Справа № 629/4853/14-к
Провадження № 1-кп/629/200/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області підготовче судове засіданні за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000009 від 12 березня 2014 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області 17 квітня 2015 року надійшов змінений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 12 березня 2014 року, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Даний обвинувальний акт надійшов до суду після усунення прокурором недоліків попереднього обвинувального акту від 17.10.2014 року, який був повернутий на підставі ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2014 року, залишеною в силі без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.01.2015 року.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акта, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні ст.ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , заперечував проти призначення справи до основного розгляду та просив задовольнити його клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав, які в ньому викладені.

Адвокат ОСОБА_6 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_3 , підтримав клопотання свого підзахистного та зазначив, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: наданий після усунення недоліків прокурором обвинувальний акт за новим обвинуваченням свідчить, що прокурор не виконав рішення судів, допустив порушення процесуальних норм, провів цілий ряд процесуальних дій, не передбачених чинним законодавством, вийшов за межі наданих йому службових повноважень. В зв`язку з чим просить повернути обвинувальний акт від 31.03.2015 року, затверджений прокурором 14.04.2015 року за звинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, прокуратурі Харківської області, для усунення недоліків обвинувального акту та додатків до нього у зв`язку з відсутністю у чинному процесуальному законодавстві (ст.ст. 3, 282, 283, 194 КПК України) підстав для поновлення (подовження) завершеного у жовтні 2014 року досудового провадження №№0000009, та відсутністю можливості виконувати будь-які процесуальні (слідчі) дії на стадії усунення недоліків обвинувального акту, просив не приймати до розгляду обвинувальний акт від 31.03.2015 року, затверджений прокурором 14.04.2015 року, разом з додатками, котрі містять посилання на процесуальні дії, проведені після завершення досудового провадження №0000009, щодо зміни кваліфікації дій ОСОБА_3 , вручення йому повідомлення про підозру та висунення нового обвинувачення за ст.367 КК України. Також просить звернути увагу прокурора на порушення граничних процесуальних строків для проведення процесуальних дій (усунення недоліків обвинувального акту від 28.10.2014 року), визначених судом - до 10.02.2015 року, зобов`язав (повторно) прокурора виконати вимоги Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2014 року, залишеною в силі без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.01.2015 року, а саме:

- сформулювати обвинувачення, вказавши у обвинувальному акті, у чому полягає спричинення тяжких наслідків інтересам державного підприємства, хто (який суб`єкт злочину) розпорядився державними коштами, конкретизувавши об`єктивну складову злочину, інших осіб, які реалізували злочинний намір у заволодінні грошовими коштами державного підприємства, яке обвинувачення вказаним особам висунуте за привласнення цих коштів.
- зазначити у Реєстрі зміст прийнятих на досудовому слідстві слідчих дій (процесуальних рішень), та рішень слідчого судді (суду), а саме: у розділі I реєстру (запис №49) зазначити, кому роз`яснене право на захист; вказати в Реєстрі (додатку до обвинувального акту) Ухвалу слідчого судді, винесену до 26.03.2014 року (до дати складання висновку експерта) про відібрання зразків з речей (рослинні рештки «рогозу широколистого» та «очерета звичайного»), з території ДП «Укрспецвагон»; вказати у Реєстрі (додатку до обвинувального акту) відповідні відомості в ЄРДР про завершення досудового провадження №0000009 в жовтні 2014 року; зазначити у Реєстрі (додатку до обвинувального акту) відповідні відомості в ЄРДР про відкриття (поновлення) досудового провадження №0000009 в 2015 році; вказати в Реєстрі(додатку до обвинувального акту) відповідні відомості в ЄРДР про зупинення досудового провадження №0000009 в 2015 році; вказати у Реєстрі (додатку до обвинувального акту) відповідні відомості в ЄРДР про завершення досудового провадження №0000009 в 2015 році.

- зобов`язати прокурора виконати положення ч.4 ст.291 КПК України, додавши до уточненого обвинувального акту затвердженого прокурором 14.04.2015 року, розписку підозрюваного про отримання його копії.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав позицію захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та повернути обвинувальний акт прокурору.

Суд, заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо повернення обвинувального акту прокурору, думку обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного:
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити: анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Згідно з вимогами ст.ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та додатків до нього вимогам закону щодо їх змісту.
Так, досудове провадження по справі №0000009, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, завершене у жовтні 2014 року з направленням обвинувального акту в суд, відповідно до положень ст. 283 КПК України, про що внесені відповідні дані в ЄРДР.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2014 року, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.01.2015 року, зобов`язано прокурора відділу 07/2/3 прокуратури Харківської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_7 усунути недоліки обвинувального акту та додатків до нього, у кримінальному провадженні №0000009, за підозрою у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191 КК України, та надано строк на усунення недоліків до 24.12.2014 року, тобто 20 днів.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначав:

Якщо у обвинувальному акті зазначено на ознаку співучасті, у формі пособництва - ст. 27 КК України, то треба вказати всіх співучасників злочину, котрі повинні мати статус суб`єкту злочину (бути осудними, мати ознаки спеціального суб`єкту, досягти віку притягнення до кримінальної відповідальності), навести дані про наявність змови між групою співучасників про спільне вчинення злочину, про час її виникнення (співучасники домовилися про його спільне вчинення заздалегідь чи без попередньої змови), злочин вчинено у групі осіб чи організованою групою, яке діяння виконував кожен із них безпосередньо, яка роль кожного зі співучасників у вчиненні злочину, що у сукупності утворює об`єктивну сторону складу злочину ( ч.2 ст.366 КК України та ч.5 ст.191 КК України).
В обґрунтування свого рішення суд послався на положення ст.ст. 11, 26, 27 КК України, зауваживши, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину, співучасниками злочину, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.
Суд також зазначав, що заходи у межах кримінального провадження щодо встановлення співучасників не проводилися, кримінальне провадження всупереч вимогам п.13 ч.1 ст.3 КПК України, кожній певній особі конкретне обвинувачення не висунуте, а обвинувачення, що стосується ОСОБА_8 не сформульоване з розкриттям змісту пособництва, визначеного у п.5 ст.27 КК України.

Про наявність змови на вчинення злочину між собою та посібником ОСОБА_3 , розподіл у злочинній групі обов`язків (ролей), спосіб розпорядження коштами, отриманими злочинним шляхом, не зазначено, кожній певній особі конкретне обвинувачення не висунуте.

На досудовому слідстві не проводилися заходи щодо перевірки співучасників злочину на предмет їх неосудності або недосягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, наявність службового становища, оскільки за ч.5 ст.191 КК України суб`єктами заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, є лише службові особи.

Суд також вказав у рішенні, що згідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, у обвинувальному акті повинні бути деталізовані фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого з прямим умислом службовими особами, причетними до розкрадання державних коштів, з корисливою метою.

Зазначаючи у акті, що ОСОБА_3 суб`єктивно усвідомлював протиправний характер своїх дій та усвідомлював наслідки, достовірно знаючи, що будь-які роботи земснарядом або іншою технікою по очищенню дна біоплато від мулу протягом 2013 року не проводилися, слідчий не обґрунтував, в чому полягала впевненість ОСОБА_3 у відсутності очисних робіт дна біоплато від мулу протягом 2013 року, відсутні будь-які дані щодо наявності у ОСОБА_3 корисного мотиву, у чому він полягав, та яким саме чужим майном ОСОБА_3 заволодів, вносячи до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.
Заволодіння чужим майном вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд, однак у обвинувальному акті відсутні будь-які дані про подальше розпорядження ОСОБА_3 цим майном.
Таким чином, слідчий у неповному обсязі сформулював звинувачення, не обґрунтувавши, в чому полягає суб`єктивна складова, корисливий мотив (вигода) у діях ОСОБА_3 , що унеможливлює подальший розгляд справи по суті.

Суд також зауважував, що з реєстру проведених під час досудового провадження процесуальних дій та прийнятих рішень незрозуміло, чи отримані дозволи слідством від слідчого судді на проведення відповідних слідчих дій, чи дотримано порядок долучення речових доказів до матеріалів справи, та порядок їх зберігання, чи дотримано порядок відібрання зразків для експертизи.

Так згідно запису №1 у Реєстрі (розділ I «Проведені під час досудового розслідуванні процесуальні дії» (надалі - розділ I) зазначено, що 26.03.2014 року слідчим проведено огляд місця події, під час якого були вилучені речові докази рослинні рештки очерета звичайного, рослинні рештки рогозу широколистого.
Згідно запису у Реєстрі №20, № 21 - розділ 2 та №3 - розділ I слідчим призначено 26.03.2014 року експертизу та отримано висновок експерта від 26.03.2014 року.
Згідно відомостей в обвинувальному акті, рослинні рештки «рогозу широколистого» та «очерета звичайного» досліджувалися експертом кафедри ботаніки і фізіології рослин Харківського національного інституту аграрного університету ім. В.В. Докучаєва ОСОБА_9 , на підставі чого ним зроблено відповідні висновки.
Відповідно до положення ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею, порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів ст.ст. 160-166 КПК України.
Тобто у реєстрі у Розділі 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» повинен бути запис про надання дозволу Ухвалою слідчого судді про відібрання зразків з речей - рослинні рештки «рогозу широколистого» та «очерета звичайного».
Після усунення недоліків обвинувального акту на підставі ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2014 року прокурором був поданий змінений обвинувальний акт від 31.03.2015 року, затвердженого прокурором 14.04.2015 року, який не відповідає вимогам ст.ст. 290, 291 КПК України, а саме не були виконані рішення суду першої та апеляційної інстанції протягом визначеного процесуального строку, не усунуті недоліки обвинувального акту у провадженні №0000009, а саме:

Не виконані вимоги судів про усунення недоліків обвинувального акту, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, чим допущено порушення ст. 21 КПК України (вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України).

Незаконно прийнято рішення про відновлення досудового провадження №0000009, яке відповідно до положення ст. 3 та ст.283 КПК України до цього було завершене з направленням обвинувального акту до суду, у той час як згідно положення ст.282 КПК України відновленню підлягає лише зупинене досудове провадження.

Ухваливши постанову від 30.03.2015 року про продовження строку досудового провадження, прокурор порушив положення ст. 294 КПК України, зі змісту якої випливає, що строк досудового провадження можливо подовжити лише під час проведення досудового розслідування, а станом на 21.10.2014 року (п.52 Розділу 1 «проведені процесуальні дії» реєстру, Додатку до обвинувального акту) досудове провадження №0000009 вже було завершене, і не відновлювалося.
Без ухвалення постанови про відновлення досудового провадження №0000009 та внесення про це відомостей в ЄРДР, по закритому досудовому провадженню незаконно провів наступні слідчі та процесуальні дії:

а) вніс відомості в ЄРДР про перекваліфікацію злочину, від 26.03.2015 року (п.10 розділу 1 Реєстру);

б) вніс відомості в ЄРДР про виділення матеріалів відносно комерційних структур (п.11 розділу 1 Реєстру);

в)змінив підстави обвинувачення (від 26.03.2015 року постановою слідчої ОСОБА_10 );

г) вручив повідомлення про завершення досудового розслідування від 27.03.2015 року(п.55 розділу 1 реєстру);

д) склав протокол про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового провадження (від 31.03.2015 року(п.59 розділу 1 реєстру);

е) виніс постанову про зміну кваліфікації злочину від 26.03.2015 року ( слідчою ОСОБА_10 (п.15 розділу 2 реєстру);

ж) виніс постанову про виділення матеріалів відносно комерційних структур (п.17 розділу 2 Реєстру);

з) виніс постанову про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.366 КК України від 26.03.2015 року, (п.18 розділу 2 Реєстру);

і) виніс постанову від 30.03.2015 року про продовження строку закритого досудового розслідування за ч.2 ст.366 КК України (п.19 розділу 2 Реєстру).

Таким чином, прокурор у межах завершеного кримінального провадження №0000009 здійснив процесуальні дії, які відповідно до ч. 8 ст. 223 КПК України, є недопустимими.

Окрім того, прокурором порушені граничні процесуальні строки для проведення процесуальних дій (усунення недоліків обвинувального акту), визначених судом - до 10.02.2015 року. Так, у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції, процесуальні строки, визначені судом, розпочинають відлік з моменту набуття чинності рішення суду апеляційної інстанції з 20.01.2015 року, та закінчуються через 20 днів - 10.02.2015 року, о двадцять четвертій годині. З клопотанням до суду про подовження строків для проведення процесуальних дій (усунення недоліків обвинувального акту) прокурор не звертався. Виходячи з вищевикладеного, будь-які слідчі (процесуальні) дії після 10.02.2015 року, за досудовим провадженням №0000009 є вчиненими за межами визначених судом процесуальних строків, а отже є незаконні.

Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні обвинуваченому лише 12 травня 2015 року в попередньому судовому засіданні стало відомо про наявність зміненого обвинувального акту від 31.03.2015 року, затвердженого 14.04.2015 року, оскільки саме тоді ним було отримано змінений обвинувальний акт, який був затверджений 14.04.2015 року, що свідчить про надання суду іншого обвинувального акту, з котрим обвинувачений не ознайомлений. Як вбачається з розписки обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від отримання зміненого обвинувального акту та відмовився від надання про це розписки. З пояснень адвоката ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від отримання зміненого обвинувального акту, оскільки з матеріалами досудового розслідування він вже був ознайомлений, обвинувальний акт після усунення недоліків отримав 31.03.2015 року, а будь-які процесуальні (слідчі) дії після 10.02.2015 року граничного строку для проведення процесуальних дій, визначених судом, вважав незаконними.

Також в судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 зазначив, що причина його неприбуття до правоохоронних органів для участі у проведенні процесуальної дії - вручення йому зміненого обвинувального акту поважна, оскільки згідно ч. 5 ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик до правоохоронних органів для проведення процесуальних (слідчих) дій є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад. Однак вказані особи, не реагуючи на зауваження завідуючої відділенням ОСОБА_11 , та її вимогу покинути лікарняну палату, продовжували на нього тиснути, використовуючи його безпорадний стан, погрожуючи йому притягненням до кримінальної відповідальності за відмову отримати процесуальні документи, грубо ігноруючи чинне законодавство, навмисно, з застосуванням службового стану, без участі захисника, з застосуванням технічних засобів без попередження та процесуального оформлення, принижуючи його гідність, чим скоїли істотне порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
Таким чином, як зазначив в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 ніяких змінених обвинувальних актів після 31.03.2015 року не отримував, розписку про це, у відповідності до ч.4 ст.291 КПК України, нікому не надавав. ОСОБА_3 не було забезпечено право надати усні або письмові пояснення з приводу підозри або обвинувачення, користуватися правовою допомогою захисника тим самим органи досудового слідства порушили основні принципи процесуального закону, передбачені ч. 1 ст. 20 КПК України.
Згідно положення ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.
Згідно ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Згідно ч.3 ст.283 КПК України, відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ст.282 КПК України, відновленню підлягає лише зупинене досудове провадження.

Згідно до положення ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений, в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Згідно Листа від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України. Про повернення матеріалів кримінального провадження (обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) прокурору суд постановляє відповідну ухвалу. Такою ухвалою суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки протягом визначеного ним розумного строку, який має бути достатнім для виправлення допущених недоліків. Ухвала негайно направляється прокурору для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або для долучення необхідних додатків тощо.

Проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, в кримінальному провадженні не допускається.

Докази, отримані при проведенні процесуальних дій, не визначених в ухвалі про повернення зазначених матеріалів кримінального провадження, згідно з ч. 8 ст. 223 КПК України, є недопустимими.
Згідно чинного законодавства, змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення прокурор має право у відповідності до ч.1 ст. 338 КПК України, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Водночас лише на стадії судового розгляду справи (ст.338, 341 КПК України) прокурор має право з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Згідно ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, а також порушення права особи на захист.
Згідно ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку - ст.115 КПК України.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на захист.
Положеннями п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був предявлений під час досудового розслідування і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Додана до обвинувального акта розписка не містить відомостей про отримання підозрюваним копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст.. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, у наданому обвинувальному акті від 31.03.2015 року, затвердженого прокурором 14.04.2015 року залишилися не усунутими недоліки акту від 28.10.2014 року, та додатків до нього, на які вказали у своїх ухвалах Лозівський міськрайонний суд Харківської області від 04.12.2014 року та апеляційний суд Харківської області від 20.01.2015 року, а саме:

У відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У наданому обвинувальному акті зазначено на ту обставину, що 16.07.2013 року ДП «Укрспецвагон» у особі директора ОСОБА_12 укладено Договір підряду з ТОВ «Актуал Груп», в особі директора ОСОБА_13 , предметом якого є виконання робіт по очищенню дна біоплато земснарядом на очисних спорудах по вул. Північній, 1, с. Катеринівка, Лозівського району, Харківської області.

Також 04.11.2013 року ДП «Укрспецвагон» у особі директора ОСОБА_12 укладено Договір підряду з TOB «Укрводострой», директор ОСОБА_14 , (натомість у обвинувальному акті від 28.10.2014 року директор - ОСОБА_15 ) предметом якого є також виконання робіт по очищенню дна біоплато земснарядом на очисних спорудах.

Прокурор зазначає, що підрядними організаціями на виконання Договорів роботи з очистки дна біоплато не виконувалися, місць заїзду техніки до руслової частини балки та можливості експлуатації установки земснаряду, а також слідів гідротехнічних робіт, які порушили рослинне угрупування рогозу широколистого та очерету звичайного, виходячи із стану рослинних решток, протягом 2013 року не виявлено.

Внаслідок несумлінного ставлення до своїх службових обов`язків ОСОБА_3 особисто не впевнився в обсягах і якості виконаних робіт, у відповідності записів в актах форми КБ-2в фактично виконаним роботам, в порушення п.п.2.1., 2.5., 2.7, 2.32 своєї посадової інструкції завізував локальний кошторис №7-1-1 на очищення дня біоплато в с. Катеринівка, вул. Північна, підсумкову відомість ресурсів до локального кошторису №7-1-1 на очищення дна біоплато; розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису №7-1-1 на очищення дна біоплато; довідку про вартість виконаних будівельних робіт; підсумкову відомість ресурсів на виконання договору підряду, чим надав документам офіційного виду, та разом з актом №1 форми КБ-2в прийому виконаних будівельних робіт передав на підпис генеральному директору ДП «Укрспецвагон» ОСОБА_12 .

Вказані документи стали підставою для проведення розрахунків ДП «Укрспецвагон» з TOB «Укрводострой» та ТОВ «Актуал Груп» за виконані підрядні роботи з очистки дна біоплато земснарядом, шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки підприємств в сумі 597 806,40 грн. за 2013 рік, чим завдано тяжкі наслідки інтересам державного підприємства.

Вказані у обвинувальному акті фактичні обставини, а також дані про внесення 26.03.2015 року в ЄРДР відомостей про виділення матеріалів щодо комерційних структур, за ст.191 КК України (п.№11 розділу 1 Реєстру) вказують на скоєння злочину іншими особами - посадовими особами підрядних підприємств TOB «Укрводострой» та ТОВ «Актуал Груп»), та можливо керівництва ДП «Укрспецвагон», котрі використали виготовлені ОСОБА_3 документи з метою реалізувати злочинний намір у заволодінні грошовими коштами державного підприємства.

Згідно ст.367 КК України, службова недбалість, - невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, за ч.2 статті кваліфікуються ті ж самі дії, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.
Згідно п.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак в даному обвинувальному акті відсутнє формулювання обставин злочину, як того вимагає ст.291 КПК України, відсутні дані про механізм спричинення тяжких наслідків, не зазначено, хто (який суб`єкт злочину) скористався (і чи скористався взагалі) державними коштами, перерахованими за нібито виконані роботи з очистки дна біоплато земснарядом, відсутні дані про висунення обвинувачення (засудження) посадовим особам підрядних підприємств, за привласнення цих коштів (відповідно до положення п.13 ч.1 ст.3 КПК України), а отже відсутнє формулювання обвинувачення щодо спричинення тяжких наслідків інтересам державного підприємства.

Посилання у Реєстрі запис №11 у розділі 1 «Проведені процесуальні дії» про внесення відомостей в ЄРДР щодо виділення матеріалів щодо комерційних структур за ст.191 КК України, без будь-якої конкретизації суб`єктів злочину, зв`язку між собою, носить невизначений характер, та є прямим недоліком обвинувального акту, який прокурором не усунений.

Також мають місце інші недоліки обвинувального акту та додатків до нього, визначених ст.291, 292 КПК України, які не усунуті прокурором, а саме:
Згідно п. 52 розділу 1 «Проведені процесуальні дії», станом на 21.10.2014 року досудове провадження №0000009 було завершене, відомості про це повинні бути внесені в ЄРДР.
Проте згідно даних Реєстру, прокурором ОСОБА_7 та слідчою ОСОБА_10 з 26.03.2015 року проводилися нові процесуальні дії, а саме:
у п.15 розділу 2 «Прийняті процесуальні рішення» зазначено постанову слідчої ОСОБА_10 від 26.03.2015 року про зміну кваліфікації злочину у кримінальному провадженні на ст.367 КК України.
п.17 розділу 2 «Прийняті процесуальні рішення» вказано постанову ОСОБА_7 від 26.03.2015 року про виділення матеріалів досудового розслідування за №0000009 відносно комерційних структур.

п.18, розділу 2 «Прийняті процесуальні рішення» вказано постанову ОСОБА_7 від 26.03.2015 року про закриття у досудовому розслідуванні №0000009 в частині ч.2 ст.366 КК України.

п.19 розділу 2 «Прийняті процесуальні рішення» вказано постанову ОСОБА_7 від 30.03.2015 року про продовження строку досудового провадження №0000009 в частині ч.2 ст.366 КК України.

згідно запису №55 у розділі 1 «Проведені процесуальні дії» вказано про повідомлення підозрюваного ОСОБА_3 про закінчення 27.03.2015 року досудового розслідування та відкриття матеріалів.
також з запису №53 розділі 1 «Проведені процесуальні дії», вказано про повідомлення потерпілого про закінчення 27.03.2015 року досудового розслідування та відкриття матеріалів.
Однак в Реєстрі, наданому прокурором, відсутні відомості про ухвалення постанови про відновлення з 26.03.2015 року завершеного 21.10.2014 року досудового провадження №0000009, та про внесення відповідних відомостей в ЄРДР. Також строк досудового розслідування може бути відновлений (продовжений) лише під час проведення досудового розслідування.

В зв`язку з тим, що згідно даних Реєстру, досудове провадження №0000009 було завершене у жовтні 2014 року і жодного разу не зупинялося, процесуальні дії після 26.03.2015 року проводилися вже за закритим досудовим провадженням №0000009, таким чином, порушено положення ст.ст. 282, 294 КПК України.
Запис №41 - протокол допиту свідка ОСОБА_3 та запис №50 - протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 у розділі I «Проведені під час досудового розслідуванні процесуальні дії» свідчать про істотні порушеннями на досудовому слідстві прав людини і основоположних свобод, а саме отримання показань від свідка ОСОБА_3 , який надалі був визнаний обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ( п.4 ч.2 ст.87 КПК України).
До наданого до суду зміненого обвинувального акту від 31.03.2015 року, який затверджений прокурором 14.04.2015 року не надано розписку підозрюваного про отримання його копії, тобто не виконано положення ч.4 ст.291 КПК України.
В Реєстрі проведених під час досудового провадження процесуальних дій та прийнятих рішень відсутні дозволи слідчого судді на проведення відповідних слідчих дій, про які заявляв клопотання слідчий, незрозуміло чи дотримано порядок відібрання зразків для експертизи, та порядок їх зберігання.
Так згідно запису №1 у реєстрі - розділі I «Проведені під час досудового розслідуванні процесуальні дії» зазначено, що 26.03.2014 року слідчим проведено огляд місця події, під час якого були вилучені речові докази рослинні рештки очерета звичайного, рослинні рештки рогозу широколистого.
Згідно запису у реєстрі №20, № 21 - розділі 2 та №3 - розділ I слідчим призначено 26.03.2014 року експертизу та отримано висновок експерта від 26.03.2014 року.
Відповідно до положення ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів ст.ст. 160-166 цього Кодексу.
Тобто у Розділі 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру повинна бути зазначена ухвала слідчого судді, винесена до 26.03.2014 року (до дати складання висновку експерта) про надання дозволу на відібрання зразків з речей (рослинні рештки «рогозу широколистого» та «очерета звичайного»), з території юридичної особи - ДП «Укрспецвагон». Дана обставина була викладена в ухвалах суду, але цей недолік не був усунений прокурором.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст.. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Керуючись ст. ст. 290, 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, 369-372, 376 України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заявлене обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000009 від 17.10.2014 року, відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повернути прокурору Харківської області для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.

Зобов`язати прокуратуру Харківської області усунути вказані недоліки у термін до 29 жовтня 2015 року.

Обраний відносно ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Копію повного тексту ухвали суду негайно направити прокурору - для відома і виконання.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою - протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1