, підписав пояснення ОСОБА_7 у графі «пояснення відібрав ОСОБА_13 », а також шляхом обману, доручив інспектору РСС ЛВ на ст. Миронівка молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_17 , підписати складені ОСОБА_12 від її імені завідомо неправдиві документи. ОСОБА_17 , не будучи обізнаною зі злочинним умислом останніх, підписала надані їй документи, а також склала та підписала офіційні документи датовані 25.02.2009 р.: протокол особистого огляду ОСОБА_7 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_7 паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_14 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підписав їх. За вчинення указаних дій, ОСОБА_12 у приміщенні ЛВ на ст. Миронівка передав ОСОБА_7 грошову винагороду в сумі 60 грн. в якості часткової оплати за виконання обумовлених ОСОБА_12 дій.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_7 незаконно привласнив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, підробив його шляхом вклейки власної фотографії та використовував, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

25.02.2009 р. ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_18 , діючи всупереч інтересам служби, шляхом обману, доручили помічнику чергового ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_19 скласти рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_20 із завідомо неправдивими відомостями про вчинення ОСОБА_7 злочину. ОСОБА_19 , не будучи обізнаним з злочинним умислом останніх, використовуючи надані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 завідомо для них неправдиві відомості, склав та підписав рапорт в якому повідомив начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_20 про те, що 25.02.2009 р. на пероні вокзалу ст. Миронівка був затриманий та доставлений до ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_7 , у якого було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 з вклеєною фотографією ОСОБА_7 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 25.02.2009 р. за № 39. 06 березня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 за ст. 358 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_7

06.03.2009 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_7 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_20 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом ОСОБА_14 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт 06.03.2009 р. був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 щодо ОСОБА_7 за ст. 357 ч. 3 КК України.

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували паспорт на ім`я ОСОБА_14 з вклеєною фотографією ОСОБА_7 та направили на криміналістичне дослідження начальникові ДНДЕКЦ при ЛУ на Південно-Західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_14 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 06.03.2009 р. щодо ОСОБА_7 кримінальні справи за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, які було об`єднано в одне провадження під загальним номером 17-1765.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 06.03.2009 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1765, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_7 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_7 та дійсні обставини заволодіння та підробки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , але, зловживаючи службовим становищем не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 08.03.2009 р. постановою слідчого ОСОБА_21 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_7 на допиті в якості підозрюваного 08.03.2009 р. дав показання згідно вигаданої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 версії вчинення злочинів.

В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_7 та перед притягненням його в якості обвинуваченого запропонували йому відмовитися від захисника. ОСОБА_7 , підкорюючись вказівкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 17.03.2009 р. прибув до слідчого ЛВ на ст. Миронівка та відмовився від захисника, повністю визнав вину у вчиненні злочину, якого не вчиняв та на допиті в якості обвинуваченого 17.03.2009 р. дав показання, яких вимагали ОСОБА_12 та ОСОБА_13

23.03.2009 р. у справі по обвинуваченню ОСОБА_7 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358 , ч. 3 ст. 358 КК України, останній, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які контролювали його показання, підтвердив версію вчинення інкримінованих йому злочинів.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленого працівника ЛВ на ст. Миронівка вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.04.2009 р. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, яких він не вчиняв, а саме: передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_12 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_13 та невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди, як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_7 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 215 від 23.10.2009 р. є клинковою довільною холодною зброєю колючо-ріжущої дії, загальною довжиною 270 мм, виготовленою шляхом внесення змін в конструкцію штик-ножа 7,62 мм самозарядної гвинтівки СВТ-40 за допомогою грубої шліфовки клинка, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

12.10.2009 р. ОСОБА_13 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_12 запропонував місцевому жителю ОСОБА_8 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному носінні холодної зброї.

У разі дачі згоди на вказану пропозицію ОСОБА_13 пообіцяв ОСОБА_8 матеріальну винагороду в розмірі 100 грн. одноразово, та по 15 грн. щомісячно, на що ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дав згоду. При цьому ОСОБА_8 належав до соціально незахищених верств населення та з 2004 р. перебував на диспансерному обліку в кабінеті нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю».

Після отримання згоди ОСОБА_13 для реалізації спільного з ОСОБА_12 злочинного плану доставив ОСОБА_8 до приміщення ЛB на ст. Миронівна: за адресою: АДРЕСА_3 .

В приміщенні ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_8 вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: штик-ніж він знайшов біля річки у м. Миронівка, почистив та носив для самозахисту, з цим ножем його затримали на вокзалі ст. Миронівка.

12.10.2009 р. ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_12 , на своєму робочому місці склав наступні завідомо неправдиві документи: протокол огляду місця події від 12.10.2009 р. та фототаблицю до нього; протокол особистого огляду ОСОБА_8 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_8 штик-ножа, загальною довжиною 270 мм, які передав для підписання ОСОБА_8 , та запрошеним в якості понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_22 . Громадянин ОСОБА_8 , виконуючи вимоги ОСОБА_13 , підписав надруковані останнім документи, після чого їх підписав ОСОБА_13 в графах «протокол склав ОСОБА_13 ».

В той же час 12.10.2009 ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , умисно, склав завідомо неправдиві документи: пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , які дав для підписання вказаним особам та підписав від свого імені.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

12.10.2009 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_8 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 12.10.2009 р. за № 195. 19 жовтня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1803 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували штик-ніж загальною довжиною 270 мм, та направили на криміналістичне дослідження начальникові ДНДЕКЦ при ЛУ на Південно-Західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також штик-ніж загальною довжиною 270 мм, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_23 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 19.10.2009 р. щодо ОСОБА_8 кримінальну справу № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 25.10.2009 р. ОСОБА_12 , а 26.10.2009 р. ОСОБА_13 прибули в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_23 та будучи допитаними в якості свідків по кримінальній справі № 17-1803, дали завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_8 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

При цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 достовірно знали про невинуватість ОСОБА_8 та дійсні обставини придбання та зберігання штик-ножа, але, зловживаючи службовим становище не повідомили їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 26.10.2009 р. постановою слідчого ОСОБА_23 підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_8 на допиті в якості підозрюваного 26.10.2009 р. дав показання згідно вигаданої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 версії вчинення злочину.

З метою встановлення обставин придбання штик-ножа довжиною 270 мм, встановлення попереднього власника штик-ножа слідчим ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_23 26.10.2009 р. направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_21 , виконання якого було доручено ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання штик-ножа, його привласнення та зберігання, 27.10.2009 р. склав завідомо неправдивий документ - рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , яким повідомив начальникові ЛB на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_23 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_24 штик-ножа являється територія берегу р. Росава у м. Миронівка, а також, що встановити особу якій належав штик-ніж не виявилося можливим. Вказаними умисними діями ОСОБА_12 укрив та приховав дійсні обставини придбання, привласнення та зберігання штик-ножа довжиною 270 мм.

В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_8 та перед притягненням його в якості обвинуваченого запропонували йому відмовитися від захисника. ОСОБА_8 , підкорюючись вказівкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 27.10.2009 р. прибув до слідчого ЛB на ст. Миронівка та відмовився від захисника, повністю визнав вину у вчиненні злочину якого не вчиняв та на допиті в якості обвинуваченого 27.10.2009 р. дав показання, яких вимагали ОСОБА_12 та ОСОБА_13

03.11.2009 р. у справі по обвинуваченню ОСОБА_8 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, останній, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які контролювали його показання, підтвердив версію вчинення інкримінованого йому злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 р. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а саме: передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_12 - працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_13 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_8 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Так, ОСОБА_13 при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, який незаконно зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності шляхом незаконного збуту.

11.03.2010 р. ОСОБА_13 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_12 запропонував місцевому жителю ОСОБА_8 , 1978 року народження, визнати себе винним у вчиненні злочину якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту.

У разі дачі згоди на вказану пропозицію ОСОБА_13 пообіцяв ОСОБА_8 матеріальну винагороду в розмірі 100 грн. одноразово, та по 15 грн. щомісячно, на що ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дав згоду. При цьому ОСОБА_8 належав до соціально незахищених верств населення та з 2004 р. перебував на диспансерному обліку в кабінеті нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю».

Після отримання згоди ОСОБА_13 для реалізації спільного з ОСОБА_12 злочинного плану доставив ОСОБА_8 до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 .

В приміщенні ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_8 вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: на початку жовтня 2009 р. ОСОБА_8 в м. Миронівка випадково знайшов кущ коноплі, зірвав гілку, з якої обірвав листя, подрібнив руками та помістив в прозорий поліетиленовий пакет, який зберігав при собі до моменту вилучення 11.03.2010 р., коли він був затриманий працівниками міліції в залі очікування залізничного вокзалу ст. Кагарлик.

Після цього ОСОБА_13 діючи умисно, всупереч інтересам служби, незаконно збув в приміщенні ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_8 пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г з метою його подальшого вилучення у ОСОБА_8 та складення завідомо неправдивих офіційних документів про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_8 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_12 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_12 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

Крім того, 11.03.2010 р. оперуповноваженим сектору КР ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_25 було складено наступні офіційні документи: протокол огляду, протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_8 канабісу масою 19,48 г., який останньому було попередньо передано ОСОБА_13 , а також пояснення ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

У вказаних офіційних документах були вказані неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 вигаданого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочину передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

11.03.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_8 , доповів рапортом начальнику ЛB на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України - незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 11.03.2010 за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували вилучений у ОСОБА_8 канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г. та направили на криміналістичне дослідження начальникові ДНДЕКЦ при ЛУ на Південно-Західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому слідчого відділу ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 р. щодо ОСОБА_8 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування, 03.04.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛB на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛB на ст.Фастів ОСОБА_29 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1822, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_8 та дійсні обставини придбання та зберігання ним особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, але, зловживаючи службовим становище не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 24.03.2010 р. постановою слідчого ОСОБА_29 підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_8 на допиті в якості підозрюваного 24.03.2010 р. дав показання згідно вигаданої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 версії вчинення злочину.

З метою встановлення обставин придбання ОСОБА_8 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г слідчим СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_30 31.03.2010 р. направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛB на ст. Фастів, виконання якого було доручено ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, 13.04.2010 р. склав завідомо неправдивий документ - рапорт на ім`я начальника ЛB на ст. Миронівка, яким повідомив начальникові ЛB на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_28 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_24 вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу є територія розташована біля цукрового заводу м. Миронівка Київської області, що повністю не відповідає дійсності. Вказаними умисними діями ОСОБА_12 укрив та приховав дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г.

В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_8 та перед притягненням його в якості обвинуваченого запропонували йому відмовитися від захисника. ОСОБА_8 , підкорюючись вказівкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 31.03.2010 р. прибув до слідчого СВ ЛB на ст. Фастів та відмовився від захисника, повністю визнав вину у вчиненні злочину, якого не вчиняв та на допиті в якості обвинуваченого 31.03.2010 р. дав показання, яких вимагали ОСОБА_12 та ОСОБА_13

22.04.2010 р. у справі по обвинуваченню ОСОБА_8 затверджено обвинувальний висновок.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_12 - працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_13 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_8 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 р. виготовлений кустарним способом по типу не складаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї з довжиною клинка 112 мм, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

24.03.2010 р. приблизно о 20 год. ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншим невстановленим працівником ЛB на ст. Миронівка прибув до місця проживання громадянки ОСОБА_9 , 1979 року народження, за адресою АДРЕСА_4 , яка належала до соціально незахищених верств населення, була позбавлена материнських прав та вживала алкогольні напої.

Після цього ОСОБА_12 шляхом обману доставив ОСОБА_9 до приміщення ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де завів її у власний кабінет. В кабінеті ОСОБА_12 в ультимативній формі висунув ОСОБА_9 вимогу визнати себе винною у злочині, якого вона не вчиняла - незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_12 піддав ОСОБА_9 жорстокому, нелюдському та такому, що принижує гідність, поводженню, яке знайшло своє вираження у погрозах та крику. У випадку відмови ОСОБА_12 погрожував ОСОБА_9 притягненням до кримінальної відповідальності за тяжкий та особливо тяжкий злочин, та позбавленням волі.

Піддаючись психологічному тиску з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_9 дала згоду на його пропозицію, після чого ОСОБА_12 повідомив останній вигадану версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала у наступному: вона їхала на електричці із м. Києва до м. Миронівка та працівники міліції під час огляду її сумки виявили ніж. При цьому, ОСОБА_12 показав ОСОБА_9 ніж, який вона нібито незаконно носила та, зловживаючи владою та службовим становищем незаконно збув їй вказаний ніж з довжиною клинка 112 мм. шляхом безоплатної передачі. Вказаний збут ножа ОСОБА_12 вчинив з метою подальшого вилучення його у ОСОБА_9 та її безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

24.03.2010 р. ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_13 , на своєму робочому місці доручив інспектору РСС ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 скласти наступні завідомо неправдиві документи: протокол особистого огляду ОСОБА_9 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_9 ножа, який має ознаки холодної зброї, протокол огляду. Після складення вказаних завідомо неправдивих документів ОСОБА_12 передав їх ОСОБА_13 для підписання у понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які не були присутніми при огляді та вилученні ножа.

ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , зловживаючи владою та службовим становищем, надав ОСОБА_31 та ОСОБА_33 вказані документи, які вони на його вимогу підписали.

В подальшому ОСОБА_12 надав вказані документи ОСОБА_9 , яка на його вимогу, поставила в них свої підписи, після чого ОСОБА_12 надав їх також для підписання ОСОБА_17

ОСОБА_17 , не будучи обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поставила свої підписи у вказаних завідомо неправдивих документах.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення датовані 24.03.2010 р. від імені ОСОБА_9 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які передав для підписання вказаним особам.

ОСОБА_34 на вимогу ОСОБА_12 поставила свій підпис в поясненні від свого імені. ОСОБА_31 та ОСОБА_35 на вимогу ОСОБА_13 поставили підписи у поясненнях від свого імені. У подальшому ОСОБА_12 також підписал вказані пояснення.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_9 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

В той же день ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_9 , доповів рапортом в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка за № 42. 31 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1825 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_9 .

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували ніж з довжиною клинка 112 мм, та направили на криміналістичне дослідження начальникові НДЕКЦ при Білоцерківському MB ГУМВС України в Київській області.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також ніж з довжиною клинка 112 мм, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 31.03.2010 р. щодо ОСОБА_9 кримінальну справу № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, 15.04.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛB на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_29 та будучи допитаними в якості свідка по кримінальній справі № 17-1825, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_9 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_9 та дійсні обставини придбання нею ножа з довжиною клинка 112 мм, але, зловживаючи службовим становище не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав постановою слідчого ОСОБА_29 підозрюваній ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам ОСОБА_12 , ОСОБА_9 на допиті в якості підозрюваної 05.05.2010 р. дала показання згідно вигаданої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 версії вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_9 внаслідок чого остання під час пред`явлення їй 14.05.2010 р. обвинувачення за ст. 263 ч. 2 КК України повністю визнала вину у вчиненні злочину, якого не вчиняла, а також дала показання, яких вимагали ОСОБА_12 та ОСОБА_13

21.05.2010 р. у справі по обвинуваченню ОСОБА_9 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, остання, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_12 , який контролював її показання, підтвердила версію вчинення інкримінованого їй злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 р. ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, а саме: передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_12 - працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_13 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_9 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Так, ОСОБА_12 при невстановлених обставинах, в період з травня 2003 р. по 02.04.2010 р. незаконно заволодів пенсійним посвідченням інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданим 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

02.04.2010 р. ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , доставив до службового приміщення ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 громадянку ОСОБА_10 , 1967 р.н., яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

В приміщенні ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_12 за попередною змовою з ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_10 за грошову винагороду визнати себе винною, в злочинах яких вона не вчиняла, а саме: в підробленні пенсійного посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 шляхом вклеювання до нього власної фотографії та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. З КК України. Підкорюючись вимогам ОСОБА_12 , ОСОБА_10 дала свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняла.

ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: пенсійне посвідчення вона знайшла в електричці, зірвала фотографію та вклеїла свою, а потім використовувала посвідчення для безкоштовного проїзду. ОСОБА_10 погодилася на пропозицію ОСОБА_12 .

Отримавши згоду ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_10 замість фотографії ОСОБА_38 .

Крім того, в той же день ОСОБА_12 , зловживаючи владою та службовим становищем, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, за попередньою змовою з ОСОБА_13 незаконно склали ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32

ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_31 та ОСОБА_33 протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_31 та ОСОБА_35 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_13 ОСОБА_31 та ОСОБА_35 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_12 , виконуючи функцію по доведенню злочинного умислу до кінця, надав для підписання ОСОБА_10 протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_10 , які вона підписала на прохання ОСОБА_12 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_12 у приміщенні ЛВ на ст. Миронівка передав ОСОБА_10 грошову винагороду в сумі 70 грн.

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , підписав пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 у графі «пояснення отримав ОСОБА_12 ».

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 незаконно привласнила пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 , вчинила його підробку шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала його для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності.

02.04.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_10 , доповів рапортами в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 02.04.2010 р. за № 46, 47. 11 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1827 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України щодо ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували посвідчення інваліда 2 групи № 111560 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 з вклеєною фотографією ОСОБА_10 та направили на криміналістичне дослідження начальникові НДЕКЦ з обслуговування УМВС України на Південно-західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене посвідчення інваліда 2 групи № 111560 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 з вклеєною фотографією ОСОБА_10 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 11.04.2010 р. щодо ОСОБА_10 кримінальну справу № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 27.04.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_29 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1827, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_10 та дійсні обставини заволодіння та підробки посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 , але, зловживаючи службовим становищем, не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 17.05.2010 р. постановою слідчого ОСОБА_29 підозрюваній ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_12 , ОСОБА_10 на допиті в якості підозрюваної 14.05.2010 р. дала показання згідно вигаданої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 версії вчинення злочинів. 21.05.2010 р. на допиті в якості обвинуваченої ОСОБА_10 повністю визнала вину в інкримінованих їй злочинах, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, незважаючи на те, що їх не вчиняла.

01.06.2010 р. у справі по обвинуваченню ОСОБА_10 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, остання, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_12 , який контролював її показання, підтвердила версію вчинення інкримінованих їй злочинів.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.06.2010 р. ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме: передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_12 - працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_13 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_10 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Так, ОСОБА_12 при невстановлених обставинах, в період з 01.04.2010 р. по 15.04.2010 р. незаконно заволодів пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 виданим 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В період з 01.04.2010 р. по 15.04.2010 р. (точна дата не встановлена) ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де проживала громадянка ОСОБА_40 , 1970 р.н. та шляхом обману доставив її до службового приміщення ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_12 склав ряд документів та надав для підписання ОСОБА_11 .

В період з 01.04.2010 р. по 15.04.2010 р. (точна дата не встановлена) ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, склали за допомогою інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 , яка не була обізнана про злочинний умисел останніх, ряд завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 15.04.2010 р. від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_41 , протокол особистого огляду ОСОБА_40 від 15.04.2010 від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , датований 15.04.2010 р. від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_12 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення ОСОБА_40 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , датовані 15.04.2010 р.

ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_31 та ОСОБА_33 протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , пояснення ОСОБА_31 та ОСОБА_32 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_31 та ОСОБА_35 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_13 ОСОБА_42 та ОСОБА_35 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою між собою, прагнучи довести злочинний умисел до кінця, прибули за місцем знаходження ОСОБА_40 у с. Зеленьки Миронівського району Київської області та надали для підписання ОСОБА_40 протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 , протокол виявлення та вилучення у неї пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_40 , які вона підписала на прохання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запропонували ОСОБА_40 грошову винагороду в сумі 50 грн., від якої остання відмовилася.

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , підписав пояснення ОСОБА_40 , ОСОБА_42 та ОСОБА_35 у графі «пояснення отримав ОСОБА_12 ».

Протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 від 15.04.2010 р., протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , датований 15.04.2010 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали для підпису інспектору РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_17 , яка не будучи обізнаною про злочинний умисел останніх, підписала вказані документи.

Під час підписання вказаних документів ОСОБА_40 в с.Зеленьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди запропонували їй визнати вину у вчиненні злочину, якого вона в дійсності не вчиняла, а саме: в підробленні пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 та його використанні. ОСОБА_40 , поступаючись наполегливим умовлянням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дала свою згоду на визнання вини у вчиненні злочину, якого в дійсності вона не вчиняла.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях, рапортах) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_40 незаконно привласнила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , підрбила його шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала з метою безкоштовного проїзду транспортом, що повністю не відповідало дійсності.

В подальшому, у вказаній період часу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили ОСОБА_40 версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: пенсійне посвідчення вона знайшла в електричці, зірвала фотографію та вклеїла свою, а потім використовувала посвідчення для безкоштовного проїзду.

Отримавши згоду ОСОБА_43 та ОСОБА_13 , використовуючи пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_40 замість фотографії ОСОБА_39

15.04.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_40 , доповів рапортами в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_40 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 15.04.2010 р. за № 54, 55. 24 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1829 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України щодо ОСОБА_44 .

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 з вклеєною фотографією ОСОБА_40 та направили на криміналістичне дослідження.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 з вклеєною фотографією ОСОБА_40 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 24.04.2010 р. щодо ОСОБА_40 кримінальну справу № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 08.05.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_29 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1829, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_40 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_40 та дійсні обставини заволодіння та підробки пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , але, зловживаючи службовим становищем, не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 12.05.2010 р. постановою слідчого ОСОБА_29 підозрюваній ОСОБА_40 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , ОСОБА_40 на допиті в якості підозрюваної 12.05.2010 р. дала показання згідно вигаданої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 версії вчинення злочинів. 21.05.2010 р. на допиті в якості обвинуваченої ОСОБА_40 повністю визнала вину в інкримінованих їй злочинах, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, незважаючи на те, що їх не вчиняла.

01.06.2010 р. у справі по обвинуваченню ОСОБА_40 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_40 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, остання, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які контролювали її показання, підтвердила версію вчинення інкримінованих їй злочинів.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 22.07.2010 р. ОСОБА_40 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме: передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання 800 грн.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_12 - працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_13 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_40 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

В один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_12 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_7 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_12 за попередною змовою із ОСОБА_13 та невстановленим працівником міліції шляхом умовлянь та обіцянок грошової винагороди переконали ОСОБА_7 визнати себе винним у злочинах, яких він не вчиняв, а саме: у незаконному привласенні паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, в його підробці та використанні, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам працівників міліції, ОСОБА_7 дав свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняв.

Отримавши згоду ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_7 замість фотографії ОСОБА_14 .

В подальшому, в один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_12 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_3 , з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, незаконно особисто за допомогою персонального комп`ютера та прінтера склав ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду ОСОБА_7 датований 25.02.2009 р., пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 датовані 25.02.2009 р. від імені інспектора РСС ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті ОСОБА_17 , пояснення ОСОБА_7 , датоване 25.02.2009 р. від імені інспектора ГБ ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці ОСОБА_13 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_12 передав їх ОСОБА_13 для підписання у ОСОБА_17 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка, особисто підписав пояснення ОСОБА_7 у графі «пояснення відібрав ОСОБА_13 », а також шляхом обману, доручив інспектору РСС ЛВ на ст. Миронівка молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_17 , підписати складені ОСОБА_12 від її імені завідомо неправдиві документи. ОСОБА_17 , не будучи обізнаною зі злочинним умислом останніх, підписала надані їй документи, а також склала та підписала офіційні документи датовані 25.02.2009 р.: протокол особистого огляду ОСОБА_7 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_7 паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_14 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підписав їх. За вчинення указаних дій, ОСОБА_12 у приміщенні ЛВ на ст. Миронівка передав ОСОБА_7 грошову винагороду в сумі 60 грн. в якості часткової оплати за виконання обумовлених ОСОБА_12 дій.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_7 незаконно привласнив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, підробив його шляхом вклейки власної фотографії та використовував, що повністю не відповідало дійсності, про що їм було достовірно відомо.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

25.02.2009 року ОСОБА_12 за попередньою змовою із ОСОБА_18 , шляхом обману, доручили помічнику чергового ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_19 скласти рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_20 із завідомо неправдивими відомостями про вчинення ОСОБА_7 злочину. ОСОБА_19 , не будучи обізнаним зі злочинним умислом останніх, використовуючи надані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 завідомо для них неправдиві відомості, склав та підписав рапорт в якому повідомив начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_20 про те, що 25.02.2009 р. на пероні вокзалу ст. Миронівка був затриманий та доставлений до ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_7 , у якого було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 з вклеєною фотокарткою ОСОБА_7 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 25.02.2009 р. за № 39. 06 березня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1765 за ст. 358 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_7 .

06.03.2009 року ОСОБА_12 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_7 , склав рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_20 , в якому повідомив завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України незаконного заволодіння паспортом ОСОБА_14 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт 06.03.2009 р. був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 щодо ОСОБА_7 за ст. 357 ч. 3 КК України.

06.03.2009 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти, пояснення та протоколи) слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 06.03.2009 р. щодо ОСОБА_7 кримінальні справи за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, які було об`єднано в одне провадження під загальним номером 17-1765.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленого працівника ЛB на ст. Миронівка вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.04.2009 р. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, яких він не вчиняв, а саме, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_7 у вигляді його необгрунтованого визнання винним у вчиненні злочинів передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 за попередньою змовою із ОСОБА_13 учинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

ОСОБА_13 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, доставив до ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_8 .

ОСОБА_13 за попередною змовою із ОСОБА_12 шляхом умовлянь та обіцянок грошової винагороди переконав ОСОБА_8 визнати себе винним у злочину, якого він не вчиняв, а саме - в незаконному носінні холодної зброї, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України. Підкорюючись незаконним вимогам працівника міліції, ОСОБА_8 дав свою згоду на визнання вини у вказаному злочині, незважаючи на те, що його не вчиняв.

12.10.2009 р. ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою із ОСОБА_12 , на своєму робочому місці, незаконно особисто за допомогою персонального комп`ютера та прінтера склав наступні завідомо неправдиві документи: протокол огляду місця події від 12.10.2009 р. та фототаблицю до нього; протокол особистого огляду ОСОБА_8 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_8 штик- ножа, загальною довжиною 270 мм, які передав для підписання ОСОБА_8 , та запрошеним в якості понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_22 . Громадянин ОСОБА_8 , виконуючи вимоги ОСОБА_13 , підписав складені останнім документи, після чого їх підписав ОСОБА_13 в графах «протокол склав ОСОБА_13 ».

В той же час 12.10.2009 р. ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , умисно, склав завідомо неправдиві документи: пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , які дав для підписання вказаним особам та підписав від свого імені.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

12.10.2009 р. ОСОБА_12 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_8 , склав завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт на ім`я начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_45 , в якому доповів останньому завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 12.10.2009 р. за № 195. 19 жовтня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1803 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_8

19.10.2009 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через оперуповноваженого KP ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_46 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти, пояснення та протоколи) слідчому ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_23 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 19.10.2009 р. щодо ОСОБА_8 кримінальну справу № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України.

З метою встановлення обставин придбання штик-ножа довжиною 270 мм та встановлення його попереднього власника слідчим ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_23 26.10.2009 р. направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_47 , виконання якого було доручено ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання штик- ножа, його привласнення та зберігання, 27.10.2009 р. склав завідомо неправдивий документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , яким повідомив начальникові ЛB на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_23 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_24 штик-ножа є територія берегу р.Росава у м. Миронівка, а також що встановити особу, якій належав штик-ніж не виявилося можливим, що не відповідає дійсності.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 р. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_8 у вигляді його необгрунтованого визнаня винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

11.03.2010 р. ОСОБА_13 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, доставив до ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_8 .

ОСОБА_13 за попередною змовою із ОСОБА_12 шляхом умовлянь та обіцянок грошової винагороди переконав ОСОБА_8 визнати себе винним у злочині, якого він не вчиняв, а саме - в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України. Підкорюючись незаконним вимогам працівника міліції, ОСОБА_8 дав свою згоду на визнання вини у вказаному злочині, незважаючи на те що його не вчиняв.

11.03.2010 р. ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_8 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_12 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_12 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

11.03.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_8 , доповів рапортом начальнику ЛB на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України - незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 11.03.2010 р. за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_8

18.03.2010 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти та пояснення) слідчому СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 р. щодо ОСОБА_8 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

З метою встановлення обставин придбання ОСОБА_8 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г слідчим СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_30 31.03.2010 р. направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛB на ст. Фастів, виконання якого було доручено ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, 13.04.2010 р. склав завідомо неправдивий документ - рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка, яким повідомив начальникові ЛВ на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_28 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_24 вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу є територія розташована біля цукрового заводу м. Миронівка Київської області, що повністю не відповідає дійсності. Вказаними умисними діями ОСОБА_12 укрив та приховав дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_8 у вигляді необгрунтованого застосування до нього запобіжного заходу та притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України. Також діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

24.03.2010 р. приблизно о 20 год. ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, доставив до ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцеву жительку ОСОБА_9 .

ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , на своєму робочому місці доручив інспектору РСС ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 скласти наступні завідомо неправдиві документи: протокол особистого огляду ОСОБА_9 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_9 ножа, який має ознаки холодної зброї, протокол огляду. Після складення вказаних завідомо неправдивих документів ОСОБА_12 передав їх ОСОБА_13 для підписання у понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які не були присутніми при огляді та вилученні ножа.

ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , надав ОСОБА_31 та ОСОБА_33 вказані документи, які вони на його вимогу підписали.

В подальшому, ОСОБА_12 надав вказані документи ОСОБА_9 , яка на його вимогу поставила в них свої підписи, після чого ОСОБА_12 надав їх також для підписання ОСОБА_17

ОСОБА_17 , не будучи обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поставила свої підписи у вказаних завідомо неправдивих документах.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення датовані 24.03.2010 р. від імені ОСОБА_9 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які передав для підписання вказаним особам. ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_12 поставила свій підпис в поясненні від свого імені. ОСОБА_31 та ОСОБА_35 на вимогу ОСОБА_13 поставили підписи у поясненнях від свого імені. У подальшому ОСОБА_12 також підписав вказані пояснення.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_9 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

24.03.2010 р. ОСОБА_12 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_9 , доповів рапортом в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка за № 42. 31 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_9 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видали слідчому СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 31.03.2010 р. щодо ОСОБА_9 кримінальну справу № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 р. ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_9 у вигляді її необгрунтованого визнаня винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

02.04.2010 р. ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , в службовому приміщенні ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 запропонував ОСОБА_10 за грошову винагороду визнати себе винною у злочинах, яких вона не вчиняла, а саме - в підробленні пенсійного посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 шляхом вклеювання до нього власної фотографії та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам ОСОБА_12 , ОСОБА_10 дала свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняла.

Отримавши згоду ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_10 замість фотографії ОСОБА_38 .

Крім того, в той же день ОСОБА_12 , зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, за попередньою змовою з ОСОБА_13 незаконно склали ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , датовані 02 квітня 2010 року.

ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_31 та ОСОБА_33 протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_31 , ОСОБА_32 датовані 02.04.2010 р. та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_31 та ОСОБА_35 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа у ОСОБА_10 , при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_13 ОСОБА_31 та ОСОБА_35 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_12 , виконуючи функцію по доведенню злочинного умислу до кінця, надав для підписання ОСОБА_10 протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_10 , які вона підписала на прохання ОСОБА_12

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , підписав пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 у графі «пояснення отримав ОСОБА_12 ».

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 незаконно привласнила пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 , вчинила його підробку шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала його для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності.

02.04.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_10 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 02.04.2010 р. за № 46, 47. 11 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_10 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видали слідчому СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 11.04.2010 р. щодо ОСОБА_10 кримінальну справу № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.06.2010 р. ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_10 у вигляді її необгрунтованого визнання винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 за попередньою змовою із ОСОБА_13 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

В період з 01.04.2010 р. по 15.04.2010 р. (точна дата не встановлена) ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, склали за допомогою інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_41 , яка не була обізнана про злочинний умисел останніх, ряд завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 15.04.2010 р. від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 , протокол особистого огляду ОСОБА_40 від 15.04.2010 р. від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , датований 15.04.2010 р. від імені від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_12 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення ОСОБА_40 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , датовані 15.04.2010 р.

ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_31 та ОСОБА_33 протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , пояснення ОСОБА_31 та ОСОБА_32 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_31 та ОСОБА_35 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_13 ОСОБА_31 та ОСОБА_35 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою між собою, прагнучи довести злочинний умисел до кінця, прибули за місцем знаходження ОСОБА_40 у с. Зеленьки Миронівського району Київської області та надали для підписання ОСОБА_40 протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 , протокол виявлення та вилучення у неї пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_40 , які вона підписала на прохання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запропонували ОСОБА_40 грошову винагороду в сумі 50 грн. від якої остання відмовилася.

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , підписав пояснення ОСОБА_40 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 у графі «пояснення отримав ОСОБА_12 ».

Протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 від 15.04.2010 р., протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , датований 15.04.2010 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали для підпису інспектору PC ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_17 , яка не будучи обізнаною про злочинний умисел останніх, підписала вказані документи.

Під час підписання вказаних документів ОСОБА_40 в с.Зеленьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди запропонували їй визнати вину у вчиненні злочину, якого вона в дійсності не вчиняла, а саме - в підробленні пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 та його використанні. ОСОБА_40 , поступаючись наполегливим умовлянням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дала свою згоду на визнання вини у вчиненні злочину, якого в дійсності вона не вчиняла.

15.04.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_40 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_40 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 15.04.2010 р. за № 54, 55. 24 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_44 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 з вклеєною фотографією ОСОБА_48 та ОСОБА_13 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 24.04.2010 р. щодо ОСОБА_40 кримінальну справу № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях, рапортах) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_40 незаконно привласнила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , підробила його шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала з метою безкоштовного проїзду транспортом, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 з вклеєною фотографією ОСОБА_48 та ОСОБА_13 були видані слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 24.04.2010 р.щодо ОСОБА_40 кримінальну справу № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 22.07.2010 р. ОСОБА_40 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу 800 грн.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу - міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_40 у вигляді її необгрунтованого визнання винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності - честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_12 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_12 при невстановлених обставинах, в період з 24.06.2008 р. по 25.02.2009 р. незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , який не здав до відділення паспортної реєстраційної та міграційної роботи Миронівського РВ ГУМВС України в Київській області, а незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, доставив до ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_7 .

В приміщенні ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_12 за попередною змовою з ОСОБА_13 та невстановленим працівником міліції шляхом умовлянь та обіцянок грошові винагороди переконали ОСОБА_7 визнати себе винним в злочинах, яких він не вчиняв, а саме - в незаконному привласенні паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, в його підробці та використанні, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам працівників міліції, ОСОБА_7 дав свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняв.

ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_7 версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_7 нібито знайшов під час руху у електричці. У подальшому вклеїв до нього свою фотографію та використовував для власних потреб. Перебуваючи на ст. Миронівка ОСОБА_7 пред`явив його працівникам ЛB на ст. Миронівка, які і виявили підроблення фотографії та в подальшому вилучили цей паспорт. ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_12 .

Отримавши згоду ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотознімка ОСОБА_7 замість фотознімка ОСОБА_14 .

Крім того, в один із днів в період з 16.02.2009 р. по 25.02.2009 р. (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_12 зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, незаконно склав ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду ОСОБА_7 датований 25.02.2009 р., пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 датовані 25.02.2009 р., складені від імені інспектора РСС ЛB на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті ОСОБА_17 , пояснення ОСОБА_7 , датоване 25.02.2009 р., прийняте від імені інспектора ГБ ЛB на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці ОСОБА_13 .

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_7 незаконно привласнив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, підробив його шляхом вклейки власного фотознімка та використовував, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

06.03.2009 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_7 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_20 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України - незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом ОСОБА_14 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт 06.03.2009 р. був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 щодо ОСОБА_7 за ст. 357 ч. 3 КК України.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 06.03.2009 р. щодо ОСОБА_7 кримінальні справи за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, які було об`єднано в одне провадження під загальним номером 17-1765.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_7 , 06.03.2009 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст. Миронівка

ОСОБА_21 період з 11-00 до 11-45 год. слідчий ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 допитав ОСОБА_12 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1765. ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_7 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, а саме про те, що він ніби то затримав на пероні вокзалу ст. Миронівка ОСОБА_7 та виявив вчинення ним злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_7 та дійсні обставини заволодіння та підробки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленого працівника ЛВ на ст. Миронівка вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.04.2009 р. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, яких він не вчиняв, а саме, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

Крім того, ОСОБА_12 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 215 від 23.10.2009 р. є клинковою довільною холодною зброєю колющо-ріжущої дії, загальною довжиною 270 мм, виготовленою шляхом внесення змін в конструкцію штик- ножа 7,62 мм самозарядної гвинтівки СВТ-40 за допомогою грубої шліфовки клинка, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

12.10.2009 р. ОСОБА_13 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, діючи умисно, з метою штучного створення доказів обвинувачення, за попередньою змовою із ОСОБА_12 запропонував місцевому жителю ОСОБА_8 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину, якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному носінні холодної зброї.

Отримавши згоду ОСОБА_8 , ОСОБА_13 доставив останнього до приміщення ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив йому вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: штик-ніж він знайшов біля річки у м. Миронівка, почистив та носив для самозахисту, з цим ножем його затримали на вокзалі ст. Миронівка.

12.10.2009 р. ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_12 на своєму робочому місці склали наступні завідомо неправдиві документи: протокол огляду місця події від 12.10.2009 р. та фототаблицю до нього; протокол особистого огляду ОСОБА_8 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_8 штик-ножа, загальною довжиною 270 мм; пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 .

У вказаних офіційних документах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою штучного створення доказів обвинувачення вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

12.10.2009 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_8 , доповів рапортом начальнику ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_21 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 12.10.2009 р. за № 195. 19 жовтня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1803 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_8 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також штик-ніж загальною довжиною 270 мм, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_23 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 19.10.2009 р. щодо ОСОБА_8 кримінальну справу № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_8 , 25.10.2009 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛB на ст. Миронівка до слідчого ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_23 .

В період з 09-30 до 10-10 год. слідчий ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_23 допитав ОСОБА_12 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1803. ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_8 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, а саме про те, що в його присутності ніби- то затримано ОСОБА_8 та проведено його особистий огляд під час якого вилучено штик-ніж, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_8 та дійсні обставини придбання та зберігання штик-ножа, але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 р. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Крім того, ОСОБА_12 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_13 при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, який незаконно зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності та з метою незаконного збуту.

11.03.2010 р. ОСОБА_13 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_12 запропонував місцевому жителю ОСОБА_8 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину, якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту.

Отримавши згоду ОСОБА_8 , ОСОБА_13 доставив останнього до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив йому вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: на початку жовтня 2009 р. ОСОБА_8 в м. Миронівка випадково знайшов кущ коноплі, зірвав гілку, з якої обірвав листя, подрібнив руками та помістив в прозорий поліетиленовий пакет, який зберігав при собі до моменту вилучення 11.03.2010 р., коли він був затриманий працівниками міліції в залі очікування залізничного вокзалу ст. Кагарлик.

11.03.2010 р. ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_8 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_12 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_12 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

11.03.2010 р. ОСОБА_12 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_8 , доповів рапортом начальнику ЛB на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України - незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛB на ст. Миронівка 11.03.2010 р. за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_8 .

Вказані рапорти та пояснення разом з протоколами, а також особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 р. щодо ОСОБА_8 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_8 , 03.04.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_29 .

В період з 11-05 до 12-10 слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_49 допитав ОСОБА_12 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1822. ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_8 злочину передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, а саме про те, що ним 11.03.2010 р. в залі очікування залізничного вокзалу ст. Кагарлик проведено особистий огляд ОСОБА_8 в результаті якого виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_8 та дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 до ОСОБА_8 24.03.2010 р. безпідставно застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, а 31.03.2010 р. пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, якого він не вчиняв.

Крім того, ОСОБА_12 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 р. виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї з довжиною клинка 112 мм, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

24.03.2010 р. ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, діючи умисно, з метою штучного створення доказів обвинувачення, за попередньою змовою з ОСОБА_13 запропонував місцевій мешканці ОСОБА_9 визнати себе винною у вчиненні злочину якого вона в дійсності не вчиняла, а саме: в незаконному носінні холодної зброї.

Піддаючись психологічному тиску з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_9 дала згоду на його пропозицію, після чого ОСОБА_12 повідомив останній вигадану версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: вона їхала на електричці із м. Києва до м. Миронівка та працівники міліції під час огляду її сумки виявили ніж. При цьому ОСОБА_12 показав ОСОБА_9 ніж, який вона ніби-то незаконно носила та, зловживаючи владою та службовим становищем незаконно збув їй вказаний ніж з довжиною клинка 112 мм шляхом безплатної передачі. Вказаний збут ножа ОСОБА_12 вчинив з метою подальшого вилучення його у ОСОБА_9 та її безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

24.03.2010 р. ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_13 склали наступні завідомо неправдиві документи: протокол особистого огляду ОСОБА_9 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_9 ножа, який має ознаки холодної зброї, протокол огляду, пояснення датовані 24.03.2010 р. від імені ОСОБА_9 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , рапорт на ім`я в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_50 про вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_9 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Крім того, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 упакували ніж з довжиною клинка 112 мм, та направили на криміналістичне дослідження начальникові НДЕКЦ при Білоцерківському MB ГУМВС України в Київській області.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також ніж з довжиною клинка 112 мм, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 31.03.2010 р. щодо ОСОБА_9 кримінальну справу № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_9 , 15.04.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛB на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_29 .

В період з 16-10 до 17-05 слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_49 допитав ОСОБА_12 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1825. ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_9 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, а саме про те, що 24.03.2010 р. близько 21 години ним на території залізничного вокзалу ст. Миронівка ніби-то затримано ОСОБА_9 та проведено її особистий огляд, під час якого вилучено ніж, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_9 та дійсні обставини придбання та зберігання ножа, але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 р. ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Крім того, ОСОБА_12 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_12 при невстановлених обставинах, в період з травня 2003 р. по 02.04.2010 р. незаконно заволодів пенсійним посвідченням інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданим 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

02.04.2010 р. ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , в службовому приміщенні ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 запропонував ОСОБА_10 за грошову винагороду визнати себе винною в злочинах, яких вона не вчиняла, а саме - в підробленні пенсійного посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 шляхом вклеювання до нього власної фотографії та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам ОСОБА_12 , ОСОБА_10 дала свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняла.

Отримавши згоду ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_10 замість фотографії ОСОБА_38 .

Крім того, в той же день ОСОБА_12 , зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, за попередньою змовою з ОСОБА_13 незаконно склали ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 02.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_10 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_10 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , датовані 02 квітня 2010 року.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 незаконно привласнила пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_37 , вчинила його підробку шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала його для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності.

02.04.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_10 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 02.04.2010 р. за № 46, 47. 11 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17- 1827 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_10 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видали слідчому СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_28 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 11.04.2010 р. щодо ОСОБА_10 кримінальну справу № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_10 , 27.04.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛB на ст. Миронівка до слідчого ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_29 .

В період з 12-10 до 12-50 год. слідчий СВ ЛB на ст. Фастів ОСОБА_49 допитав ОСОБА_12 в якості свідка по кримінальній справі № 17- 1827. ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_10 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України, а саме: про те, що 02.04.2010 р. до чергової частини ЛВ на ст. Миронівка було запрошено ОСОБА_10 та проведено її огляд під час якого вилучено підроблене посвідчення інваліда 2 групи № 111560 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_37 , яке ОСОБА_10 підробила та використовувала для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_10 та дійсні обставини заволодіння та підробки посвідчення ОСОБА_37 , але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.06.2010 р. ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України.

Крім того, ОСОБА_12 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_12 при невстановлених обставинах, в період з 01.04.2010 р. по 15.04.2010 р. незаконно заволодів пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 виданим 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В період з 01.04.2010 р. по 15.04.2010 р. (точна дата не встановлена) ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, склали за допомогою інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_17 , яка не була обізнана про злочинний умисел останніх, ряд завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 15.04.2010 р. від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 , протокол особистого огляду ОСОБА_40 від 15.04.2010 р. від імені інспектора PC ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_17 , протокол виявлення та вилучених у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , датований 15.04.2010 р. від імені від імені інспектора PC ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_17 .

Також, ОСОБА_12 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення ОСОБА_40 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , датовані 15.04.2010 р.

ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_31 та ОСОБА_33 протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , пояснення ОСОБА_31 та ОСОБА_32 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_31 та ОСОБА_32 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_13 ОСОБА_31 та ОСОБА_35 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою між собою, прагнучи довести злочинний умисел до кінця, прибули за місцем знаходження ОСОБА_40 у с. Зеленьки Миронівського району Київської області та надали для підписання ОСОБА_40 протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 , протокол виявлення та вилучення у неї пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_40 , які вона підписала на прохання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запропонували ОСОБА_40 грошову винагороду в сумі 50 грн., від якої остання відмовилася.

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , підписав пояснення ОСОБА_40 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 у графі «пояснення отримав ОСОБА_12 ».

Протокол огляду місця події від 15.04.2010 р., протокол особистого огляду ОСОБА_40 від 15.04.2010 р., протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_40 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , датований 15.04.2010 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали для підпису інспектору PC ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_41 , яка не будучи обізнаною про злочинний умисел останніх, підписала вказані документи.

Під час підписання вказаних документів ОСОБА_40 в с. Зеленьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди запропонували їй визнати вину у вчинена якого вона в дійсності не вчиняла, а саме - в підробленні посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 та його використанні. ОСОБА_40 , поступаючись наполегливим умовлянням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , дала свою згоду на визнання вини у вчиненні злочину, якого в дійсності вона не вчиняла.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях, рапортах) ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_40 незаконно привласнила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 , підробила його шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала з метою безкоштовного проїзду транспортом, що повністю не відповідало дійсності.

В подальшому, у вказаний період часу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили ОСОБА_40 версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: пенсійне посвідчення вона знайшла в електричці, зірвала фотографію та вклеїла свою, а потім використовувала посвідчення для безкоштовного проїзду.

Отримавши згоду ОСОБА_43 та ОСОБА_13 , використовуючи пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_40 замість фотографії ОСОБА_39

15.04.2010 р. ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_40 , доповів рапортами в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка ОСОБА_36 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_40 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 08.05.2010 р. ОСОБА_12 прибув в службове приміщення ЛB на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛB на ст.Фастів ОСОБА_29

В період з 15-50 до 16-25 год. слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_49 допитав ОСОБА_12 в якості свідка по кримінальній справі 17- 1829. ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст.ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_40 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, а саме про те, що 15.04.2010 р. до чергової частини ЛB на ст. Миронівка було запрошено ОСОБА_40 та проведено її огляд під час якого вилучено підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_39 з вклеєною фотографією ОСОБА_40 , яке вона підробила та використовувала для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_40 та дійсні обставини заволодіння та підробки посвідчення ОСОБА_39 , але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вироком Миронівського районного суду Київської області від 22.07.2010 р. ОСОБА_40 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу 800 грн.

Крім того, 24.03.2010 р. ОСОБА_12 вчинив незаконний збут холодної зброї при наступних обставинах.

В період до 24.03.2010 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 р. виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї з довжиною клинка 112 мм, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

24.03.2010 р. приблизно о 20 год. ОСОБА_12 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛB на ст. Миронівка, доставив до ЛB на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцеву жительку ОСОБА_9 .

В службовому кабінеті ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_12 в ультимативній формі висунув ОСОБА_9 вимогу визнати себе винною у злочині, якого вона не вчиняла - незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_12 піддав ОСОБА_9 жорстокому, нелюдському та такому, що принижує гідність, поводженню, яке знайшло своє вираження у погрозах та крику. У випадку відмови ОСОБА_12 погрожував ОСОБА_9 притягненням до кримінальної відповідальності за тяжкий та особливо тяжкий злочин, та позбавленням волі.

Піддаючись психологічному тиску з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_51 дала згоду на його пропозицію, після чого ОСОБА_12 повідомив останній вигадану версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, як полягала в наступному: вона їхала на електричці із м. Києва до м. Миронівка та працівники міліції під час огляду її сумки виявили ніж.

При цьому ОСОБА_12 продемонстрував ОСОБА_9 ніж, у незаконному носінні якого вона мала визнати себе винною та, зловживаючи владою та службовим становищем, 24.03.2010 р. незаконно збув їй вказаний ніж з довжиною клинка 112 мм шляхом безплатної передачі. Вказаний збут ножа ОСОБА_12 вчинив з метою подальшого вилучення його у ОСОБА_9 та її безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 р. вказаний ніж, виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї, має довжину клинка по середній лінії 112 мм.

Підсудний ОСОБА_12 в судовому засідання подав до суду клопотання в якому просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності та застосувати до нього строки позовної давності по кримінальній справі № 1-136/12 по обвинуваченню його у вчиненні злочинів передбачених ст.. ст.. 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 КК України та провадження по справі закрити. Окрім того, просить декриміналізувати ст.. 364 ч. 3 КК України з урахуванням імплетації до національного законодавства положень ст.. 19 Конвенції ООН від 21.02.2014 року, оскільки ч. 3 ст. 364 КК України виключена.

Потерпіла ОСОБА_9 на розгляд клопотання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій вона не заперечує проти клопотання ОСОБА_12 про застосування до нього строків позовної давності для закриття справи.

Потерпілий ОСОБА_8 на розгляд клопотання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій він не заперечує проти клопотання ОСОБА_12 про застосування до нього строків позовної давності для закриття справи.

Потерпілий ОСОБА_7 на розгляд клопотання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій він не заперечує проти клопотання ОСОБА_12 про застосування до нього строків позовної давності для закриття справи.

Потерпіла ОСОБА_10 на розгляд клопотання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій вона не заперечує проти клопотання ОСОБА_12 про застосування до нього строків позовної давності для закриття справи.

Потерпіла ОСОБА_52 на розгляд клопотання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій вона не заперечує проти клопотання ОСОБА_12 про застосування до нього строків позовної давності для закриття справи.

Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання підсудного ОСОБА_12 щодо закриття кримінальної справи щодо нього за злочин, передбачений ч. 3 ст. 364 КК України у зв`язку із декриміналізацією цього злочину, відповідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746 - VII від 21.02.2014 р., який набрав чинності 28 лютого 2014 року ч. 3 ст. 364 КК України виключено. Окрім того не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності підсудного та закриття кримінальної справи по строках давності притягнення підсудного до кримінальної відповідальності. Також просить вирішити питання щодо речових доказів, запобіжного заходу, застави та судових витрат.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Підсудний ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 28 ч. 2, 364 ч. 3, 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 КК України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року зазначено, в п. 2 підставою звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
На підставі ч. 3 ст. 3 Кримінального кодексу України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом України.

За ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Приймаючі постанову по справі, суд враховує той факт, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 р., виключена ч. 3 ст. 364 КК України.

Зазначений Закон був оприлюднений у газеті «Голос України» 27.02.2014 р. і набрав чинності з 28.02.2014 року.

При зазначених обставинах суд вважає, що вказаним Законом фактично декриміналізовано норму закону, а саме: ч. 3 ст. 364 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_12 .

За змістом дев`ятого абзацу Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 02.03.2012р. №132-283/0/4-12, кримінальні справи, порушені за статтями, які декриміналізовані, підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК (1960 року) та ст. 5 КК Україна у зв`язку із декриміналізацією злочинного діяння.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 29.04.2013 р. №223-697/0/4-13 „Про доповнення до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 02.03.2012 р. №132-283/0/4-12 „Щодо змін, внесених до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з гуманізацією відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності", у випадку закриття кримінальної справи в суді першої інстанції з підстави, визначеної у п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року, в зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не доводить розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить постанову про закриття такої кримінальної справи.

Крім того, такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність. Тому у випадку, коли суд під час судового розгляду дійде висновку про необхідність закриття кримінальної справи у зв`язку із декриміналізацією суспільно небезпечного діяння, у резолютивній частині постанови суду зазначається про закриття кримінальної справи за відсутністю в діянні складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінальної справи з підстав відсутності події злочину та відсутності в діях ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України та вступу в дію Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 р., оскільки ним скасована кримінальна відповідальність за діяння, передбачене ч. 3 ст. 364 КК України, що було інкриміноване ОСОБА_12 органом досудового розслідування.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 366 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян., ч. 2 ст. 384 КК України, за який передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років та ч. 2 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, - відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України та ст. 11-1 КПК України закриття кримінальної справи із звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності можливе в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, але з дня вчинення цього злочину минули певні строки давності, встановлені в ст. 49 КК України, і особа не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченої ч. 4 ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що злочини, у вчинені яких обвинувачується підсудний ОСОБА_12 , мали місце у 2009 2010 роки.

Згідно ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Згідно ст. 11-1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду із обвинувальним висновком.

Питання про закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом строків давності притягнення підсудного до кримінальної відповідальності які, як встановлено по даній справі, сплинули 01.01.2016 року, було ініційоване самими підсудним ОСОБА_12 шляхом подачі до суду відповідного клопотання.

Вказані злочини не відноситься до категорії злочинів, давність до яких не застосовується, та перебіг давності не зупинявся вчиненням ОСОБА_12 нового злочину або ухиленням від слідства та суду.

Тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до підсудного ОСОБА_12 строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.. ст.. 28 ч. 2, 366 ч. 2, 263 ч. 2, 284 ч. 2 КК України.

Суд своєю постановою закриває кримінальну справу та звільняє підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 20 звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Речові докази: (т. 2 а.с. 164) журнали реєстрації заяв і повідомлень про злочин, що вчиненні або ґрунтуються лінійного відділення на станції Миронівна УМВС України на Південно Західній залізниці за № 640 та № 747, які знаходяться у камері зберігання речових доказів відділу з розслідування особливо важливих справ управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України, - передати до архіву ЛВ на ст.. Миронівка УМВС України на Південно Західній залізниці; (т. 4 а.с. 29-30) - статистичні картки, виставлені: по кримінальній справі № 17-1765 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, по кримінальній справі № 17-1849 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, по кримінальній справі № 17-1858 за обвинуваченням ОСОБА_53 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України, по кримінальній справі № 17-1849 за обвинуваченням ОСОБА_8 . В вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, по кримінальній справі № 17-1803 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, по кримінальній справі № 17-1825 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, по кримінальній справі № 17-1829 за обвинуваченням ОСОБА_54 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 358 КК України, по кримінальній справі № 17-1862 за обвинуваченням ОСОБА_55 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, по кримінальній справі № 17-1827 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 3 ст. 358 КК України, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 4 а.с. 48-49) - книгу обліку осіб, які доставлені до чергової частини ЛВ на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті № 602 за період з 25.06.2008 р. по 28.05.2009 р. на 201 аркуші, книгу обліку осіб, які доставлені до чергової частини ЛB на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті № 644 за період з 17.11.2009 р. по 01.04.2011 р. на 203 аркушах, журнал видачі протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративне затримання ЛB на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті № 1 за період з 01.01.2010 р. по 07.07.2012 р. на 203 аркушах, матеріали про адміністративне правопорушення, складені співробітниками ЛВ на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті 01.04.2010 р. стосовно ОСОБА_56 , які знаходяться в кімнаті речових доказів Кагарлицького районного суду Київської області, - передати до архіву ЛВ на ст.. Миронівка УМВС України на Південно Західній залізниці; (т. 4 а.с. 214) - копії документів кримінальної справи № 17-1827 (1-84) по обвинуваченню ОСОБА_10 , які приєднано до кримінальної справи - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 29) копії документів кримінальних справ № 17-1765, № 17-1825, № 17-1803, № 17-1829, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 134) копії документів кримінальної справи № 17-1822, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 178-179) - супровідний лист в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка старшого сержанта міліції ОСОБА_50 від 31.05.2010 року № 912160, копію протоколу виявлення та вилучення від 11.03.2010 року складеного о/у СКР БЗПВ ЛВ на ст. Миронівка старшим лейтенантом міліції ОСОБА_25 , копію висновку спеціаліста ОСОБА_57 від 15.03.2010 року № 0344, постанову слідчого СВ ЛB на ст. Миронівка УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_58 про визнання, приєднання до справи речових доказів від 31.03.2010 року, квитанцію № 2363 від 01.06.2010 року про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, суровідний лист слідчого СЧ СВ УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_59 від 28.10.2010 року № 6/11234, копію протоколу виявлення та вилучення від 08.08.2020 року складеного інспектором СГБ ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_60 , копію висновку спеціаліста ОСОБА_57 від 29.09.2010 року № 754, постанову слідчого СЧ СВ УМВС України ОСОБА_59 про прилучення до справи речових доказів від 23.10.2010 року, супровідний лист слідчого СЧ СВ УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_59 від 28.10.2010 року № 2/11235, копію протоколу виявлення та вилучення від 08.08.2020 року складеного інспектором СГБ ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_60 , копію висновку спеціаліста ОСОБА_61 від 29.09.2010 року № 859, постанову слідчого СЧ СВ УМВС України ОСОБА_59 про прилучення до справи речових доказів від 23.10.2010 року, квитанцію № 2634 від 28.10.2010 року про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, копію аркушів з книги № 3 обліку вилученої, добровільно зданої, найденої вогнепальної (холодної) зброї і боєприпасів лінійного управління на Південно-Західній залізниці УМВС України на транспорті, копію вироку Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 року, акт № 38 на знищення вилученого, добровільно зданого, знайденого озброєння від 13.05.2010 року, затверджений начальником УМВС України на Південно-Західній залізниці генерал-майором міліції ОСОБА_62 від 26.05.2010 року, копію аркушів з книги № 3 обліку вилученої, добровільно зданої, найденої вогнепальної (холодної) зброї і боєприпасів лінійного управління на ПівденноЗахідній залізниці УМВС України на транспорті, копію вироку Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 року, акт № 8 на знищення вилученого, добровільно зданого, знайденого озброєння від 16.03.2011 року, затверджений начальником УМВС України на Південно-Західній залізниці полковником міліції ОСОБА_63 від 16.03.2011 року, копію аркушів з журналу обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, № 2 управління МВС України на Південно-Західній залізниці, копію вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 14.03.2011 року, акт знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів від 09.08.2011 року, затверджений першим заступником начальника управління МВС України на Південно-Західній залізниці полковником міліції ОСОБА_64 від 08.08.2011 року, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 180) речовину рослинного походження коричнево зеленого кольору, масою 19,28 г., яка міститься у прозорому поліетиленовому пакеті, та є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, яка знаходиться в кімнаті речових доказів УМВС України на Південно Західній залізниці (квитанція № 4001 від 10.07.2012 р.), - після набрання законної сили постанови, - знищити, (т. 7 а.с. 189) речовину рослинного походження коричнево зеленого кольору, масою 9,47 г. та 0,05 г., яка міститься у двох прозорих поліетиленових пакетах, та є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, яка знаходиться в кімнаті речових доказів УМВС України на Південно Західній залізниці (квитанція № 4000 від 10.07.2012 р.), - після набрання законної сили постанови, - знищити (т. 8 а.с. 223) копії особової справи старшого інспектора ВДАІ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_12 , копії особової справи оперуповноваженого СКМСД в ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_13 та функціональних обов`язків працівників лінійного відділення на станції Миронівка УМВС України на Південно - Західній залізниці, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , на користь держави вартість двох проведених почеркознавчих експертиз в розмірі 6 550 грн. 40 коп. та в розмірі 3 700 грн. 00 коп., а всього 10 250 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7-1, 11-1 КПК України в редакції 1960 р. , ст.. ст.. 5, 12, 49 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 р., суд, -
постановив :

Клопотання підсудного ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ст. 364 ч. 3 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 за вчинення злочину передбаченого ст.. ст.. 28 ч. 3, 364 ч. 3 КК України за відсутністю в його діях складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.

Кримінальну справу по обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого за ст.. ст.. 28 ч. 2, 364 ч. 3 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_12 складу злочину в зв`язку із декриміналізацією.

Клопотання підсудного ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ст.. ст.. 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.. ст.. 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальну справу по обвинувачення ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст.. 28 ч. 2, 366 ч. 2, 384 ч. 2, 263 ч. 2 України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до набрання постановою законної сили залишити у вигляді застави.
Після набрання постанови законної сили застава у розмірі 17 000 грн., внесена відповідно до постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 13 грудня 2012 року по кримінальній справі № 1-136/12 (провадження № 1/368/2/16) на рахунок Кагарлицького районного суду Київської області, відповідно до квитанції від 13 грудня 2012 року № 11537.223.1, підлягає поверненню Зборовській Клавдії петрівні (№ 933579 ПАТ КБ Приватбанк»).

Речові докази: (т. 2 а.с. 164) журнали реєстрації заяв і повідомлень про злочин, що вчиненні або ґрунтуються лінійного відділення на станції Миронівна УМВС України на Південно Західній залізниці за № 640 та № 747, які знаходяться у камері зберігання речових доказів відділу з розслідування особливо важливих справ управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України, - передати до архіву ЛВ на ст.. Миронівка УМВС України на Південно Західній залізниці; (т. 4 а.с. 29-30) - статистичні картки, виставлені: по кримінальній справі № 17-1765 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, по кримінальній справі № 17-1849 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, по кримінальній справі № 17-1858 за обвинуваченням ОСОБА_53 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України, по кримінальній справі № 17-1849 за обвинуваченням ОСОБА_8 . В вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, по кримінальній справі № 17-1803 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, по кримінальній справі № 17-1825 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, по кримінальній справі № 17-1829 за обвинуваченням ОСОБА_54 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 358 КК України, по кримінальній справі № 17-1862 за обвинуваченням ОСОБА_55 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, по кримінальній справі № 17-1827 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 3 ст. 358 КК України, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 4 а.с. 48-49) - книгу обліку осіб, які доставлені до чергової частини ЛВ на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті № 602 за період з 25.06.2008 р. по 28.05.2009 р. на 201 аркуші, книгу обліку осіб, які доставлені до чергової частини ЛB на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті № 644 за період з 17.11.2009 р. по 01.04.2011 р. на 203 аркушах, журнал видачі протоколів про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративне затримання ЛB на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті № 1 за період з 01.01.2010 р. по 07.07.2012 р. на 203 аркушах, матеріали про адміністративне правопорушення, складені співробітниками ЛВ на ст. Миронівка на ПЗЗ УМВС України на залізничному транспорті 01.04.2010 р. стосовно ОСОБА_56 , які знаходяться в кімнаті речових доказів Кагарлицького районного суду Київської області, - передати до архіву ЛВ на ст.. Миронівка УМВС України на Південно Західній залізниці; (т. 4 а.с. 214) - копії документів кримінальної справи № 17-1827 (1-84) по обвинуваченню ОСОБА_10 , які приєднано до кримінальної справи - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 29) копії документів кримінальних справ № 17-1765, № 17-1825, № 17-1803, № 17-1829, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 134) копії документів кримінальної справи № 17-1822, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 178-179) - супровідний лист в.о. начальника ЛB на ст. Миронівка старшого сержанта міліції ОСОБА_50 від 31.05.2010 року № 912160, копію протоколу виявлення та вилучення від 11.03.2010 року складеного о/у СКР БЗПВ ЛВ на ст. Миронівка старшим лейтенантом міліції ОСОБА_25 , копію висновку спеціаліста ОСОБА_57 від 15.03.2010 року № 0344, постанову слідчого СВ ЛB на ст. Миронівка УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_58 про визнання, приєднання до справи речових доказів від 31.03.2010 року, квитанцію № 2363 від 01.06.2010 року про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, супровідний лист слідчого СЧ СВ УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_59 від 28.10.2010 року № 6/11234, копію протоколу виявлення та вилучення від 08.08.2020 року складеного інспектором СГБ ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_60 , копію висновку спеціаліста ОСОБА_57 від 29.09.2010 року № 754, постанову слідчого СЧ СВ УМВС України ОСОБА_59 про прилучення до справи речових доказів від 23.10.2010 року, супровідний лист слідчого СЧ СВ УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_59 від 28.10.2010 року № 2/11235, копію протоколу виявлення та вилучення від 08.08.2020 року складеного інспектором СГБ ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_60 , копію висновку спеціаліста ОСОБА_61 від 29.09.2010 року № 859, постанову слідчого СЧ СВ УМВС України ОСОБА_59 про прилучення до справи речових доказів від 23.10.2010 року, квитанцію № 2634 від 28.10.2010 року про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, копію аркушів з книги № 3 обліку вилученої, добровільно зданої, найденої вогнепальної (холодної) зброї і боєприпасів лінійного управління на Південно-Західній залізниці УМВС України на транспорті, копію вироку Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 року, акт № 38 на знищення вилученого, добровільно зданого, знайденого озброєння від 13.05.2010 року, затверджений начальником УМВС України на Південно-Західній залізниці генерал-майором міліції ОСОБА_62 від 26.05.2010 року, копію аркушів з книги № 3 обліку вилученої, добровільно зданої, найденої вогнепальної (холодної) зброї і боєприпасів лінійного управління на Південно - Західній залізниці УМВС України на транспорті, копію вироку Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 року, акт № 8 на знищення вилученого, добровільно зданого, знайденого озброєння від 16.03.2011 року, затверджений начальником УМВС України на Південно-Західній залізниці полковником міліції ОСОБА_63 від 16.03.2011 року, копію аркушів з журналу обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, № 2 управління МВС України на Південно-Західній залізниці, копію вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 14.03.2011 року, акт знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів від 09.08.2011 року, затверджений першим заступником начальника управління МВС України на Південно-Західній залізниці полковником міліції ОСОБА_64 від 08.08.2011 року, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи; (т. 7 а.с. 180) речовину рослинного походження коричнево зеленого кольору, масою 19,28 г., яка міститься у прозорому поліетиленовому пакеті, та є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, яка знаходиться в кімнаті речових доказів УМВС України на Південно Західній залізниці (квитанція № 4001 від 10.07.2012 р.), - після набрання законної сили постанови, - знищити, (т. 7 а.с. 189) речовину рослинного походження коричнево зеленого кольору, масою 9,47 г. та 0,05 г., яка міститься у двох прозорих поліетиленових пакетах, та є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, яка знаходиться в кімнаті речових доказів УМВС України на Південно Західній залізниці (квитанція № 4000 від 10.07.2012 р.), - після набрання законної сили постанови, - знищити (т. 8 а.с. 223) копії особової справи старшого інспектора ВДАІ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_12 , копії особової справи оперуповноваженого СКМСД в ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_13 та функціональних обов`язків працівників лінійного відділення на станції Миронівка УМВС України на Південно - Західній залізниці, які знаходяться у кримінальній справі - залишити при матеріалах даної кримінальної справи.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , на користь держави вартість двох проведених почеркознавчих експертиз в розмірі 6 550 грн. 40 коп. та в розмірі 3 700 грн. 00 коп., а всього 10 250 (десять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 40 коп.

Арешт, накладений постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_65 від 10.07.2012 року на майно ОСОБА_12 - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1