Справа № 381/3696/14-к
У Х В А Л А
03.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, відносно якого обраний запобіжний захід у виді підписка про невиїзд,

В С Т А Н О В И В :
18.08.2015 р. згідно повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України переданий для розгляду судді ОСОБА_1

19.08.2015 р. постановлена ухвала про призначення підготовчого судового засідання 03.09.2015 р.

У ході проведення підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Захисники просить повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 314 ч.1, 3 п. 3, ст. 315 ч.1 КПК України після отримання обвинувального акта … суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

У статті 291 ч.2 КПК України вказано, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 5) - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

- правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та

- формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувальний акт, затверджений заступником Фастівського міжрайонного прокурора ОСОБА_6 30.07.2014 р. відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, містить: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України, однак не містить: формулювання обвинувачення, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

У статті 42 ч. 1,2 КПК України зазначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру … Обвинувачений (підсудний) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.

У обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 зазначено, що йому повідомлено про те, що він підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень (злочині), передбаченому ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Суд вважає, що обвинувальний акт, який не містить обов`язкової відомості, а саме формулювання обвинувачення, свідчить про те, що прокурором фактично: не сформульоване обвинувачення, відповідно до п.13 ч.1 ст. 3, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, і не висунуто обвинувачення відповідно ч.4 ст. 110 КПК України, ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа …; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, у т.ч. зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Згідно із ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Пунктом 13 ч.1 ст. 3 КПК України передбачено: обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому суд вважає є таким, що не відповідає вимогам закону - ст. 291,п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110 КПК України спрощене тлумачення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме, що вказівка у обвинувальному акті, на те, що: на досудовому слідстві встановлено, правова кваліфікація кримінального правопорушення, і є формулюванням обвинуваченням, тому, що згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення є окремою відомістю, яка має міститися у обвинувальному акті, через наявне у відомостям, зазначених у п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, словосполучення «ТА». Тобто така відомість формулювання обвинувачення, має бути обов`язково у обвинувальному акті. Відсутність такої відомості формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, свідчить про невідповідність обвинувального акта п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Вказана обставина є істотною, т.я. вказана відомість по суті і є формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст.ст. 412,438 КПК України істотними порушеннями вимог

кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення…

Згідно із ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд зазначає, що будь-які зміни прокурором обвинувального акта, складення ним нового обвинувального акта у ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження відповідно до вимог ст. 338 КПК України (яке відбулося у іншому складі суду), є нікчемними, оскільки суд не може розглядати кримінальне провадження, якщо у обвинувальному акті, який надійшов до суду (первинний), не сформульоване обвинувачення, розглядати справу, по якій особі не було висунуте обвинувачення.

Суд вважає, коли прокурором в обвинувальному акті, через невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 ч. 2 п.5 КПК України, не сформульоване обвинувачення (п.13 ч.1 ст.3 КПК України) про вчинення особою злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України, не висунуте обвинувачення в порядку встановленому КПК України (ст. 110 ч.4 КПК України), вказане є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке беззаперечно перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, є безумовною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної чи касаційної інстанції відповідно до ст. 409,ч.1 ст. 412, ст. 438 КПК України.

Суд вважає, що ухвалений судом першої інстанції вирок у кримінальному провадженні, за яким прокурор у обвинувальному акті не сформулював та не висунув обвинувачення особі, у будь-якому разі підлягає скасуванню судом апеляційної чи касаційної інстанції, оскільки такий вирок не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, а саме вимогам ст.ст. 7,8,9,20 КПК України.

Суд вважає, недопустимим призначення судового засідання у кримінальному провадженні, у якому у підготовчому судовому засіданні встановлена невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, проведення судового засідання у кримінальному провадженні лише заради зміни прокурором обвинувачення, шляхом складення прокурором нового обвинувального акта, є неприпустимим, оскільки вказане не відповідає завданням кримінального провадження ст. 2 КПК України, загальним засадам кримінального провадження ст.ст. 7,8,9,10 КПК України

Ухвалений судом вирок за результатами судового розгляду кримінального провадження, із вищевказаним обвинувальним актом, у будь-якому разі буде скасований судом апеляційної чи касаційної інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст. 7 ч.1, ст. 9 ч.6 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: 1) верховенство права; 2) законність. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 ч.1 КПК України під час кримінального провадження суд, прокурор, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу …

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 2,3,7,9,110,291,314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, заступнику Фастівського міжрайонного прокурора ОСОБА_6 через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 залишити попередній підписка про невиїзд.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області