Справа №: 398/4193/15-к
ВИРОК
Іменем України
"03" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого та потерпілого розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження №0002421, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, уродженця та жителя АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 07 квітня 2004 року Олександрійським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 21 травня 2004 року Олександрійським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 02 жовтня 2006 року Олександрійським міськрайонним им судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17 лютого 2012 року Олександрійським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28 березня 2015 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

Обвинувачений вчинив замах на кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 04 серпня 2015 року, близько 14 год.38 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Терраагрохім» в будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що його дії ніким не будуть помічені, таємно, шляхом вільного доступу викрав ноутбук HP «ProBook 4515s» вартістю 8 430 грн. 08 коп., належний потерпілому ОСОБА_6 . У такий спосіб ОСОБА_5 не виконавши всі дії, які вважав необхідними для досягнення злочинної мети, не отримав можливості розпорядитися викраденим з причин, що не залежали від його волі оскільки був виявлений потерпілим.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся вибачився перед потерпілим та перед судом та показав суду, що дійсно в влітку 2015 року він залишився без житла, без грошей, не маючи роботи зайшов до приміщення з наміром потрапити до адвоката та вчинив замах на крадіжку майна потерпілого. Погоджується із тим, що вказано в обвинувальному акті та з розміром вартості ноотбука, визначеної експертизою. Запевняє суд, що зробив для себе належні висновки на майбутнє, більше не буде вчиняти злочини. Просить суд врахувати стан його здоров`я та суворо його не карати.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого доведена повністю. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд приймає до уваги позицію потерпілого ОСОБА_6 , який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, просить суд суворо не наказувати обвинуваченого та не позбавляти його волі, враховуючи його запевнення та стан здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим, оскільки ним вчинено замах на злочин середньої тяжкості, особу винного, який є особою, раніше судимою, не працює, не одружений. Обвинувачений перебуває на обліку в лікаря-нарколога з 1997 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, має синдром залежності, з квітня 2015 року отримує замісну підтримуючу терапію, порушень режиму прийому препарату та правил поведінки в закладі не допускав, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та нарікань від жителів будинку на нього не надходило.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття обвинуваченого та сприяння у розкриттю кримінального правопорушення та його добровільні, правдиві показання в ході досудового слідства та в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, обтяжуючі покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_5 скоїв замах на кримінальне правопорушення маючи не зняті та не погашені судимості, за які він був засуджений за вироками у попередніх справах.

Відповідно до ст.68 КК України суд призначає покарання у розмірі, що не перевищує 2/3 частини максимального покарання передбаченого в статті.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає за вчинений злочин більш суворий вид покарання з числа передбачених в санкції частини 2 статті 185 КК України, - покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 офіційно не працює, хворіє на туберкульоз, є інвалідом другої групи з червня 2015 року та потребує стаціонарного лікування в Кіровоградській обласній туберкульозній лікарні, приймаючи до уваги його прохання врахувати стан його здоров`я та суворо не наказувати та його запевнення, суд вважає можливим застосувати ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо не тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 в ході досудового розслідування обирався домашній арешт.

Збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані.

Цивільний позов у справі потерпілим не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Речові докази передані потерпілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю зразковою поведінкою виправдає виявлену судом довіру та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання чи місця роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на апеляційний період залишити домашній арешт.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: