Справа №1-235/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2011 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого-судді Костенко С.М.

при секретарі Боровицької Т.О.

з участю прокурора Науменка І.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ст. ст. 15 ч.3, 121 ч.2, 171 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового слідства підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що в невстановлений слідством час, місці та обставини ОСОБА_6, з метою переслідування головного редактора Житомирської районної газети «Сільське життя» ОСОБА_7 за виконання професійних обовязків вирішив нанести останньому тяжкі тілесні ушкодження. На виконання свого злочинного наміру ОСОБА_6 вирішив створити злочину групу.

Реалізуючі свій злочинний умисел, направлений на переслідування головного редактора Житомирської районної газети «Сільське життя» ОСОБА_7 за виконання професійних обовязків та нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, вчинене на замовлення, ОСОБА_6 в невстановлений слідством час та місці вступив в попередню злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_5, якому довів свій злочинний намір та запропонував грошову винагороду в розмірі 200 доларів США по телефонному звязку, під надуманим приводом передання важливої інформації, викликати ОСОБА_7 до буд. № 30 по вул. Московській в м. Житомирі, де їх знайомий ОСОБА_4 нанесе тяжкі тілесні ушкодження останньому. ОСОБА_5 з запропонованими йому для вчинення злочинними діями погодився.

Діючи згідно раніше наміченого злочинного плану, ОСОБА_6, 21 серпня 2010 року в ранковий час, перебуваючи поруч з із приміщенням ЗОШ № 8 в м. Житомирі, що по майдану Згоди,5, вступив в попередню злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_4, якому також довів свій вищевказаний злочинний намір та запропонував за грошову винагороду в розмірі 600 доларів США, нанести тяжкі тілесні ушкодження головному редактору Житомирської районної газети «Сільське життя» ОСОБА_7, поблизу будинку № 30 по вул. Московській в м. Житомирі, куди останнього під надуманим приводом запросить їх знайомий ОСОБА_5 ОСОБА_4 з запропонованими йому для вчинення злочинними діями погодився.

Крім цього, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з метою подальшого не викриття їх незаконної діяльності організованої ними злочинної групи, вирішили придбати таксофонні картки для здійснення дзвінків ОСОБА_7

В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання спільного злочинного наміру та згідно раніше розподілених ролей, ОСОБА_5 з різних таксофонів м. Житомира в період часу з 22 серпня до 26 серпня 2010 року неодноразово телефонував ОСОБА_7 та намагався призначити зустріч в раніше обумовленому зі своїми спільниками місці, однак від причин, що не залежали від його волі, а саме зайнятістю ОСОБА_7, свій злочинний намір до кінця не довів.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на переслідування головного редактора Житомирської районної газети «Сільське життя» ОСОБА_7 за виконання професійних обовязків та нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому на замовлення та групою осіб, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, діючи умисно та з корисних мотивів, 27 серпня 2010 року близько 15 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись поблизу вулиць Київська-Хлібна в м. Житомирі, повторно обговорили раніше розроблений злочинний план. В подальшому, ОСОБА_5, діючи згідно розподілених ролей та злочинних домовленостей зі своїми спільниками, із використанням таксофонної картки № НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_7 із таксофону № 472422, що по вул. Київській, 86 в м. Житомирі та під надуманим приводом, для досягнення спільної злочинної мети, заманив близько 16 години 27 серпня 2010 року до двору будинку № 30 по вул. Московській в м. Житомирі, про що повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_6, при цьому повідомивши фразу, на яку відгукнеться ОСОБА_7 та те, що останній буде на автомобілі.

Після цього, ОСОБА_4, діючи умисно та корисно, виконуючи відведену йому злочинну роль, з метою переслідування головного редактора Житомирської районної газети «Сільське життя» ОСОБА_7 за виконання професійних обовязків та нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому на замовлення та групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в цей же день близько 16 години прибув до двору будинку № 30 по вул. Московській в м. Житомирі, підійшов до автомобіля ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 та пересвідчившись в особі раніше незнайомого ОСОБА_7 обумовленою фразою, з метою недопущення опору потерпілого, застосував до нього пристрій для розпилення газової суміші і відразу, діючи умисно, ножем, який був у нього, достовірно знаючи місце розташування життєво-важливих органів в нижніх кінцівках людини стегнової вени та стегнової артерії, маючи на меті їх пошкодити, наніс два удари ножем в ліве стегно ОСОБА_7, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки не розраховував, що ОСОБА_7 буде чинити опір, тому розвернувся та з місця скоєння злочину втік. Такими діями ОСОБА_8, потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани верхньої третини лівого стегна та колото-різаної рани середньої третини лівого стегна з частковим ушкодженням мязів та розвитком синців в середній третині стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства. Зокрема, зазначив, що досудовим слідством недостатньо повно зясована належність до злочину, підозрюваних ним Крутія, Стойка, Незабитовського, Башмакова та Іваницького. Слідством також не були досліджені всі телефонні дзвінки здійснені з картки таксофону та мобільних телефонів, які належать підсудним. Не зясовано хто змінив завдання ОСОБА_4, з нападу в підїзді на напад в автомобілі. Вважає, що досудовим слідством недостатньо досліджена участь ОСОБА_6, оскільки за свідченнями ОСОБА_4, останній підтримував звязок із замовником. Також вважає, що під час додаткового розслідування слід допитати лікарів, які проводили йому операцію та лікаря «Швидкої допомоги»

Прокурор заперечив проти заявленого клопотання та вважає, що вказана неповнота може бути усунута судом, шляхом надання судового доручення.

Захисник ОСОБА_2 вважає клопотання потерпілого слушним, оскільки має місце неповнота досудового слідства. Крім цього, вважає, що досудовим слідством не було перевірено покази неповнолітніх свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки останні стверджували, що ще до події, яка відбулася 27 серпня 2010 року, бачили автомобіль потерпілого на протязі тривалого часу у дворі будинку № 30 по вул. Московській в м. Житомирі. Одночасно просить змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд, оскільки доказів про те, що ОСОБА_5 буде перешкоджати або ухилятися від слідства, немає.

Захисник ОСОБА_3 вважає, що клопотання потерпілого підлягає до задоволення, оскільки неповноту досудового слідства неможливо усунути. Крім цього, просить змінити запобіжний захід її підзахисному, оскільки останній потребує лікування, у звязку з наявними хворобами. Має родину, на утриманні малолітню дитину, раніше не притягувався до кримінально відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 вважає клопотання обґрунтованим. Крім цього, зазначив, що досудовим слідством не здобуто доказів вини його підзахисного.

Підсудні не заперечували проти заявленого клопотання та підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Неповним визнається таке досудове розслідування, у процесі якого залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджену подію і з безсумнівністю дійти висновку про винність або невинуватість обвинуваченого, форму його провини і звязок його дій зі шкідливими наслідками, що настала, а отже, правильно вирішити кримінальну справу. Досудове слідство може визнаватись неповним коли: не зясована наявність причинного звязку між діянням і шкідливими наслідками; із матеріалів справи не можна визначити форму провини і мотиви дій підсудного; не встановлена роль кожного обвинуваченого у вчиненні кожного епізоду злочинної діяльності; не досліджені обставини, що дають підставу притягти до відповідальності інших, причетних до злочину осіб; всебічно не перевірені показання обвинуваченого і інші версії, що спростовують обвинувачення, тощо. Неправильним визнається досудове слідство, коли під час його провадження органами досудового слідства ( при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень) були неправильно застосовані чи безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону.

