АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2133/15 Справа № 180/1181/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року, яку постановлено стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі,
якою повернуто клопотання засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та Закону України «Про амністію у 2015 році»,

за участю

прокурора - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» та Закону України «Про амністію у 2015 році» повернуто останньому.

Повертаючи клопотання засудженого, суд першої інстанції своє рішення вмотивував тим, що засуджений в своїх клопотаннях про застосування амністії не зазначив жодної підстави для застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» та Закону України «Про амністію у 2015 році» та не зазначив відповідних доказів в обґрунтування свого клопотання.

Засуджений ОСОБА_6 , не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу на таку ухвалу суду, в якій просить її скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» та Закон України «Про амністію у 2015 році».

Вимоги своєї апеляційної скарги засуджений обґрунтовує тим, що з оскаржуваної ухвали не вбачається обґрунтування чому саме він не підпадає під амністію.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи засудженого ОСОБА_6 , який вимоги своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, думку прокурора, який вважав, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого відсутні, а тому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Нормами ч. 4 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" передбачено право Верховної Ради України прийняття законів про амністію як щодо певної категорії осіб, так і щодо конкретно визначеної особи (індивідуальна амністія).

Відповідно до норм Закону України "Про амністію у 2014 році" підлягають звільненню від призначеного покарання певні категорії осіб, які зазначені в даному Законі, або може бути зменшено невідбуту частину покарання.

З матеріалів судового провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 26 серпня 2015 року звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про застосування до нього амністії на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році". При цьому в клопотанні не зазначено з яких підстав, на думку засудженого, до нього може бути застосовано амністію, тобто не вказано до якої категорії осіб, які можуть бути звільнені від покарання на підставі цього Закону, він себе відносить.

У суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 також не зміг вказати до якої категорії осіб, які підпадають під дію Закону України "Про амністію у 2014 році", він себе відносить.

31 серпня 2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про застосуванням до нього Закону України "Про амністію у 2015 році".

У суді апеляційної інстанції пояснив, що йому відомо про те, що у 2015 році Верховною Радою України закон про амністію не приймався.

Оскільки Закон України "Про амністію у 2014 році" не визначає, який суд має право розглядати питання про застосування амністії, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 537 та п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про звільнення засуджених від відбування покарання під час виконання вироку з підстав, передбачених законом, розглядаються місцевими судами, в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі в умовах Дніпропетровського слідчого ізолятора, який територіально розташований за межами територіальної юрисдикції Марганецького міського суду Дніпропетровської області, а тому клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає поверненню особі, яка його подала, для звернення до компетентного суду.

На думку колегії суддів апеляційного суду, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому вимоги апеляційної скарги засудженого задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року, якою повернуто клопотання засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: