Номер провадження: 11-сс/785/1553/15
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2015 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року, якою відносно
ОСОБА_6 , який: народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.м.т. Сарата Одеської області, є громадянином України, раніше не судимий, має вищу освіту, працює лікарем-ветеринаром у клініці «Доктор Вет», проживає по АДРЕСА_1 ,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_5 , про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Мотивуючи відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, має дружину та неповнолітніх дітей, працює, а його робота пов`язана з необхідністю виїзду до хворих тварин, тому особисте зобов`язання буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Прокурор у апеляційній скарзі зазначив, що слідчий суддя не врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, нещирість підозрюваного, який не визнає свою вину, те, що він особисто знайомий з потерпілим та свідками, тому існує ризик впливу на них.
Посилаючись на це, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову хвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за наступних обставин.
Відповідно до вимог ч. 3, 4, 5 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно з вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.
Дійсно, на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, але можливість його впливу на свідків та потерпілого є припущенням слідчого та прокурора, оскільки доказів наявності зазначеного ризику прокурором не надано.
Та обставина, що підозрюваний не визнає себе винуватим, не може розцінюватись як підстава для застосування більш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, позитивну характеристику, відсутність судимостей, наявність у нього малолітніх дітей та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, відносно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176, 178, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року, якою відносно ОСОБА_6 відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3