АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1440/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 635/3258/15-К
Категорія: ст.ст. 185 ч. 1, 125 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001269 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2015 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Родинське Донецької області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, розлученого, в силу ст.89 КК України судимостей не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, і призначено покарання: за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.; за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
З застосуванням ст.70 КК України, шляхом складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Також у вироку зазначено, що на підставі ст.72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. належить виконувати самостійно.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнено, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбаченні ст.76 ч.1 п.п.2,3,4 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи у розмірі 123 грн.00 коп.
Згідно вироку, 12 лютого 2015 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав золоті вироби, які належали його сестрі, потерпілій ОСОБА_8 , а саме: золоту обручку вагою 3 грами, 585 проби, вартістю 1650 грн.; золоту каблучку з трьома діамантами, вагою 1,36 грами, 585 проби, вартістю 748 грн.; золоту каблучку, вагою 1,42 грами, 585 проби, вартістю 781 грн.; золоту сережку "гвоздік" з одним каменем, вагою0,44 грами, 585 проби, вартістю 242 грн.; золотий ланцюжок, вагою 4,42 грами, довжиною 45 см., 585 проби, вартістю 2431 грн., а всього на загальну суму 5104 грн., після чого розпорядився майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на зазначену вищу суму.
Крім того, 04 квітня 2015 року у денний час, більш точний час судом не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю матір"ю, ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий намір на заподіяння останній тілесних ушкоджень, наніс останній один удар кулаком лівої руки в область грудей. Після того, як ОСОБА_9 вибігла на вулицю, ОСОБА_7 , не припиняючи своїх дій, вийшов за потерпілою і наздогнавши її, наніс декілька ударів кулаками по голові та тулубу і декількаударів ногами по ногах потерпілої, заподіявши ОСОБА_9 синці на правій молочній залозі, тулубі, які є легкими тілесними ушкодженнями.
В апеляційній скарзі, прокурор просить вирок районного суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання: за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.; за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
В своїх апеляційних доводах прокурор вказує на те, що відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами покарання», при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання, заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права, обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.
Крім того, апелянт зазначає про те, судом неправильно було застосовано норми ст. 75 КК України до покарання у виді штрафу, оскільки ці норми застосовуються лише при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційні вимоги заступника прокурора Харківської області, а також думку обвинуваченого щодо законності оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваного вироку, вбачається (арк..27-29), що суд, призначивши покарання за кожен злочин окремо, тобто за ст.125 ч.1 КК України штраф, а за ст.185 ч.1 КК України позбавлення волі, призначив покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, із застосуванням норм ст.70 КК України, шляхом складання цих різних за видом основних покарань, а саме штрафу та позбавлення волі.
Між тим, у відповідності до ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягають та виконуються самостійно.
Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами покарання», при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання, заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права, обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.
Крім цього, вироком суду ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України. В той же час, відповідно до ч.1 ст.75 КК України, звільнення від покарання з випробуванням може бути застосовано при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Застосування судом ст.75 КК України до покарання у виді штрафу свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. За таких обставин, рішення суду про самостійне виконання покарання у виді штрафу логічно не узгоджується зі способом призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, тобто шляхом складання, що свідчить на користь апеляційних доводів прокурора.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів та вимог прокурора, оскільки судом при призначенні покарання за сукупністю злочинів неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність а саме застосовано закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до ч.2 ст.413 та п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни оскаржуваного вироку, оскільки апеляційні вимоги не стосуються погіршення становища обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись статтями : 404, 405, 407 ч.1 п. 2, 408 ч.1 п.4, 409 ч.1 п.4, 413 п. 2, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, на підставі ст.70 КК України змінити.

При призначенні покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів застосувати поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на два роки та з застосуванням, на підставі ст.75 КК України, випробування строком на два роки і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3