У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/3657/14

ун. № 759/19711/14-к

24 листопада 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене в кримінальному провадженні № 0003007 від 06.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене в кримінальному провадженні № 0003007 від 06.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в якому слідчий просить надати йому тимчасовий доступ до документації ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через Lac 27017, 27053 Cid 2812,48571, 17563, 7813, 261, 902, 59902, 5692 в період часу з 15 годин 00 хвилин 05.04.2014 року по 17 годин 00 хвилин 05.04.2014 року, а саме щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості абонентам «А», ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (IMEI), яке перебувало у зоні дії базових станцій (Абонент А), адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абонентів А, типи з`єднань абонентів А, вхідні та вихідні дзвінки (SMS, MMS,GPRS) пере адресації тощо, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, IMEI) з яким відбувався сеанс зв`язку абонентів А (абоненти Б), з подальшим виготовлення та надання у електронному та друкованому вигляді вказаної інформації.

Клопотання просив задовольнити з підстав викладених в у ньому.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав.

Особа у володінні якої знаходяться документи до суду не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду клопотання до суду не надходило, а тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутність особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Звертаючись до суду зі згаданим клопотанням старшим слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_3 частково доведено, що існують потреби досудового розслідування які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого в частині надання дозволу на розкриття змісту вхідних та вихідних SMS повідомлень, вхідних та вихідних зв`язків, MMS.

Згідно ч. 2 ст. 14 КПК України втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.

Згідно до п. 7) ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КПК України розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 263 КПК України зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 268 КПК України установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу є негласною слідчою (розшуковою) дією, яка полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, у тому числі мобільного терміналу систем зв`язку, та інших радіовипромінювальних пристроїв, активованих у мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються, якщо в результаті його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 268 КПК України установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246, 248-250 цього Кодексу.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про телекомунікації» охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчим суддям необхідно враховувати, що у КПК передбачено декілька процесуальних дій, які мають певну схожість.

Зокрема, у ст. 159 та п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК передбачено такий захід забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до документів, які знаходяться в операторів та провайдерів телекомунікацій та містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст (вихідні чи вхідні з`єднання, SMS, MMS тощо), маршрути передавання, а статтями 263 та 268 КПК передбачено такі негласні слідчі (розшукові) дії, як зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу відповідно. Зазначені процесуальні дії слід відмежовувати таким чином: дії, передбачені статтями 263 та 268 КПК, є негласними слідчими (розшуковими) діями, дозвіл на проведення яких надає слідчий суддя суду апеляційної інстанції. Інформація щодо цих дій, згідно із Законом України «Про державну таємницю» та пунктами 4.12.4. і 4.12.5 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440, містить відомості, що становлять державну таємницю. Водночас дії, передбачені ст. 159, п. 7 ч.1 ст. 162 КПК, є заходами забезпечення кримінального провадження, дозвіл на застосування яких надає слідчий суддя суду першої інстанції, при цьому відомості щодо таких дій не становлять державної таємниці;

тимчасовий доступ надається до документів, які містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст (вихідні чи вхідні з`єднання, SMS, MMS тощо), маршрути передавання тощо і не дають можливості втрутитися у приватне спілкування, тобто отримати доступ до змісту інформації, що передається. А зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (ст. 263 КПК) є різновидом втручання у приватне спілкування, оскільки здійснюється доступ до змісту повідомлень будь-якого виду та інформації, що передається особою під час зв`язку;

- у статтях 159, 162 КПК передбачено отримання слідчим (прокурором) інформації про зв`язок, що відбувся в минулому (постфактум), у тому числі про місцезнаходження радіоелектронного засобу у певний день та час, водночас визначена у ст. 268 КПК негласна слідча (розшукова) дія установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу передбачає локалізацію (моніторинг) місцезнаходження радіоелектронного засобу в режимі реального часу (тобто дає змогу отримати інформацію про те, де перебуває відповідний засіб на момент спостереження за ним, визначити маршрут його перебування).

Отже, до повноважень слідчого судді Апеляційного суду м. Києва віднесено розгляд клопотань про зняття інформації з мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу, оскільки така інформація є різновидом втручання у приватне спілкування особи та є негласною слідчою (розшуковою) дією.
Таким чином клопотання в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки вимоги клопотання в цій частині підлягають розгляду слідчими суддями апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання слід задовольнити частково, оскільки при зверненні до суду із зазначеним клопотанням слідчим доведено, що існує потреба у вказаних заходах, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні слідчого, а у слідства відсутня можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 14, 131, 132, 159-164, 247, 263, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, внесене в кримінальному провадженні № 0003007 від 06.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Надати слідчому СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документації ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через Lac 27017, 27053 Cid 2812,48571, 17563, 7813, 261, 902, 59902, 5692 в період часу з 15 годин 00 хвилин 05.04.2014 року по 17 годин 00 хвилин 05.04.2014 року, а саме щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості абонентам «А», ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (IMEI), яке перебувало у зоні дії базових станцій (Абонент А), адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абонентів А, типи з`єднань абонентів А, вхідні та вихідні дзвінки (SMS, MMS,GPRS) без розкриття їх змісту, переадресації тощо, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, IMEI) з яким відбувався сеанс зв`язку абонентів А (абоненти Б), з подальшим виготовлення та надання у електронному та друкованому вигляді вказаної інформації.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє один місяць до 24 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5