Справа № 1/1312/47/12 Головуючий у 1 інстанції: С.В. Гирич
Провадження № 11/1390/883/12 Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Белени А.В., Марітчака Т.М.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

засудженого ОСОБА_1,

його захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_2 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2012 року про визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2012 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, судимий 21.02.2011 р. Галицьким районним судом м. Львова за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі однієї тисячі семисот гривень

засуджений:

за ч.1 ст.115 КК України на дванадцять років позбавлення волі;

за ч.1 ст.121 КК України на сім років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно обрано покарання тринадцять років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій системі.

Запобіжний захід взяття під варту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахується з 13 липня 2011 року, тобто з часу його фактичного затримання, а не з дати складання протоколу затримання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунальної установи Львівської обласної ради "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний діагностичний центр" 1158 грн. 20 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 та на користь Комунальної 8-їміської клінічної лікарні 2323 грн. 20коп. витрат на лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Питання про речові докази та судові витрати вирішено відповідно до ст.ст.81, 93 КПК України.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 06 липня 2011 р., біля 10 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_3, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому два удари складаним ножем побутового призначення в ділянки розташування життєво важливих органів, а саме в праву бокову ділянку грудної клітки та в ділянку живота зліва. Внаслідок цього, потерпілому ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колено-різаного проникаючого поранення грудної клітки, яке супроводжувалося поступленням крові та повітря у плевральну порожнину та повітря під шкіру, а також у виді колено-різаного поранення живота, яке супроводжувалося поступленням крові та кишкового вмісту в черевну порожнину і по ходу раневого каналу мало поранення петель тонкого кишківника та його брижі, які в подальшому ускладнилися запаленням всіх внутрішніх органів, привели до поліорганної недостатності та спричинили смерть потерпілого, який помер 25 липня 2011 р., біля 08 год. 00 хв. в приміщенні Комунальної установи Львівської обласної ради "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр".

Крім цього, ОСОБА_1 06 липня 2011 р., біля 10 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2, маючи умисел на протиправне заподіяння тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, складаним ножем побутового призначення наніс останньому удар в ділянку живота, заподіявши тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння у виді колено-різаної рани передньої черевної стінки зліва, яка проникає в черевну порожнину з пошкодженням очеревини, низхідного відділу товстої кишки, брижі товстої та тонкої кишок, з масивним крововиливом (до 1500 мл крові) в черевну порожнину.

На рішення суду адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить вирок суду змінити в зв'язку із однобічністю і неповнотою досудового і судового слідства, застосування судом кримінального закону, який не підлягав застосуванню. Для вияснення всіх істотних обставин справи по такому тяжкому злочині органом досудового слідства не приймалось будь-яких заходів для встановлення і допиту очевидця обставин припинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 і ОСОБА_5 чоловіка на ім"я ОСОБА_3. На досудовому слідстві не був допитаний потерпілий і свідок вищевказаних обставин ОСОБА_5, який був учасником інциденту.

Судом при кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України в основу вироку взято суперечливі покази заінтересованої особи свідка ОСОБА_6, яка раніше перебувала в фактичному шлюбі з засудженим і на час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 знаходилась в неприязних стосунках із засудженим, і на суді пояснила, що 06.07.2011 року в руці ОСОБА_1 мав кухонний ніж, яким спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 і ОСОБА_5, суперечливий висновок повторної судово-медичної комісійної експертизи про те, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок ускладнень проникаючих поранень черевної та грудної порожнин, які були клінічним перебігом хвороби, а не ускладнень внаслідок порушення режиму лікування недотриманням дієти під час лікування, систематичним вживанням алкоголю ОСОБА_3 під час стаціонарного лікування з 06.07. по 25.07.2012 року включно.

З аналізу показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що вони різні та суперечливі, що свідчить про можливі сумніви в їх правдивості.

ОСОБА_1 на досудовому слідстві і під час судового розгляду послідовно стверджував, що 06.07.2011 року зайшов на квартиру ОСОБА_3 з однією метою вияснити у ОСОБА_6, чому вона вживає спиртні напої в товаристві різних мужчин і ночує в компанії ОСОБА_3 Іншої мети в нього не було, ножа він при собі не мав. Зайшовши в квартиру, він побачив в нетверезому стані ОСОБА_3 і ще двоє чоловіків в нетверезому стані в тому числі і ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якої на обличчі були сліди від побоїв. ОСОБА_3 зустрів його вороже і, тримаючи в руці ніж, став виштовхувати його і під час цього наніс ножове поранення в груди ОСОБА_1, на що останній обороняючись вивернув руку з ножем ОСОБА_3 і, побоюючись фізичної розправи над ним, інстинктивно наніс удар ОСОБА_3 в ділянку живота. Як він наносив другий удар в область грудей ОСОБА_3К не пам'ятає, бо був дуже наляканий і схвильований. Коли ОСОБА_3К присів, до нього погрозливо став наближатися значно сильніший за нього за статурою ОСОБА_5Ю, який зі словами: "Я тебе зараз поламаю", намагався схопити ОСОБА_1 Боячись за своє життя, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_5 удар ножем в ділянку живота і покинув квартиру. Пізніше сам по своїй ініціативі, добровільно з'явився в Личаківський РВ міліції і повідомив про скоєний ним злочин, написавши явку зізнання. Умислу на позбавлення життя ОСОБА_3К у нього не було. Він мав можливість продовжувати наносити удари йому, але цього свідомо не робив. З ОСОБА_3 у нього ніколи не було особистих неприязних відносин і, наносячи удари ножем ОСОБА_3 не допускав можливості настання смерті. В скоєних злочинах щиросердно розкаюється, вину свою визнає частково, бо умислу у нього на вбивство не було.

Вищевказані покази ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у висновку судово-медичної експертизи, згідно з яким у нього на грудях виявлено ножове поранення, яке на думку експерта могло бути спричинено 06.07.2011 року при обставинах, на які вказав засуджений під час судового засідання.

Потерпілий ОСОБА_5Ю на досудовому слідстві пояснив, що коли він побачив пораненого ОСОБА_3, то він став наближатися до ОСОБА_1 зі словами :"Я тебе зараз поламаю", після чого він отримав удар в живіт ножем.

Як видно із медичної карти № 6384. ОСОБА_3 поступив на лікування 06.07.2011 року з діагнозом різана рана черевної порожнини в лівій здухвинній ділянці, різана рана грудної клітки справа. Після проведеного оперативного лікування ОСОБА_3К став самостійно пересуватися, вживати їжу, спілкуватися з оточуючими, а потім стан його погіршився особливо після переведення його на лікування у Львівський регіональний лікувально-діагностичний центр, де йому було проведено додатково ряд операцій. після чого 25.07.2011 року він помер. Ці обставини підтвердив на суді потерпілий ОСОБА_7

Лікуючий лікар ОСОБА_3, свідок ОСОБА_8 ствердив, що ОСОБА_3 під час лікування не дотримувався призначеної йому дієти, порушував режим лікування, міг вживати спиртні напої. А допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_9 ствердила, що недотримання ОСОБА_3К призначеної йому дієти, режиму лікування та вживання алкоголю могло викликати інтоксикацію організму, що призвело до погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 та необхідності проведення повторного хірургічного втручання на черевну порожнину.

Таким чином виникла необхідність експертним шляхом встановити чи викликало загострення стану здоров'я ОСОБА_3 недотримання ним дієти, режиму лікування, вживання алкоголю під час перебування на лікуванні після отримання ножових поранень та чи могло це призвести до смерті.

Однак призначена судом і проведена повторна судово-медична комісійна експертиза відповідь на це запитання не дала, посилаючись на те, що таких записів в медичних документах немає, не дивлячись на покази лікуючого лікаря ОСОБА_8С,. пояснень чергового лікаря хірургії: "що ОСОБА_3 під час лікування вживав алкоголь". В анамнезі вказано: "зловживання алкоголем регулярного характеру". Діагностовано:"...та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю...Перитоніт, набряк, набухання головного мозку. Поліорганна недостатність".

Допитаний в суді експерт ОСОБА_10, який був доповідачем при проведенні комісійної експертизи, не відповів по суті заданого запитання чи могло призвести до погіршення стану здоров'я і смерті ОСОБА_3 вищевказані порушення його режиму лікування. Тобто, достовірно не встановлено причину смерті ОСОБА_3: чи це ускладнення в результаті клінічного перебігу ножових поранень, чи це результат недотримання ним режиму лікування систематичного вживання алкоголю під час лікування.

Згідно з Конституцією України, з нормами КПК України всі сумніви повинні тлумачитися на користь засудженого.

З врахуванням наведеного, вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 р. № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи", кваліфікація дій ОСОБА_1 за епізодом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, за ч. ст.115 КК України, є помилковою і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України.

Тому просить вирок змінити частково. Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України і обрати йому покарання в межах нижнього розміру санкції ч.2 ст.121 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляції останнього, думку прокурора про залишення апеляції захисника засудженого без задоволення, а вироку суду без змін, колегія суддів вважає, що апеляція захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України, вчинених за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Твердження засудженого та його захисника про те, що ОСОБА_1 не вчиняв злочинів, поставлених йому у вину, а досудове слідство та суд поклали в основу обвинувачення засудженого недопустимі докази, не беруться до уваги колегією суддів. Адже судом першої інстанції було всесторонньо і обєктивно досліджено і перевірено зібрані по справі докази і дано правильну юридичну оцінку діянням засудженого.

Так, висновок суду про вчинення ОСОБА_1 злочинів, передбачених.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України, ґрунтується на доказах, яким дано оцінку у вироку:

показаннях свідка ОСОБА_6 про те, що за декілька місяців до подій повязаних із заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 ОСОБА_3, вона припинила стосунки з ОСОБА_1, оскільки він неодноразово застосовував до неї насильство. Незважаючи на повідомлене ОСОБА_1 рішення, останній продовжував її ревнувати, і намагався шукати зустрічі з нею. Згодом вона почала підтримувати відносини з ОСОБА_3, але приховувала ці обставини від ОСОБА_1 06.07.2011р. зранку вона перебувала у гостях в квартирі ОСОБА_3 по вул. Студентській,6/8 у м. Львові. Крім них в квартирі знаходився знайомий ОСОБА_3К ОСОБА_5 Коли вони сиділи на кухні, в двері квартири подзвонили і ОСОБА_3 пішов відкривати. Вона знаходилась на кухні і їй добре було видно вхідні двері та коридор квартири. Вона побачила, як в квартиру зайшов ОСОБА_1 і став сперечатися з ОСОБА_3 Вийшовши коридор, вона побачила, що ОСОБА_1, тримаючи у правій руці розкладний побутовий ніж, наніс ним два удари по тілу ОСОБА_3 Потерпілий став падати в сторону кімнати, а вона наблизилася нього і стала підтримувати. В цей час у коридор вийшов ОСОБА_5 з'ясовувати, що сталося. Вона помітила, як він схопився за живіт і вийшов з квартири. Перед ним першим з квартири пішов ОСОБА_1, забравши із собою ніж. Після цього вона викликала швидку допомогу та працівників міліції, які прибули через 15 хвилин. В той час потерпілий ОСОБА_3 був майже без свідомості;

показаннях потерпілого ОСОБА_7 про те, що він є родичем покійного ОСОБА_3 06.07.2011 р., біля 20 год., йому зателефонував дядько і повідомив, що ОСОБА_3 порізали в квартирі і він знаходиться в реанімаційному відділенні 8-ої міської клінічної лікарні. Він поїхав лікарню, але ОСОБА_3 перебував в тяжкому стані в реанімації. Після того він повернувся в квартиру, де проживав ОСОБА_3 і через деякий час на його стукіт двері відкрила ОСОБА_6, яка заявила, що є співмешканкою ОСОБА_3, і повідомила, що потерпілого порізав чоловік, якого вона знає і боїться, просила залишитись переночувати у квартирі. Наступного дня він приїхав на квартиру, але ОСОБА_6 там не було. Він неодноразово відвідував ОСОБА_3 в лікарні. Через деякий час його стан здоров'я покращився, але ОСОБА_3 потребував оперативного втручання на легенях. Потім ОСОБА_3 було переведено на лікування у спеціалізовану лікарню "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр" і було зроблено операцію на легенях. Ствердив, що під час перебування в лікарні, коли стан здоров"я ОСОБА_3 був задовільний, він з ним спілкувався і ОСОБА_3 стверджував, що ножові поранення йому заподіяв ОСОБА_1, який прийшов до нього на квартиру з ножем. Під час перебування ОСОБА_3 у фтизіопульмонологічному центрі стан його здоров'я різко погіршився, його перевели реанімаційне відділення, де було зроблено ще декілька операцій, але 25.07.2011р. він помер;

показаннях потерпілого ОСОБА_5 на досудовому слідстві про те, що 06.07.2011 р. зранку він перебував у квартирі ОСОБА_3 по вул. Студентська,6/8 у м. Львові. В квартирі знаходилась також знайома ОСОБА_3 ОСОБА_6 Біля 10 год. 30 хв. в квартирі продзвонив дверний дзвінок і ОСОБА_3 пішов відкривати двері. Зі сторони вхідних дверей він почув словесну суперечку та шарпанину. Через 2-3 хвилини в кімнату зайшов ОСОБА_3 та впав на підлогу. Вийшовши в коридор він побачив ОСОБА_1, якого раніше знав, як мешканця мікрорайону. Він наблизився до нього і запитав, чому він, прийшовши в квартиру до ОСОБА_3 і його б"є. ОСОБА_1 відштовхнув його двома руками в ділянку живота від чого він відійшов на два кроки назад. При цьому ножа або іншого предмету в руках ОСОБА_1 він не бачив. Через декілька секунд він відчув, що по ногах тече щось тепле і побачив, що в нього в нижній лівій частині живота є ножове поранення, з якого йде кров. Побачивши у нього кров, ОСОБА_1 розвернувся, і швидко вийшов з квартири. Після цього він намагався підняти ОСОБА_3 і побачив, що в нього порізаний живіт і йде кров. Він запропонував ОСОБА_6 викликати швидку допомогу для потерпілого ОСОБА_3, який перебував у тяжкому стані, а сам пішов у сусідній під'їзд, де проживав, і де прийомна дочка викликала йому швидку допомогу /т.1, а.с.96/;

протоколі відтворення обстановки і обставин події, згідно з яким потерпілий ОСОБА_11 детально розповів яким чином потерпілий ОСОБА_3. після розмови з ОСОБА_1 повернувся в кімнату і впав. Після чого він наблизився до ОСОБА_1, намагаючись його взяти руками, але той відштовхнув його руками. Самого удару, який наніс йому ОСОБА_1 ножем він не бачив, але піднявши футболку він побачив, що з рани на животі фонтаном б'є кров. Побачивши це, ОСОБА_1 розвернувся і пішов з квартири. В цей час ОСОБА_3 сидів на підлозі в калюжі крові калюжі крові /т.1, а.с.103-107/;

протоколі огляду місця події, з якого вбачається, що в коридорі квартири АДРЕСА_2 на відстані 86 см від входу виявлено пляму речовини бурого кольору. Ліворуч на відстані 3,5 м від входу в квартиру знаходиться вхід у кімнату. При огляді кімнати, на підлозі, на відстані 61 см від входу в кімнату, виявлено пляму речовини бурого кольору розміром 24x30 см. На площині між столом та ліжком, яке розташоване поруч від входу, на підлозі виявлено складний слід речовини бурого кольору, утворений групами слідів речовини бурого кольору у вигляді кілець, помарок, вторинних бризок. З місця події вилучено змиви речовини з підлоги квартири. Крім цього під час огляду місця події, у під"їзді будинку, де знаходиться квартира, по сходовій клітці на першому, другому та третьому поверхах виявлено слідові доріжки плям бурого кольору /т.1, а.с.7-11/;

протоколі огляду місця події, з якого вбачається, що в під"їзді будинку № 6 по вул. Студентській у м. Львові виявлено сліди речовини бурого кольору, які ведуть від квартири № 8 на вихід з під"їзду будинку /т.1, а.с.25-26/;

висновку судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 виявлено ушкодження: рана передньої черевної стінки зліва, яка проникала в черевну порожнину з пошкодженням очеревини низхідного з відділу товстої кишки, брижі товстої та тонкої кишок, з масивним крововиливом (до 1500 мл крові) їв черевну порожнину. Рана утворилась від дії гострого колючо-ріжучого предмету незадовго до поступлення в лікарню 06.07.2011р., відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння /т.1, а.с.136/;

висновку судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_3 та при його обстеженні в лікарні виявлено два колото-різані поранення, одне з яких розташовувалось на правій боковій поверхні грудної клітки, друге - на животі зліва. Поранення грудної клітки супроводжувалось поступленням крові та повітря у плевральну порожнину та повітря під шкіру. Поранення живота супроводжувалося поступленням крові та кишкового вмісту в черевну порожнину і по ходу раневого каналу мало поранення петель тонкого кишківника та його брижі. Кожне з цих ушкоджень заподіяне колюче-ріжучим знаряддям. Кожне з них було небезпечним для життя на момент заподіяння і кожне є у причинному зв'язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_3 за даними медичних документів настала 25.07.2011 р., о 08 год. Причиною смерті ОСОБА_3 стали проникаючі поранення грудної клітки та живота, котрі ускладнилися запаленням всіх внутрішніх органів та привели до поліорганної недостатності. Кров від трупа ОСОБА_3 відноситься до групи з ізогемаглютиніном анти-В. В крові ОСОБА_3 при поступленні в лікарню виявлено 0,96% етанолу /т.1, а.с.145-151/;

висновку повторної судово-медичної комісійної експертизи , з якого вбачається, що записів в медичних картках №1317/11, 6384 ЛОФПЦ, 8-ї міської клінічної про недотримання ОСОБА_3 дієти, вживання алкоголю - немає. Натомість, у хворого зафіксовано застій в шлунку, що вимагало промивання через шлунковий зонд, порушена перистальтики кишок /невідходження газів/, що наступило як ускладнення проникаючого поранення черевної порожнини, евентарапії кишок, перитоніту, непрохідності кишок, некрозу кишки, поліорганної недостатності. Окрім того, проникаюче поранення грудної клітки, розвиток двобічного пневмогематораксу, емпієми /гнійно-некротичний плеврит/, неефективність повітряного дренування плевральних порожнин /колабована на 2/3 легеня, поширена підшкірна емфізема грудної клітки, шиї, обличчя, черевної стінки/ також обтяжила стан хворого. Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок ускладнень проникаючих поранень черевної та грудної порожнин, отже між ними існує прямий причинно-наслідковий зв'язок /т.3, а.с.2-10/;

показаннях експерта ОСОБА_10, який підтримав висновок повторної судово-медичної комісійної експертизи і дав показання про те, що між отриманими ОСОБА_3 проникаючими пораненнями черевної та грудної порожнини і смертю існує причинно-наслідкови1 зв'язок, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, у потерпілого розвинувся двобічний пневмогематоракс та гнійно-некротичний плеврит. Крім цього, при розтині трупа потерпілого ОСОБА_3 було встановлено, що внаслідок проникаючого поранення грудної клітки та живота у потерпілого виникло запалення всіх внутрішніх органів, що привело до полі органної недостатності. Тому незалежно від проведеного лікування, настала смерть потерпілого;

висновку судово-медичної імунологічної експертизи, згідно з яким в слідах на відрізку марлі із змивами з підлоги кімнати в квартирі АДРЕСА_3 виявлена кров людини групи ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, яка може належати потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_11 /т.1, а.с.174-177/;

оглянутій у судовому засіданні медичній картці № 6384 стаціонарного хворого ОСОБА_3, з якої вбачається, що 06.07.2011р., о 12 год. 30 хв. він був госпіталізований у реанімаційне відділена 8-ої міської клінічної лікарні з діагнозом різана рана грудної клітки справа, різана рана черевної порожнини в лівій здухвинній ділянці. 15.07.2011 р., о 11 год., він був виписаний і переведений на лікування у Комунальну установу Львівської обласної ради "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр";

оглянутій у судовому засіданні медичній картці № 1317/п стаціонарного хворого ОСОБА_3, з якої вбачається, що 15.07.2011 р., о 12 год. 10 хв., він поступив на стаціонарне лікування у Комунальну установу Львівської обласної ради "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр" з діагнозом проникаюче поранення грудної клітки і живота. 25.07.2011 р., о 08 год., помер.

На думку колегії суддів суд прийшов до вірного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст.115 КК України, оскільки він, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_3, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому два удари ножем в ділянки розташування життєво важливих органів, в праву бокову ділянку грудної клітки та в ділянку живота зліва. Внаслідок цього, потерпілому ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колено-різаного проникаючого поранення грудної клітки, яке супроводжувалося поступленням крові та повітря у плевральну порожнину та повітря під шкіру, а також у виді колено-різаного поранення живота, супроводжувалося поступленням крові та кишкового вмісту в черевну порожнину і раневого каналу мало поранення петель тонкого кишківника та його брижі, які в подальшому ускладнилися запаленням усіх внутрішніх органів, привели до поліорганної недостатності і спричинили смерть потерпілого 25.07.2011 р.

Суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_1 мав умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_3, оскільки він приніс на квартиру потерпілого ніж, під час суперечки з останнім, що виникла на ґрунті особистої неприязні до потерпілого через ревнощі, взяв його в праву умисно наніс ним два удари в область життєво важливих органів. Після нанесених ударів потерпілий захитався і впав у кімнаті, підсудний не цікавився його станом, не надавав потерпілому медичну допомогу, а з часом залишив квартиру.

Суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України, діяв відповідно до роз'яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 р. "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи", що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з'ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб'єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Що в свою чергу спростовує апеляційні вимоги про перекваліфікацію дій засудженого з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

Колегія суддів вважає, що покарання засудженому, призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, обране з врахуванням особи засудженого та з врахуванням помякшуючих та обтяжуючих обставин.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції засудженого немає.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2012 року про визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.