Справа № 362/5600/15-к
Провадження № 1-кп/362/254/15
ВИРОК
Іменем України
25.09.2015 Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника служби у справах дітей- ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потепілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.185 КК України,-
15 травня 2015 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , в якому проживає , його дід - ОСОБА_7 ,у вітальні будинку, на грунті довготривалих неприязних відносин із ОСОБА_7 розпочав словесну сварку, в ході якої у нього виник намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 умисно, протиправно, наніс ОСОБА_7 один удар дерев`яною качалкою для виробів із тіста в район лівого вуха та лівої ключиці внаслідок чого ОСОБА_7 втратив свідомість та впав на підлогу кімнати.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №201 від 02.06.2015 року у ОСОБА_7 , виявлено тілесні ушкодження: перелом лівої ключиці, поверхнева рана лівої вушної раковини, садна на руках. Дані тілесні ушкодження спричиненні від дії тупих предметів, могли виникнути у вказаний у постанові період часу за вище зазначених обставин. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки перелом лівої ключиці викликав тривалий розлад здоров`я.
Окрім того, 15 травня 2015 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи у вітальні будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , в якому проживає його дід - ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_7 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження після отримання якого ОСОБА_7 втратив свідомість та впав на підлогу кімнати. В цей час у ОСОБА_8 виник намір на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільних телефонів ОСОБА_7 . Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, користуючись тим, що ОСОБА_7 втратив свідомість та не спостерігає за його діями, ОСОБА_8 таємно заволодів його мобільним телефоном марки «Nokia Х2» вартістю 350 грн. та мобільним телефоном марки «Nokia 105» вартістю 200 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_7 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 550 грн.
Ці умисні дії ОСОБА_8 ,а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження заподіяне ОСОБА_7 , тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), органом досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.1 ст. 122,ч.1 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що в 2014 році по місцю проживання його сім`ї по АДРЕСА_2 приїхав його дід - ОСОБА_7 ,який змусив його матір та його із братом покинути житло і проживати в будинку бабусі. У їх відсутності ОСОБА_7 став продавати будівельні матеріали ,які були придбані для будівництва будинку і дізнавшись про це його мама була дуже засмучена і плакала,а тому він вирішив поговорити із дідом,щоб він не кривдив його маму. 14.05.2015 року,о 17 годині він разом із своїм товаришем ОСОБА_9 прийшов по місцю проживання діда, але того вдома не було,а тому він із ОСОБА_9 став чекати діда. Близько 01 години дід приїхав додому і він став розмовляти із ним, а ОСОБА_9 пішов дивитися телевізор в іншу кімнату. Він став висловлювати претензії до діда із приводу його поведінки і те, що із будинку зникають матеріальні цінності. Дід кинувся до нього, але він схватив качалку та наніс йому удар зачепивши вухо і ключицю. Дід втратив свідомість і впав на підлогу. Він взяв діда і поклав на диван та крикнув ОСОБА_9 , що давай їдемо звідти. В кімнаті діда знаходилося два мобільні телефони,які він забрав із собою. Вийшовши на вулицю вони із ОСОБА_9 сіли до автомобіля "Жигулі" ,що належить його матері і поїхали до м. Василькова,де проживає його бабуся. Проте, по дорозі він заїхав в кювет,пошкодив автомобіль, після чого із товаришем пішком пішли до його бабусі в м. Васильків.У вчиненому він щиро розкаюється і просить дати можливість йому виправитися.
Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_5 суду показала,що вона із своїм чоловіком будували будинок в АДРЕСА_2 ,придбавши будівельні матеріали. Проте, її чоловік трагічно загинув і вона залишилися із двома неповнолітніми дітьми.. В розмові із батьком - ОСОБА_7 ,який проживав в м. Донецьк,він сказав,що він переїде проживати до неї в с. В.Бугаївка та допоможе закінчити будівництво будинку. Вона погодилася на його пропозицію,після чого батько із її бабусею - ОСОБА_15 продали в м. Донецьк будинок. Із виручених за продажу будинку коштів їй було перераховано 50 000 грн.. За ці гроші вона придбала щебінь,2 вікна та інші будівельні матеріали. Оскільки від будинку відстань до центру с.В.Бугаївка 4 км,то вона вирішила придбати за 11.000грн.автомобіль "Ваз". В неї і сина водійських прав не було,а тому вона дозволила батьку їздити цим автомобілем. Офіційно договору купівлі - продажу автомобіля вона не оформляла, оскільки їй сказали,що достатньо свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу. Спочатку вона проживала із батьком та синами,але вона не витримала,як батько відноситься до неї і дітей,а тому стала проживати із дітьми у своєї матері - ОСОБА_16 ..Через деякий час до них приїхала мама батька,а її бабуся - ОСОБА_17 . Її син ОСОБА_11 і чоловік її сестри поїхали до будинку по АДРЕСА_2 ,щоб взяти для бабусі ліжко. Приїхавши назад вони повідомили їй,що зникли закуплені будівельні матеріали - гіпсокартон,метал та інше. Ця звістка її дуже засмутила і її стан бачив син ОСОБА_11 ,який сказав,що він поговорить із її батьком. 14.05.2015 року,ввечері вона прийшла додому, але сина вдома не було. Вона йому зателефонувала і запитала,де він знаходиться на що він сказав,що із своїм товаришем ОСОБА_18 в центрі с.Велика Бугаївка і буде пізніше. Вона лягла відпочивати, а коли прокинулася вранці, то сина вдома не було. Вона зателефонувала сину і він сказав,що знаходиться в м. Василькові в своєї бабусі. Пізніше син їй розповів,що він зустрівся із її батьком та став із ним розмовляти,після чого батько кинувся на нього, а тому взяв качалку,якою вдарив батька,який від удару впав. Тоді син поклав батька на диван,забрав батькові мобільні телефони та із своїм товаришем ОСОБА_18 її автомобілем поїхав в м. Васильків.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав,що він товаришує із ОСОБА_19 . В 2015 році,точної дати він не пам`ятає,після обіду він зустрівся із ОСОБА_8 ,який йому розповів що в будинку,який будував його батько і в якому зараз проживає його дід пропадають будівельні матеріали. Тому, він хоче із цього приводу поговорити із своїм дідом та запросив його також підти до будинку на АДРЕСА_2 . Він погодився і вони пішли до вказаного будинку та стали чекати діда ОСОБА_11 ,який приїхав додому близько 24 години. Дід сів за стіл та став їсти і вживати спиртне. ОСОБА_11 став із дідом розмовляти, а він пішов в іншу кімнату,де став дивитися телевізор. Через деякий час до нього в кімнату зайшов ОСОБА_11 і сказав,що давай поїхали. Проходячи кімнату в якій знаходився дід,він побачив,що той лежить на дивані та спить. Вийшовши на вулицю вони із ОСОБА_8 сіли в автомобіль і поїхали до м. Василькова,але по дорозі автомобіль з`їхав в кювет, а тому далі вони пішли пішки до бабусі ОСОБА_11 . Оскільки в телевізорі було голосно включено звук,то він не чув про що розмовляв ОСОБА_8 із дідом та не бачив як він наніс удар діду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала,що ОСОБА_7 являється її бувшим чоловіком, а ОСОБА_8 - її онуком. Із 1986 року вона проживає в с. В.Бугаївка. Вона неодноразово поновлювала стосунки із ОСОБА_7 ,але із - за його протиправної поведінки вона їх розірвала. В її доньки - ОСОБА_5 трагічно загинув чоловік із яким вони закінчували будівництво будинку. Після цього в с. В.Бугаївка до доньки приїхав ОСОБА_7 ,який пообіцяв їй, що допоможе в завершенні будівництва будинку. Тому,донька погодилася на переїзд ОСОБА_7 із м.Донецьк до с. В.Бугаївка. ОСОБА_7 разом із своєю матір`ю - ОСОБА_17 продали свій будинок в м. Донецьк і її свекруха перерахувала її донці ОСОБА_5 50 тис.грн..Після цього до них в с. В.Бугаївка приїхала її свекруха - ОСОБА_17 .. За кошти,які було перераховано ОСОБА_5 вона придбала деякі будівельні матеріали. Крім того,в зв`язку із тим,що будинок доньки знаходиться на значній відстані від центру с.В. Бугаївка вона придбала,легкий автомобіль,який надала в користуванні ОСОБА_7 .. В зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_7 донька із двома синами покинула свій будинок і стали проживати із нею. Оскільки для її свекрухи не було ліжка,то донька попросила чоловіка її меншої доньки та ОСОБА_11 забрати ліжко із будинку, де проживав ОСОБА_7 .Коли ОСОБА_11 і зять повернулися назад,то розповіли,що із будинку зникло багато будівельних матеріалів. ОСОБА_5 дуже засмутилася та стала плакати. Це побачив ОСОБА_8 ,який сказав,що поговорить із дідом,а через деякий час онук їй розповів,що він намагався поговорити із ОСОБА_7 ,але той накинувся на нього,а тому він схватив качалку, якою наніс йому удар.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показала,що ОСОБА_7 являється її сином,який відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після повернення додому в м. Донецьк син її ображав, а тому вона була змушена покинути своє житло. В 2014 році за обоюдною згодою вони продали із сином будинок за 96 тис. грн. при цьому 50 тис. грн. вона перерахувала своїй онуці ОСОБА_5 ,а рештою коштів розпорядися ОСОБА_7 ,який мав багато боргів. В даний час вона проживає разом із бувшою невісткою. Свого сина вона характеризує із негативної сторони,як особи схильної до конфліктів.
Як вбачається із висновку судово медичної експертизи №201 від 02.06.2015 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлено перелом ключиці, поверхнева рана лівої вушної раковини,садно на руках,які виникли від дії тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього степеня тяжкості,оскільки перелом лівої ключиці викликав тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_7 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 185 КК України вірна.
Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_8 винним, обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: характеризуються позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є щире каяття,та вчинення кримінального правопорушення будучи неповнолітнім.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинне відповідати його особі і вчиненим ним кримінальним правопорушенням, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне обвинуваченому призначити покарання у вигляді позбавлення волі .
При призначенні остаточного покарання суд застосовує вимоги ч.1 ст. 70 КК України про поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Одночасно суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання, а тому вважає за можливе відповідно до ст.ст.75-76,104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладення на нього певних обов`язків.
Вартість проведеної по справі судово - дактилоскопічної експертизи в сумі 491, грн. 04коп. слід стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити його покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, остаточну міру покарання ОСОБА_8 обрати у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст. 75,104 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави вартість проведеної по справі судово дактилоскопічної експертизи в сумі 491 грн.04коп.
Іспитовий строк ОСОБА_8 обраховувати із 25.09.2015 року.
Речові докази по справі - мобільні телефони марки «Nokia Х2» та марки «Nokia 105» - залишити потерпілому ОСОБА_7 ..
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1