Справа № 515/1569/15-к
Провадження № 1-кп/515/2068/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

03 листопада 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_1 , при раптово виниклому намірі, направленому на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , скориставшись тим, що останнього на той час не було вдома, зайшов через незачинену хвіртку до подвір`я, де руками відігнув запираючий пристрій у вигляді навісного замка на вхідних дверях літньої кухні, через які пройшов всередину приміщення, звідки скоїв крадіжку чавунної плити для печі, б/у, вартістю, згідно експертного товарознавчого висновку 373,21 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 збиток на вищезазначену суму, звернувши викрадене майно на свою користь.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та пояснив суду, що дійсно в березні 2015 року він скоїв крадіжку чавунної плити для печі, б/у з будинку потерпілого ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 . Згодом він повернув потерпілому викрадене майно та попросив вибачення у нього за скоєне.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження щодо характеризуючих даних на останнього.

Таким чином суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у житло.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, дані про особу обвинуваченого та всі обставини справи.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду потерпілому, повернувши викрадене майно, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не виявив.

З урахуванням вказаних обставин, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції статті, яка йому інкримінується . При цьому, судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, мотив, мету, незначний розмір заподіяної шкоди та спосіб вчинення злочинного діяння.

Крім того, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю та добровільно відшкодував завдану ним шкоду, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд, на підставі ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією інкримінуємої йому статті, суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з 03 листопада 2015 року відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку покласти на Татарбунарський РВ КВІ УДПтСУ Одеської області.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя Семенюк