Відповідно до розяснень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального або кримінального закону і без усунення цих порушень не може бути розглянута справа.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України метою процесуального процесу є встановлення обєктивної істини у справі і прийняття на підставі цього законного, справедливого рішення. Лише за такої умови можна забезпечити виконання завдань кримінального судочинства. Передумовою встановлення істини є всебічне, повне і обєктивне дослідження обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства і розгляді кримінальної справи підлягають доказуванню обсяг доказів, який забезпечує надійне, достовірне встановлення усіх обставин , що входять до предмета доказування та необхідні для правильного вирішення справи. Звуження меж доказування призводить до порушення вимог закону щодо всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Так, під час досудового і судового слідства потерпілий ОСОБА_7 вказував на конкретних осіб, а саме, Крутія, Ловинюка, Стойка, Бугайчука, близьких родичів Крутія, директора ВАТ «Березівський карєр», власника фірми «Веборже» - Башмакова та інших, яких вважає організаторами злочину. Проте, як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінальної справи, досудове слідство обмежилося лише їх допитом в якості свідків, при цьому не прийнявши рішення, в порядку ст. 97 КПК України, що позбавило право потерпілого на його оскарження. Вказане може вплинути на остаточне рішення, оскільки не будуть притягнуті всі особи, які винні в вчиненні злочину.

Крім цього, в постанові про притягнення в якості обвинувачених ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 мають місце суперечності в предявленому їм обвинуваченні, що призводить до порушення прав підсудних знати в чому конкретно вони обвинувачуються та обрати спосіб захисту своїх інтересів. Зокрема, в постановах про притягнення в якості обвинуваченого та в обвинувальному висновку зазначено, що ОСОБА_6 вирішив створити злочинну групу та не визнав свою вину в діяльності злочинної групи, а в резолютивній частині вказано про вчинення дій підсудних за попередньою змовою групою осіб. Таким чином, невідомо в якому саме злочині за попередньою змовою групою осіб або злочинною групою, був вчинений даний злочин.

Вказану неповноту та неправильність досудового слідства неможливо усунути шляхом надання судового доручення, в порядку ст. 315-1 КПК України.

З огляду на наведене, кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства.

Крім цього, під час додаткового розслідування слід ретельно перевірити покази ОСОБА_4, дані ним під час судового слідства, а саме щодо особи на імя Петя, яка попросила налякати потерпілого та вжити заходи на встановлення вказаної особи.

Також, слід детально допитати свідка ОСОБА_12, оскільки під час її допиту та оголошення її показів, даних на досудовому слідстві, остання зазначила, що слідчим її покази спотворено.

Суд вважає, що під час додаткового розслідування необхідно провести зі свідком ОСОБА_13 відтворення обставин та обстановки події, оскільки останній під час його допиту в суді вказав про те, що з місця де був розташований його автомобіль, він не міг бачити, що відбувалося біля автомобіля потерпілого. Останній також стверджував, що його покази слідчий на досудовому слідстві виклав невірно.

Потребують додаткової перевірки й покази неповнолітніх свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки останні стверджували, що ще до події, яка відбулася 27 серпня 2010 року, бачили автомобіль потерпілого на протязі тривалого часу у дворі будинку № 30 по вул. Московській в м. Житомирі.

Також слід перевірити вихідні дзвінки, здійснені з картки таксофону, яку використовував ОСОБА_5, а також перевірити вхідні та вихідні дзвінки з мобільних телефонів, якими підсудні користувалися до події 27 серпня 2010 року.

В ході проведення додаткового розслідування необхідно в повному обсязі виконати вказівки суду, і з цією метою провести необхідні слідчі дії та інші дії, направлені на всебічне, повне і обєктивне дослідження обставин справи.

При направленні кримінальної справи на додаткове розслідування, суд повинен визначитися із запобіжним заходом підсудних. Суд, вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу підсудним ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з утримання під вартою на підписку про невиїзд. При цьому суд враховує, що підсудні мають постійне місце проживання, характеризуються позитивно. Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності. Підсудний ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину. Достатніх підстав вважати, що підсудні будуть ухилятися від слідства та виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі та займатися злочинною діяльністю не надано і судом не встановлено.

Керуючись ст. 281 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», суд, -

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ст. ст. 15 ч.3, 121 ч.2, 171 ч.2 КК України направити на додаткове розслідування прокурору Житомирської області.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнити з під варти в залі суду.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 (семі) діб з часу її постановлення.

Головуючий: