Справа № 1003/775/2012 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/82/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 03.09.2015

УХВАЛА
Іменем України

03 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_7 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2015 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України направлено прокурору м. Біла Церква для організації додаткового розслідування.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 за наступних обставин.

16.06.2010 року у період часу з 11 години до 23 години, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 через те, що останній прийшов до місця проживання в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно, наніс останньому численні удари кулаками і ногами в область голови та тулубу, зокрема, 2 прямих удари кулаком правої руки в область носу і один кулаком лівої руки по обличчю і голові, від чого останній впав, упираючись руками в підлогу. Потім ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 ще 3 удари п`ятою правої ноги в область грудної клітки. В результаті умисного нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №276-23 від 02.09.2010 року наступні, несумісні з життям тілесні ушкодження: крововиливи під м`якими мозковими оболонками, субдуральні крововиливи та у шлуночки головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; перелом кісток носа; синці та садна на голові та обличчі; переломи 4, 5, 7 ребер справа; крововиливи в м`яких тканинах навколо переломів; синці, садна на тулубі та кінцівках. Ушкодження на голові мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя; переломи ребер справа, крововиливи в місцях переломів та садно на грудях справа мають ознаки легких тілесних ушкоджень середньої тяжкості; решта сінців та саден на тілі мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Характер та локалізація ушкоджень дають змогу вважати, що на голові має місце не менше ніж 13 точок прикладання сили, на решті ділянок тіла не менш ніж 25 точок прикладання сили. Від нанесених ОСОБА_8 тяжких ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_1 , у ніч з 16.06.2010 року на 17.06.2010 року. Згідно висновку судово-медичної експертизи №276-63 від 02.09.2010 року, смерть гр. ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми з субдуральними гематомами. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2015 року кримінальну справу щодо ОСОБА_8 направлено прокурору м. Біла Церква для організації додаткового розслідування. Обгрутовуючи постанову, суд зазначив, що справа підлягає направленню на додаткове розслідування, під час якого необхідно: всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини смерті ОСОБА_9 : встановити більш точно час та дійсні мотиви нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого; перевірити покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відносно показів ОСОБА_8 ; встановити час та місце затримання підсудного ОСОБА_8 , а також на підставі чого його було затримано на підставі підозри в вчиненні злочину 21.06.2010 року чи на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області; встановити де саме перебував ОСОБА_8 в період часу з 19.06.2010 року по 24.06.2010 року; за необхідності здійснити інші слідчі дії, зібраним доказам дати належну оцінку.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що досудовим слідством встановлено мотив вчинення злочину раптово виниклі неприязні відносини. Судом неналежним чином перевірено показання ОСОБА_8 , який під час досудового слідства частково визнавав вину, слідчі дії проводились з участю захисника. Суд мав можливість усунути суперечності між показаннями свідків, однак не зробив цьому в судовому засіданні. Заяви засудженого про застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції були належним чином перевірені. Апелянт вважає, що суд має можливість усунути неповноту досудового слідства в судовому засіданні.

В апеляції захисник ОСОБА_7 просить змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ОСОБА_8 утримується під вартою з 02.07.2012 року, на даний час відпала необхідність в триманні його під вартою та є підстави для зміни запобіжного заходу.

В запереченні на апеляцію прокурора ОСОБА_8 вказує, що докази проти нього були здобути незаконним шляхом, слідством не встановлено час вчинення злочину

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію і просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, заперечивши проти задоволення апеляції захисника, захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляції прокурора та просили постанову суду залишити без змін, а також підтримали апеляцію захисника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а апеляція захисника до задоволення не підлягає.

Мотивуючи постанову, суд зазначив що під час додаткового розслідування необхідно: всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини смерті ОСОБА_9 ; встановити більш точно час та дійсні мотиви нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого; перевірити покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відносно показів ОСОБА_8 ; встановити час та місце затримання підсудного ОСОБА_8 , а також на підставі чого його було затримано на підставі підозри в вчиненні злочину 21.06.2010 року чи на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області; встановити де саме перебував ОСОБА_8 в період часу з 19.06.2010 року по 24.06.2010 року; за необхідності здійснити інші слідчі дії, зібраним доказам дати належну оцінку.

У відповідності до ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим, зокрема, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудних, свідків, виклику і допиту нових свідків, проведення експертиз, давання судових доручень у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України 1960 року, вчинення інших процесуальних дій.

Проте, судом першої інстанції не було дотримано цих вимог кримінально-процесуального закону й безпідставно зроблено висновок про неможливість розглянути справу по суті без повернення її на додаткове розслідування.

Вказівка суду про необхідність встановлення мотиву нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 є необгрунтованими та безпідставними, поскільки, відповідно до пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення, мотивом злочину стали раптово виниклі неприязні відносини із ОСОБА_9 , через те, що останній прийшов до місця проживання в стані алкогольного сп`яніння, тобто органом досудового розслідування дані обставини зазначені.

На думку колегії суддів, суд, якщо він встановив певні суперечності в показах свідків, він мав можливість самостійно усунути ці суперечності шляхом додаткових допитів, оцінці та аналізу цих показів.

З постанови суду першої інстанції також вбачається, що, повертаючи справу на додаткове розслідування з мотивів неправильності та неповноти досудового слідства, судом фактично поставлено під сумнів допустимість певних доказів по справі (зокрема, визнавальних показань ОСОБА_8 , даних на досудовому слідстві, підтверджених при відтворенні обстановки і обставин події, явки з повинною). Суд не був позбавлений можливості перевірити їх під час судового слідства без направлення справи на додаткове розслідування, та, в залежності від отриманих результатів шляхом всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх наявних доказів в їх сукупності, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

КПК України в редакції 1960 року передбачена можливість оскарження обраного запобіжного заходу лише на стадії досудового розслідування. Під час судового розгляду прийняті судом рішення щодо запобіжного заходу окремому оскарженню не підлягають і можуть бути оскаржені разом з оскарженням кінцевого судового рішення. В даному випадку, прийняте судом рішення не є кінцевим і тому визначений судом запобіжний захід не може бути оскаржений в апеляційному порядку. В зв`язку з цим апеляція захисника до задоволення не підлягає.

Враховуючи вище викладене, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, в ході якого слід усунути зазначені в даній ухвалі недоліки та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити, апеляцію захисника залишити без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2015 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України направлено прокурору м. Біла Церква для організації додаткового розслідування скасувати, а справу направити до того ж суду на новий судовий розгляд.

Запобіжний захід обвинуваченому залишити взяття під варту.

С У Д Д І :