Справа № 1-45/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Андрійчук І.М.

за участі потерпілого

(цивільного позивача) ОСОБА_1

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працює, не одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, кімн.528, за ч.2 ст.125 КК України (в порядку ч.1 ст.27 КПК України), -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2010 року близько 22 год. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння у кімнаті №528 гуртожитку по вул.Відінська, буд.41 в м.Рівне, де він тимчасово проживає, на ґрунті особистих неприязних стосунків, що виникли між ним та потерпілим ОСОБА_1, умисно заподіяв потерпілому, шляхом нанесення удару деревяною табуреткою по голові, легке тілесне ушкодження у вигляді рани в тімяній ділянці голови по центру, що спричинило у ОСОБА_1 короткочасний розлад здоровя.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, що близько 22 год. 03 квітня 2010 року між ним і потерпілим виник словесний конфлікт з приводу того, що декілька тижнів тому ОСОБА_1 образив його у присутності їх спільних знайомих дівчат. Разом з тим, потерпілий дійсно попросив його зробити тихіше звук динаміків, оскільки того вечора він відпочивав і слухав музику, однак при цьому ОСОБА_1 грубо вилаявся, чим його спровокував на конфлікт, після чого він схопив деревяний стілець (табуретку) та вдарив ним потерпілого по голові. ОСОБА_1 поточився і вийшов з його кімнати в коридор, після чого вахтер, на прохання потерпілого, викликала карету швидкої медичної допомоги і міліцію. Того ж вечора у відділку міліції він працівникам міліції давав пояснення з приводу цього конфлікту й близько 01 год. ночі 04 квітня повернувся додому у гуртожиток. Предявлений до нього потерпілим цивільний позов в розмірі 140 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди не визнав, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість. Разом з тим, не заперечив тієї обставини, що під час конфлікту пошкодив (розірвав) ОСОБА_1 футболку.

Вина підсудного також підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі та досліджених судом.

Так, потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні дав показання про те, що близько 22 год. 03 квітня 2010 року він зайшов у кімнату №528 гуртожитку по вул.Відінська, буд.41 в м.Рівне, у кімнаті №532 якого теж проживає, і попросив свого сусіда ОСОБА_3 зробити тихіше звук динаміків, оскільки того вечора він відпочивав й ліг раніше спати, щоб вранці раніше прокинутися і їхати до батьків у Волинську область, оскільки 04 квітня було релігійне свято. На його прохання підсудний, який перебував у стані алкогольного спяніння, відреагував агресивно, образив його нецензурною лайкою та раптово вдарив деревяною табуреткою по голові. Йому потемніло в очах, після чого він вийшов у коридор, де їх сусід ОСОБА_4 допоміг йому обмити кров на голові. Потім, на його прохання, вахтер викликала карету швидкої медичної допомоги і міліцію. Його доправили до лікарні, де наклали на голову шви, після чого повернувся додому в гуртожиток. Вказує, що близько двох місяців ходив з повязкою на голові, через що відчував дискомфорт, будучи вимушеним щоразу пояснювати друзям і знайомим про причину травми голови, у звязку з чим зазнав моральної шкоди, яку оцінює у 20000 грн. В рахунок відшкодування майнової шкоди просить стягнути з підсудного 140 грн., що становить вартість пошкодженої футболки, а також 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, надану йому адвокатом. В цілому, предявлений до ОСОБА_3 цивільний позов підтримав з мотивів, наведених у ньому.

Вахтер гуртожитку по вул.Відінська, буд.41 в м.Рівне - свідок ОСОБА_5 дала суду показання, що близько 22 год. 03 квітня 2010 року вона перебувала на своєму робочому місці й до неї звернувся мешканець гуртожитку ОСОБА_1, який попросив викликати швидку допомогу і міліцію. Потерпілий був збентежений і розповів їй, що у нього з ОСОБА_3 (теж мешканцем їхнього гуртожитку) виник конфлікт з приводу того, що у кімнаті ОСОБА_3 голосно грала музика.

Вищезазначені обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами ЖРЗПЗ №3154 від 07.04.2010 р., заведеними відділом ДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області за заявою ОСОБА_1

Цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_1 було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я. Разом з тим, розмір моральної шкоди, який просить стягнути потерпілий з підсудного, є занадто завищеним, а тому до стягнення, на думку суду, підлягає 3000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю… майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом також встановлено, що злочинними, тобто неправомірними, діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_1 було заподіяно і майнової шкоди в розмірі 140 грн., яка полягає у пошкодженні футболки потерпілого вартістю 140 грн.

ОСОБА_5 того, потерпілий документально підтвердив понесені ним судові витрати в розмірі 2000 грн. на правову допомогу адвоката, відтак вказані витрати підлягають до стягнення на його користь з підсудного, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера від 20.10.2010 р.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, особу ОСОБА_3, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що підсудному слід призначити найбільш м`яке покарання з числа основних альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов у кримінальній справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 140 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяних злочином, судові витрати в розмірі 2000 грн., а всього - 5140 (пять тисяч сто сорок) грн.

Запобіжний захід підсудному не обирався.

Речових доказів у справі немає.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Головуючий підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6