Ухвала

іменем україни

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

при секретарі ОСОБА_8,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003326, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Веснянки Ківерцівського району Волинської області, який проживає за

адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_9,

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_1 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду та перекваліфіковуючи дії засудженого з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК України, не встановив кваліфікуючої ознаки - захист охоронюваних правом інтересів від суспільно небезпечних посягань та належним чином не мотивував свого рішення, у зв'язку з чим постановлена ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

На касаційну скаргу прокурора надійшли заперечення засудженого та його захисника ОСОБА_3, у яких вони просять у задоволенні касаційної скарги прокурора відмовити, ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2012 року, та ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року вирок місцевого суду змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2012 року, та ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 місяців 21 день.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він 18 травня 2013 року близько 05год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на території автозаправної станції «Агроспецкомплект» на вул. 40 років Жовтня, 57-А в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, скляною пляшкою умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар в голову, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ухвали суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 за вказаних обставин завдав тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 при перевищенні меж необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника із запереченнями проти скарги, пояснення прокурора на підтримку поданої скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 419 КПК України при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.

Цих вимог закону суд апеляційної інстанції під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 не дотримався.

Так, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК України та обґрунтовуючи свої висновки про його винуватість у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 з перевищенням меж необхідної оборони, суд апеляційної інстанції не сформулював обвинувачення, визнане доведеним, з усього обсягу доказів вибірково дослідив лише їх частину та не зазначив у своєму рішенні підстав залишення поза увагою інших доказів, урахованих судом першої інстанції.

Крім того, всупереч вимогам ч. 2 ст. 439 КПК України апеляційним судом не виконані в повному обсязі вказівки суду касаційної інстанції, зазначені в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2015 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів уважає, що ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_1 не можна вважати законною, обґрунтованою й вмотивованою, а тому вона, як така, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового апеляційного розгляду суд має перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційних скаргах, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, і ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7