Єдиний унікальний номер №243/6751/15-к
Номер провадження №1-кп/243/496/2015
В И Р О К
Іменем України
«31» серпня 2015 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Якутськ РФ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

10 червня 2015 року, приблизно о 19 год. 40 хв. ОСОБА_5 разом з подругою ОСОБА_7 знаходились на лавочці яка розташована біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , приїхала їх знайома ОСОБА_8 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 . В ході розмови, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка в ході якої між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла обоюдна бійка. В цей час ОСОБА_6 , який знаходився в автомобілі марки «Славута» д.н. НОМЕР_2 , вирішив втрутитись у сварку для того, щоб своїми активними діями захистити ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Здійснюючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , 10 червня 2015 року, близько 19 год. 45 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 68 по вул. Шевченко в сел. Черкаське в Слов`янському районі, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, кулаком правої руки наніс потерпілій ОСОБА_5 , п`ять ударів по голові в область лівої вушної раковини та завушної області та наніс два удари коліном правої ноги в нижню частину живота, після чого ОСОБА_6 , з місця скоєння кримінального правопорушення втік.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження: легка закрита черепно-мозкова травма: крововилив на шкірі лівої вушної раковини та завушній області, струс головного мозку, які утворилися від не менш ніж двох ударних впливів тупим предметом та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та які вимагають для свого лікування термін понад 6-ти але не більше 21-го дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що ввечері 10 червня 2015 року він приїхав на своєму автомобілі «Славута» до банкомату, який розташований у центрі селища Черкаське. Коли його співмешканка ОСОБА_9 вийшла з автомобіля, то між нею та малознайомою ОСОБА_10 виникла словесна сварка. Після цього ОСОБА_10 з подругою почали відходити від магазину, при цьому потерпіла висловлюватись нецензурною лайкою на адреси його та ОСОБА_11 , на зауваження не реагувала. Потім ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_12 і знов почала її ображати. Коли ОСОБА_9 закінчила всі свої справи у банкоматі, вони разом з нею на автомобілі під`їхали до місця, де сиділи ОСОБА_10 з подругою. ОСОБА_9 вийшла з автомобіля і вони зі ОСОБА_10 почали тріпати одна одну за волосся. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 опинились на землі, до них підійшла подруга потерпілої ОСОБА_13 , яка нанесла ОСОБА_12 два удари ногою по голові. Після цього він вийшов з машини, підійшов до дівчат та спробував стягнути ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , схопивши її за одяг ззаду. Однак, він не зміг розтягнути дівчат, тоді він наніс ОСОБА_10 три удари кулаком по голові зліва. Після отриманих ударів ОСОБА_10 злізла з ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_10 підвелась, він наніс їй ще два удари коліном в живіт. Після цього ОСОБА_10 сіла навпочіпки біля паркану. Більше ніяких ударів ОСОБА_10 він не наносив.

У скоєному не розкаюється, оскільки вважає, що таким чином він захищав свою співмешканку від злочинних дій самої потерпілої. Не виключає, що тілесні ушкодження були отримані потерпілою за інших обставин, оскільки все, що відбулось між ним та потерпілою є простою сутичкою, яка не заслуговує на увагу та не потребує розгляду в суді.

Позов потерпілої не визнає. Вважає, що після спричинених ним потерпілій тілесних пошкоджень остання взагалі не потребувала медичної допомоги, підстави ж для перебування на стаціонарному лікуванні взагалі відсутні. За яких обставин в потерпілої зник золотий ланцюжок, та чи був він взагалі йому не відомо, а тому і відсутні підстави для відшкодування його вартості. Ніякої моральної шкоди потерпілій своїми діями він не спричиняв.

Свою провину у висунутому обвинуваченні визнає частково, оскільки точно пам`ятає, що спричинив потерпілій лише три удари по голові.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що 10 червня 2015 року о 19 год. вона зустрілась з подругою ОСОБА_15 біля банкомату с. Черкаське. До них під`їхав автомобіль «Славута» та між нею з подругою та пасажирами автомобіля виникла сварка. Разом зі ОСОБА_15 вони пішли до неї додому, до будинку АДРЕСА_2 , прийшли туди та сіли на лавці перед двором. К ним вийшли сусіди, пристарілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Там їй зателефонувала ОСОБА_18 , яка запропонувала прийти для бесіди до кафе «Десант», на що потерпіла відповіла відмовою. Через декілька хвилин ОСОБА_9 з ОСОБА_19 самі приїхали до них на автомобілі. ОСОБА_9 вибігла з автомобіля та одразу накинулась на неї, схопила за волосся, наносила удари ногами. ОСОБА_13 намагалась їх розтягнути, однак вони з ОСОБА_20 не втримавшись, впали на землю. В якусь мить, лежачи з ОСОБА_20 на землі, вона відчула два сильних удари по голові, від яких вона втратила свідомість. Не пам`ятає як вона опинилась біля паркану, де ОСОБА_21 , тримаючи її за плече, наніс їй ще три удари кулаком по голові та два удари коліном ноги в живіт. Після цього ОСОБА_18 та ОСОБА_21 уїхали, а вона одразу зателефонувала в міліцію.

Не може пояснити за яких обставин того дня вона отримала синець на шкірі лівого плеча.

В наслідок отримання тілесних пошкоджень в період з 11 по 13 червня 2015 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у лікаря травматолога, в період з 14 по 24 червня 2015 року у невропатолога. До теперішнього часу спостерігається у лікаря гінеколога. Тривалий час вона боялась вийти з будинку одна, уникала зустрічі з людьми на вулиці, боїться обвинуваченого. Крім того, під час бійки 10.06.2015 року вона втратила свій єдиний золотий ланцюжок, який дуже цінний для неї. В пред`явленому цивільному позові просить суд стягнути з обвинуваченого понесені витрати на своє лікування в сумі 3065 грн. 70 коп., та спричинену моральну шкоду у сумі 10 000 грн., а також вартість золотого ланцюжка, який вона втратила на місці бійки у сумі 5 680 грн.

Просить покарати обвинуваченого строго.

На стадії досудового розслідування потерпілою були надані пояснення, аналогічні даним в ході судового розгляду. Так, зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_5 , з доданою фото таблицею, вбачається, що останньою було надано наступні пояснення. Незнайомий хлопець наніс їй два удари по голові з лівого боку за вухом. Після чого вона почала привставати з землі, оскільки знаходилась на ОСОБА_12 , а хлопець почав відштовхувати її до паркану. Біля паркану хлопець наніс їй два удари правим коліном по животу, а також три удари по голові кулаком правої руки в потилицю (а.к.п. 38-42).

Показання потерпілої відносно локалізації та механізму отримання нею від дій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 10 червня 2015 року знаходять своє підтвердження у висновку судового експерта №321 від 25 червня 2015 року, відповідно до якого на підставі судово-медичного огляду ОСОБА_5 , вивчення медичних документів на її ім`я він прийшов до наступних висновків. У ОСОБА_22 були наявні наступні пошкодження: - легка закрита черепно-мозкова травма: синці на шкірі лівої вушної раковини і завушній області, струс головного мозку, що утворилася від не менш ніж двох ударних дій тупим предметом, можливо в зазначений термін і відноситься до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та які вимагають для свого загоєння терміну понад 6-ти, але менш 21-го дня (3-х тижнів); - синець на шкірі лівого плеча, що утворився від одного ударного впливу тупим предметом, можливо, в зазначений термін і відноситься до легких тілесних ушкоджень; - на шкірі передньої черевної стінки при огляді лікарями та при огляді у відділенні СМЕ об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень не описані і не виявлені, у зв`язку з чим, відповідно примітки до п.4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. діагноз «тупа травма живота» судово-медичної кваліфікації не підлягає.

Характер і локалізація виявлених пошкоджень виключають можливість утворення їх в результаті падіння з положення стоячи і ударі об тупий предмет.

Наявні пошкодження не відносяться до категорії небезпечних для життя, чий клінічний перебіг може закінчиться смертю (див.п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МЗ України від 17.01.1995р.) (а.к.п 36-37).

Об`єктивність показань потерпілої ОСОБА_5 підтверджується також висновком судово-медичної експертизи №354 від 25.06.2015р. (додатково до екс. освід. №321 від 11.06.2015р.), відповідно до якого на підставі вивчення описової частини висновку експерта №321 від 11.06.2015р. за фактом судово-медичного освідування ОСОБА_5 та вивчення наданого протоколу проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року, експерт прийшов до наступних висновків. Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 при механізмі, на який вона вказувала під час проведення слідчого експерименту а саме нанесення ударів в область голови (а.к.п. 43).

Свідок ОСОБА_7 в залі суду показала, що 10.06.2015р. приблизно о 18 год. 55 хв. вони з подругою ОСОБА_10 зустрілись біля банкомату сел. Черкаське. До них під`їхав автомобіль, який різко загальмував, почались взаємні образи між водієм автомобіля та ОСОБА_23 . Потім вони разом зі ОСОБА_10 пішли сіли на лавці біля будинку АДРЕСА_2 . До них знов під`їхав автомобіль з незнайомим хлопцем та між ним та ОСОБА_10 була словесна сварка. Хлопець від`їхав, а приблизно через 10 хвилин повернувся вже з ОСОБА_20 , яка одразу почала ображати ОСОБА_24 . Дівчата схопились за волосся, а вона намагалась розтягнути їх. Коли ОСОБА_21 вийшов з машини, то вона подумала, що він зараз розніме дівчат, але натомість він одразу їй самій наніс удар кулаком у вилицю зліва. Удар був дуже сильним, вона не втрималась, втратила рівновагу та вдарилась об деревом плечем. Потім ОСОБА_21 підійшов до дівчат та лежачій на боку ОСОБА_10 наніс три удари кулаком в голову в область потилиці. ОСОБА_10 підвелась, і біля забору він наніс їй ще 4-5 ударів по голові зліва в область вуха та два удари коліном ноги в живіт.

Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участі 19 червня 2015 року, де остання вказала, що незнайомий хлопець (таксист) наніс два удари кулаком правої руки по голові ОСОБА_24 . Після цих ударів ОСОБА_10 почала підводитись, тоді він схопив ОСОБА_10 за руки та відвів її у бік паркану. Біля паркану незнайомий хлопець (таксист) спричинив ОСОБА_10 два удари коліном правої ноги в область живота, від яких ОСОБА_10 нагнулась, а хлопець наніс їй ще декілька ударів кулаком по голові.

На підставі вивчення описової частини висновку експерта № 321 від 11.06.15 р., по факту судово-медичного освідування ОСОБА_5 та вивчення наданого протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , експерт у своєму висновку №355 від 25 червня 2015р. (додатково до експертизи № 321 від 11.06.15р.) прийшов до наступного: не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 при механізмі, на який вказала ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту а саме нанесення ударів в область голови.

Свідок ОСОБА_25 в залі суду показала, що ОСОБА_13 є її сусідкою. 10.06.2015р. у дівчини сталось горе і вони з сусідом ОСОБА_26 вийшли її заспокоїти. До них під`їхав автомобіль «Таврія», з якого вийшла мешканка їх селища ОСОБА_27 та почала приставати до ОСОБА_10 з кулаками. Приблизно п`ять хвилин ОСОБА_27 наносила ОСОБА_10 удари кулаками по всім частинам тіла. До них підійшла ОСОБА_13 , яка спробувала їх розтягнути, але дівчата не втримались і вдвох впали на землю. Вона звернулась про допомогу до хлопця в машині, але той, коли вийшов з машини, сам почав бити дівчат. ОСОБА_10 він відтягнув до забору. ОСОБА_16 підбігла до нього, постукала його в плече, і сказала що так бити дівчину не можна, а він повернувся до неї та замахнувся на неї кулаком. Біля забору він бив ОСОБА_10 кулаком в обличчя, наніс приблизно 3-4 удари, в цей час дівчина опустила голову, а може й знепритомніла. Після цього ОСОБА_21 наніс дівчині три удари коліном в живіт. Після цього ОСОБА_27 з хлопцем уїхали. Вона бачила, що у ОСОБА_28 були дуже червоні шия, щока та вухо.

Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_25 в ході проведення слідчого експерименту за її участі 27 червня 2015 року, де остання вказала, що незнайомий хлопець підбіг до дівчат та ударив ОСОБА_29 кулаком правої руки в обличчя, від чого ОСОБА_29 відійшла в сторону. Далі він наніс декілька ударів кулаком право руки по голові задньої частини ОСОБА_10 , а вона в той час словесно заспокоювала його. Після цього ОСОБА_10 почала підводитись, а незнайомий хлопець (таксист) схопив її за руку та відвів до паркану, де наніс їй декілька ударів коліном в живіт. ОСОБА_26 побіг додому, щоб взяти палку і розігнати їх. Після ударів в живіт ОСОБА_10 зігнулась, а хлопець наніс їй ще декілька ударів кулаком правої руки по голові.

На підставі вивчення описової частини висновку експерта № 321 від 11.06.15 р., по факту судово-медичного освідування ОСОБА_5 та вивчення наданого протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_25 , експерт у своєму висновку №361 від 30 червня 2015р. прийшов до наступного: не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 при механізмі, на який вказала ОСОБА_25 під час проведення слідчого експерименту а саме при хватанні за плечі та нанесенні ударів по голові.

Свідок ОСОБА_30 в залі суду показала, що на початку літа 2015 року він з сусідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сиділи на лавці біля дому. Зі ОСОБА_15 була подруга ОСОБА_10 , яка з кимось розмовляла по телефону, були взаємні образи. До них під`їхав автомобіль «Славута», з нього вийшла дівчина, яка почала сваритись зі ОСОБА_24 . Потім з автомобіля вийшов хлопець, який вдарив ОСОБА_31 , схопив ОСОБА_10 , притулив її до забору та почав її жорстоко бити руками і ногами. Він злякався та побіг у двір за будь-якою палицею. Приблизно через дві хвилини він повернувся з держаком від лопати, але хлопця з його дівчиною у дворі вже не було.

Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_30 в ході проведення слідчого експерименту за його участі 27 червня 2015 року, де він вказав, що незнайомий хлопець підбіг до місця бійки, що там відбувалось він не бачив, оскільки сидів на лавці за деревом. Побачив, як відійшла ОСОБА_29 та трималась за обличчя, після цього він встав та побачив, як ОСОБА_10 встає з ОСОБА_11 , а незнайомий хлопець схопив її за плечі і почав відводити до паркану. Біля паркану, тримаючи ОСОБА_10 , він спричинив декілька ударів в область живота, від чого ОСОБА_32 зігнулась і тоді він спричинив їй ще декілька ударів кулаком право руки в область потиличної частини голови.

На підставі вивчення описової частини висновку експерта № 321 від 11.06.15 р., по факту судово-медичного освідування ОСОБА_5 та вивчення наданого протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_30 , експерт у своєму висновку №362 від 30 червня 2015р. прийшов до наступного: не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 при механізмі, на який вказала ОСОБА_30 під час проведення слідчого експерименту а саме при хватанні за плечі та нанесенні ударів по голові.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави сумніватися в достовірності фактів і обставин, викладених потерпілою та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_25 та ОСОБА_30 по суті справи, оскільки їх свідчення послідовні, не містять в собі протиріч, узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами у справі, а тому суд визнає їх достовірними та приймає до уваги.

Сукупність наведених і оцінених доказів, переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 , скоїв умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Свідчення потерпілої ОСОБА_10 суд знаходить правдивими, відповідаючими об`єктивній дійсності, приймає їх до уваги, оскільки, на думку суду, у потерпілої немає причин для обмови обвинуваченого, потерпіла не зацікавлена ??в результатах розгляду кримінального провадження. Сам же обвинувачений ОСОБА_6 не навів в судовому засіданні будь-яких доводів, які свідчать про те, що потерпіла його оговорює, що у неї є причини для його обмови. Крім того, свідчення потерпілої узгоджуються з прийнятими судом до уваги показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_25 та ОСОБА_30 допитаних у судовому засіданні, а також з іншими, зібраними по справі докази і, на думку суду, повністю спростовують свідчення підсудного ОСОБА_6 , дані ним в судовому засіданні стосовно того, що тілесні ушкодження потерпілій були заподіяні при інших обставини. Спроможними є свідчення потерпілої та свідків щодо обставин отримання потерпілою тілесних пошкоджень, і згідно наведених висновків судово-медичних експертиз.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочинів невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 : раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері господарської діяльності (а.к.п. 47-50); за місцем мешкання характеризується посередньо (а.к.п. 52); на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває (а.к.п. 51).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, орган досудового розслідування та судом також не встановлено.

Приймаючи рішення про вид і міру покарання, яке б можливо було призначити обвинуваченому, суд, погоджуючись з думкою прокурора, приходить до переконання про те, що перевиховання обвинуваченого не може бути досягнуте без ізоляції його від суспільства та вважає що покарання у виді арешту, призначене в межах санкції інкримінованої частини статті Особливої ??частини Кримінального кодексу України, в повній мірі буде сприяти виправленню обвинуваченого і буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Розв`язуючи заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов, суд прийшов до наступного.

Згідно виписки з картки хворого денного стаціонару №153 ОСОБА_5 в період з 15.06.15р. по 24.06.2015р. перебувала на лікуванні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та їй було призначене лікування. Згідно оригіналів чеків, доданих до позову 14.06.2015р. ОСОБА_10 були придбані ліки на загальну суму 3065 грн. 00 коп.

Таким чином, суд вважає, що розмір документально підтверджених и обґрунтованих витрат потерпілої на лікування становить 3065 грн. 00 коп., а тому ці витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Розв`язуючи вимоги потерпілої про стягнення на її користь спричиненої моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди потерпіла зазначила, що в наслідок злочинних дій обвинуваченого вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Вона перенесла тяжкі фізичні страждання. Порушення звичайного укладу життя, призвело також до значних душевних страждань.

З урахуванням викладеного, суд вважає за потрібне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди по 1 500 грн.

Вимоги потерпілої про відшкодування їй обвинуваченим вартості золотого ланцюжка задоволенню не підлягають, оскільки обвинувачення щодо заволодіння ланцюжком ОСОБА_6 не пред`явлене, такі обставини в ході судового розгляду встановлені не були.

Судових витрат в кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_6 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Речових доказів в кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цією статтею Кримінального Закону у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Після набрання чинності вироком Слов`янському МВ (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України у Донецькій області затримати ОСОБА_6 та направити його через ІТУ м. Слов`янська в Артемівське СІЗО УДПтСУ в Донецькій області для виконання вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу його затримання, з метою виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_33 в рахунок відшкодування витрат на лікування 3065 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 1 500 грн., а всього 4 565 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп. В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1