Справа № 714/956/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2015 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Герца кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого , раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 з метою викрадення керамічних блоків, 25 вересня 2015 року попросив свого приятеля ОСОБА_7 перевезти їх з с. Цурень Герцаївського району Чернівецької області, на автомобілі останнього, при цьому ввівши в оману ОСОБА_7 про нібито законну угоду щодо перевезеного вантажу, на що останній погодився. Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна та переслідуючи корисливий мотив, 26 вересня 2015року приблизно о 07:00 год., разом з ОСОБА_7 який був на автомобілі марки «Форд Транзіт» н.з. НОМЕР_1 приїхали в с. Цурень Герцаївського району Чернівецької області, де на одній з вулиць населеного пункту, неподалік від господарства ОСОБА_5 таємно завантажив з наявних там складених будівельних керамічних блоків 272 штуки вартістю 4,60 грн. за штуку, і з викраденим зник розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1251,20 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України - як таємне викрадення чужого майна.

21 жовтня 2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_6 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, а також відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Сторони угод погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має оскільки питання відшкодування шкоди вирішено , угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угод про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що угоду про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України йому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угод є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження : потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 21 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення, покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.
Речові докази по справі : 272 штук будівельних керамічних блоків ,які знаходяться на збереженні у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому за належністю.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя