УХВАЛА

іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_12,
суддів: при секретаріОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
за участю прокурора захисника ОСОБА_16, ОСОБА_6,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 6 жовтня 2015 року кримінальне провадження № 0000195 щодо ОСОБА_7,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 4 березня 2014 року

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов'язки, передбачені пунктами 2 - 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

На підставі статей 55, 77 КК засудженому призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 100 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 3 квітня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначеного засудженому покарання скасовано та призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цей же вирок місцевого суду змінено та виключено з його резолютивної частини вказівку на призначення ОСОБА_7 додаткового покарання на підставі ст.ст. 55, 77 КК України, а також посилання на часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 6235 грн. 02 коп.

Вирішено долю речових доказів у справі.

В решті вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 04 березня 2014 року залишено без зміни.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 22 липня 2012 року, приблизно о 4 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-2108 (реєстраційний номер НОМЕР_1), що належить ОСОБА_9, рухаючись по вул. Артема в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області, діючи необережно, порушивши пункти 2.9 (а), 11.2, 13.3 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на середину проїзної частини, допустив зіткнення з мотоциклом «Чезет», що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого водій мотоцикла ОСОБА_10 загинув, а пасажиру мотоцикла ОСОБА_11 заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить змінити вирок апеляційного суду, пом'якшити призначене йому покарання, застосувавши до засудженого положення ст. 75 КК. Вважає, що апеляційний суд не зважив на порушення правил дорожнього руху України водієм мотоцикла - потерпілим ОСОБА_10, унаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь в апеляційному розгляді кримінального провадження, просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав свою касаційну скаргу та заперечував проти задоволення скарги прокурора і просив вирок апеляційного суду щодо його підзахисного змінити, застосувавши положення ст.75 КК та звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, оскільки вирок апеляційного суду, на його думку, є законними та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України у касаційних скаргах не оскаржуються.

Доводи касаційних скарг захисника та прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого як внаслідок суворості так і м'якості не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують висновки апеляційного суду щодо призначеного ОСОБА_7 покарання.

При призначені ОСОБА_7 покарання апеляційний суд, на підставі вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є тяжким, дані про особу засудженого, обставини, що пом'якшують і обтяжують його покарання.

При цьому апеляційним судом правильно враховані конкретні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту ДТП), за відсутності для учасників ДТП будь-яких перешкод технічного характеру для його уникнення, стало порушення як ОСОБА_7, так і загиблим ОСОБА_10, одних і тих же пунктів Правил дорожнього руху, що знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням та наслідками ДТП, а також всі інші обставини, у тому числі і наведені у касаційних скаргах, та обґрунтовано призначено покарання майже в мінімальному розмірі, встановленому в санкції ч.2 ст.286 КК України.

Висновки апеляційного суду про неможливість виправлення засудженого без відбування покарання на підставі ст.75 КК з огляду на вчинення тяжкого злочину та за наявності такої обставини, що обтяжує покарання, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, є правильними.

Отже, покарання ОСОБА_7 апеляційним судом призначено у відповідності до загальних засад призначення покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Вирок апеляційного суду постановлений у відповідності до вимог ст.420 КПК, відповідає вимогам ст.374 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційних скарг та зміни чи скасування вироку апеляційного суду з підстав, зазначених у касаційних скаргах захисника та прокурора.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та справедливий вирок щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Апеляційного суду Харківської області від 3 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника та прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14