Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/2050/14-к
Провадження № 1-кп/490/56/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. перемога Баштанського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув вищу освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-21 липня 2009 року - Суворовським районним судом міста Херсона - за частиною 3 статті 375, частиною 1 статті 358, частиною 3 статті 358, частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України - до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-19 квітня 2013 року - Білозерським районним судом Херсонської області за частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 27 - частиною 3 статті 358, частиною 3 статті 358 Кримінального Кодексу України - за сукупністю вироків остаточно до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-10 лютого 2015 року - Дніпровським районним судом міста Херсона - за частиною 3 статті 190, частиною 4 статті 190, частиною 2 статті 358 Кримінального Кодексу України - за сукупністю злочинів, встановлених цим вироком та вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2013 року - до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив нові злочини за таких обставин

23 листопада 2013 року, перебуваючи в орендованій ним квартирі АДРЕСА_2 , він заволодів належним орендодавцеві ОСОБА_6 майном, а саме:

-DVD-програвачем "Самсунг" вартістю 550 грн.;

-шуруповертом "Енхель" вартістю 650 грн.;

-сканером "Кенон" вартістю 300 грн.;

-лазерним рівнем "Бош" вартістю 500 грн.;

-сигналізацією "GSM" вартістю 1.300 грн.;

-акумуляторною викруткою вартістю 250 грн.;

-пилососом марки "Скарлет індіго580" вартістю 550 грн.;

-вайфай-роутером "Делінк 632" вартістю 350 грн.;

-комплектом постільної білизни вартістю 300 грн.;

-викруткою з тріщалкою вартістю 75 грн.;

-ящиком "Сігма" з набором саморізів вартістю 112 грн.;

-набором посуду вартістю 200 грн.;

-ускогубцями вартістю 40 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 5.177 грн. .

Окрім того, 14 грудня 2013 року в період часу з 16:00 до 21:00 години, перебуваючи в орендованій ним квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 підготував до вилучення належне орендодавцеві ОСОБА_8 майно, а саме:

-DVD-програвач "ВВК" вартістю 500 грн.;

-пилосос марки "Панасонік" вартістю 650 грн.;

-комп`ютерні колонки вартістю 100 грн.;

-електричні дроти для з`єднання вартістю 100 грн.;

але вилучити вказане майно не зміг, бо був виявлений на місці вчинення злочину чоловіком ОСОБА_8 , після чого - був затриманий працівниками міліції.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю.

Він зазначив, що дійсно, знявши у листопаді 2013 року у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 , "виніс" з цієї квартири все, що міг.

Аналогічно він планував діяти, знявши в ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_3 , але був затриманий.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження засвідчив, що дійсно у листопаді 2013 року здав ОСОБА_4 належну йому /потерпілому/ квартиру АДРЕСА_2 , та коли 23 листопада 2013 року навідався до цієї квартири, ОСОБА_4 там не побачив, натомість побачив, що наймані обвинуваченим вантажники виносять з квартири усе майно.

Ці дії він /потерпілий/припинив, але вказане вище майно на той час вже було вилучене.

Ці покази потерпілого та обвинуваченої узгоджуються з залученими до матеріалів кримінального провадження цілісними розписками потерпілих

Оскільки обставини розкрадань сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З залученої до матеріалів справи копії вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2013 року вбачається, що, цим вироком ОСОБА_4 був засуджений, зокрема, за вчинення злочину, передбаченого статтею 190 Кримінального Кодексу України, ця судимість на момент вчинення злочинів не була знятою та погашеною.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин доведеною.
Його дії слід кваліфікувати:
-по епізоду від 23 листопада 2013 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

-по епізоду від 14 грудня 2013 року - за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Визначаючи вид та міру покарання, які слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 1 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_4 , суд враховує те, що вчинений нею злочин відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості.

Вивченням даних про особу винного встановлено, що він характеризується позитивно, на обліку в лікарів-психіатрів не перебуває, перебуває на профілактичному обліку в лікаря-нарколога, але на захворювання, пов`язані із зловживанням наркотичними засобами, не страждає.

Суд враховує також, що ані належного місця роботи, ані міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 не має.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує визнання ним своєї вини та його щире каяття.

Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , державним обвинуваченням вказане рецидив злочинів. Але оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд, відповідно до частини 4 статті 67 КК України не може ще раз врахувати цю обставину при призначенні покарання.

Про інші обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , державне обвинувачення не посилається.

За такого суд вважає, що в цьому випадку обставини, що обтяжують його покарання, є відсутніми.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування завданих йому злочином проти нього матеріальної шкоди у загальному розмірі 5.177 грн. та моральної шкоди у розмірі 150.000 грн.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий свій позов підтримав у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник просили ухвалити за цим позовом законне та обґрунтоване рішення.

Вирішуючи позов, суд виходе з такого.

Відповідно до статей 1177 ЦК України, 127 КПК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується винною особою.

Цим вироком встановлено, що в цьому випадку шкода ОСОБА_6 заподіяна втратою його майна.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 22 ЦК України за такого з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід стягнути вартість втраченого потерпілим внаслідок дій обвинуваченого майна.

Матеріали справи свідчать, що обвинувачений викрав майно потерпілого на загальну суму 5.177 грн.

При цьому частина цього майна, а саме:

-акумуляторна викрутка вартістю 250 грн.;

-викрутка з тріщалкою вартістю 75 грн.;

-ускогубці вартістю 40 грн.

потерпілому були повернуті, залишилось втраченим майно потерпілого загальною вартістю 4.812 грн.

Отже, з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 на відшкодування завданої матеріальної шкоди слід стягнути 4.812 грн., задовольнивши в цій частині заявлений позов частково.

Далі, відповідно до статей 1167 ЦК України, 127 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Під час вирішення вимог в цій частині суд виходить з вимог частини 3 статті 23 ЦК України враховує характер правопорушення обвинуваченого, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, наявність/відсутність погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також інші обставини, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості.

В зв`язку із цим суд враховує, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілий був обмежений у реалізації його права власності, вартість майна, вилученого в обвинуваченого, а також те, що шкода потерпілому була завдана внаслідок умисних дій обвинуваченого .

Суд також враховує, що цим вироком обвинуваченому призначається кримінальне покарання., а також що внаслідок розгляду цього провадження та ухвалення вироку майнові збитки потерпілому відшкодовуються у повному обсязі.

Оцінюючи наведені вище обставини, та виходячи з засад справедливості, суд вважає, що загальний розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 слід визначити в розмірі 2.000 грн.

Отже, заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 4 років позбавлення волі;

-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Дніпровського районного суду міста Херсону від 10 лютого 2015 року остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць /шість років один місяць/ з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 15 грудня 2013 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 період його перебування під вартою з 6 березня 2013 року до 19 квітня 2013 року.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 4.812 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2.000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, а загалом - 6.812 грн. /шість тисяч вісімсот дванадцять грн./
У задоволені решти вимог ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Миколаївській області 391 грн. 20 коп. витрат на проведення експертиз.

Речові докази у справі:

-акумуляторну викрутку

-викрутку з тріщалкою

-ускогубці

повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Речові докази у справі:

-DVD-програвач "ВВК"

-пилосос марки "Панасонік"

-комп`ютерні колонки

-електричні дроти для з`єднання

повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =

27.08.2015