г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 171/2150/15
Номер провадження 1-кп/213/348/15
У Х В А Л А
Іменем України
19 жовтня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників: адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за № 0000012, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Апостолівського р-ну Дніпропетровської області, прож.: АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Інгулецького районного суду в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 у відношенні ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за ознаками одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Захисники обвинуваченого просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувачений підтримав клопотання.

Прокурор заперечував, просив призначити провадження до розгляду.

В підготовчому судовому засіданні судом не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого. Суд перевіряє відповідність вимогам КПК обвинувального акта, тобто здійснює підготовчу функцію до наступної стадії судового провадження - судового розгляду, з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.

При перевірці в підготовчому судовому засіданні обвинувального акту, та вирішенні питання про можливість призначення провадження до судового розгляду, судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до ст.291 ч.2 КПК України, обвинувальний акт повинен містити: 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2,3 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не вказано індекс місця проживання обвинуваченого, потерпілого, що є обов,язковим реквізитом адреси, та є необхідним для можливості направлення судових повісток.

Крім того суд зазначає, що відповідно до викладених у обвинувальному акті фактичних обставин, стороною договору на виконання робіт була юридична особа, а саме Фізична особа - підприємець « ОСОБА_7 », а не фізична особа (громадянин України). В викладенні фактичних обставин вказано, що до обвинуваченого звернувся ФОП ОСОБА_7 . Тобто ФОП ОСОБА_7 діяв не як фізична особа, шкоду завдано не фізичній особі, а ФОП, тому незрозуміле зазначення потерпілим фізичної особи.
В порушення п.4 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить суперечності в частині зазначення займаної посади прокурора, оскільки акт містить назви посад із вказанням прокуратура Апостолівського району у Дніпропетровській області та прокуратура Апостолівського району без зазначення області, тобто наявні суперечності в назві посади прокурора.
В порушення п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення. Так в акті вказано лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію.

Прокурором зазначено, що обвинувальний акт містить виклад складу злочину, а саме суб,єкта, об,єкта, суб,активної сторони та об,активної сторони.

Судом встановлено з фактичних обставин викладених у обвинувальному акті, що

Не розкритий суб`єкт - не зазначено на підставі чого ОСОБА_4 обіймає посаду голови Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, вказано лише, що він обіймає цю посаду, не вказано з якого часу, на який період обраний.

Обвинувальний акт не містить обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення. Обвинувачення викладено без зазначення способу вчинення, не зазначено ознаки спрямованості умислу, мотиву дій та мети, які є обов`язковими при описуванні злочину, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими. Також не вказано суб`єктивне ставлення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до вчинюваного злочину та наслідків дій.

Не зазначено яким чином та коли ОСОБА_4 виставив умову - передачу грошових коштів (неправомірної вигоди у розмірі 7 500 грн.) щодо укладення договору з юридичною особою ФОП « ОСОБА_7 ». В разі неможливості точного встановлення дати про це повинно бути зазначено, але цього обвинувальний акт не містить.

Злочин за ст. 368 ч. 3 КК України є злочином з формальним складом, тобто без настання (спричинення) збитків від вчиненого злочину. В акті вказано потерпілим ОСОБА_7 проте не зазначено яку шкоду йому завдано.

В обвинувальному акті відсутнє посилання на судову експертизу визначення розміру матеріальних збитків, заподіяної кримінальним правопорушення, яка є обов`язковою відповідно до ст. 242 ч. 2 п. 6 КПК України.

В порушення п.7 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та кому вона була завдана юридичній чи фізичній особі.

В порушення п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить точного місця складання, оскільки вказано лише м. Апостолове, без зазначення вулиці, будинку.

Без встановлення зазначених фактів, та без розкриття суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення неможливо з`ясувати правильність кваліфікації дій обвинуваченого відповідно до норм діючого КК України.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012р. про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291,292 КПК, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному…

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того, положення зазначеного вище підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).
Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п.3 ст.6 Конвенції (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54). Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у підпункту "в" п. З ст. 6 Конвенції (рішення від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії").
Тобто наявність вказаних недоліків, може порушувати право на захист обвинуваченого.

Зазначені недоліки в обвинувальному акті є суттєвими, та перешкоджають призначенню провадження до розгляду, так як неповне формулювання обвинувачення, та неповне викладення фактичних обставин, до яких відноситься і суб`єкт, і суб`єктивна, об`єктивна сторони, не дає можливості перевірити правильність кваліфікації дій обвинуваченого, що перешкоджатиме повному, всесторонньому та об`єктивному розгляду кримінального проводжання у встановлені законом строки.

На твердження сторони обвинувачення, що вказані недоліки можуть бути усунуті в судовому засіданні, та є незначними, не перешкоджають розгляду, суд зазначає, що відсутнє взагалі поняття незначне порушення, оскільки є ст. 291 КПК України, якій повинен відповідати обвинувальний акт, та законодавець не вказує, що незначні недоліки можуть усуватись в процесі розгляду.

Крім того суд вказує, що реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, зміст процесуальної дії вказано не повністю, оскількиє процесуальна дія є значно ширшою від назви процесуальної дії. Реєстр не містить записів про такі процесуальні дії: розсекречування матеріалів, отриманих в порядку ст. 271 КПК України, аудіо-відео контролю за особою; відсутнє зазначення про місце знаходження вилучених предметів, не вказано місце знаходження відеозапису обшуку. В порушення ст. 278 КПК України, до реєстру не внесено відомості про правову кваліфікацію підозри; відсутнє зазначення про закінчення досудового розслідування, повідомлення сторін про його завершення

Вивчивши обвинувальний акт, реєстр, вислухавши думку сторін, суд вважає, що оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, то його необхідно повернути прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

З реєстру вбачається, що запобіжний захід обвинуваченому обрано у вигляді застави, - клопотань про зміну, скасування не надходило. Також з реєстру видно, що було обрано захід забезпечення кримінального провадження такий як відсторонення від посади, який закінчив свою дію до надходження справи до суду, - клопотань про обрання зміну, скасування не надходило. На досудовому слідстві було накладено арешт, клопотань про скасування не надходило.

Керуючись ст. ст. 32, 291, 314-315, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт прокурору Апостолівського району Дніпропетровської області для усунення вищезазначених недоліків та виконання вимог КПК України. Зобов`язати прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області усунути зазначені в ухвалі суду недоліки в місячний строк.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя