Провадження № 1-кс/161/4506/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 листопада 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого СВ Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_4 , володільця тимчасового вилученого майна ОСОБА_5 , представника володільця тимчасового вилученого майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника володільця тимчасового вилученого майна адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С ТА Н О В И В :
До Луцького міськрайонного суду надійшла скарга представника володільця тимчасового вилученого майна адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Луцького РВ Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 .

Скаргу мотивує тим, що 03.08.2015 автомобіль марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 на прохання правоохоронних органів був вилучений за згодою ОСОБА_5 та поміщений на штраф майданчик. 28.10.2015 звернувся до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про повернення вказаного транспортного засобу, постановою слідчого від 30.10.2015 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Просить визнати бездіяльність слідчого СВ Луцького РВ Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 незаконною та зобов`язати слідчого повернути вказаний транспортний засіб.

В судовому засіданні володілець тимчасово вилученого майна та його представник подане клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, слідчий та прокурор клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Як вбачається з матереріалів кримінального провадження, 03.08.2015 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в с.Підгайці Луцького району, по вул.Дубнівський, було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно ч.7 ст.237 КПК України вилучений транспортний засіб є тимчасово вилученим майном. Однак, в порушення ч.5 ст.171 КПК України слідчий, прокурор не звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а тому згідно вказаної норми кримінального процесуального закону таке майно підлягає поверненню.

Щодо вимог представника володільця тимчасово вилученого майна визнати незаконною бездіяльність слідчого, то згідно ч.1 ст.303, ч.2 ст.307 КПК України, вказане питання не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому в цій частині скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 171 ч.5, 167, 168, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Луцького РВ Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений 03 серпня 2015 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя