Справа № 461/2299/15-к
Провадження № 1-кс/461/1391/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2015 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
заінтересованої особи ОСОБА_5 ,
слідчих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 із скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, згідно протоколів обшуку від 11.02.2015р. та від 17.02.2015р., в якій просить визнати протиправною таку бездіяльність, та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_8 .
В обґрунтування скарги покликається на те, що на підставі ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова при проведенні обшуків 11 лютого 2015 року у гаражному приміщенні на АДРЕСА_1 , квартирі АДРЕСА_2 , квартирі АДРЕСА_3 та 17 лютого 2015 року в автомобілі марки «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_1 було тимчасово вилучено майно, належне ОСОБА_5 . Однак, в порушення ч.5 ст.171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано до слідчого судді лише 20.02.2015 року та не повернено ОСОБА_5 , що є порушенням вимог КПК України.
В судовому засіданні, скаржник та ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали, давши аналогічні пояснення. Просить скаргу задовольнити.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
Вищевказане положення Закону та нормативно-правового акту дає підстави вважати, що в діях чи бездіяльності слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 відсутні ознаки протиправності. При розгляді скарги судом не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки протиправних дій слідчого під час визначення предметів та речей речовими доказами.
Зважаючи на вказане, приходжу до висновку , що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .