Перечинський районний суд Закарпатської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року м.Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І.І.,

при секретарі Данилевич Н.І.,

з участю обвинувача прокурора Орсага Р.В.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2010 року біля 18.00 год. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проник до будинку ОСОБА_1, який розташований в м. Перечин у провулку Червоноармійському, 4/2 звідки, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки Нокіа 1202 з сім-картою мобільного оператора МТС, гроші в сумі 50 грн., спортивні штани чорного кольору, 500 грамів ковбаси, 500 грамів м'ясного рулету, одну пляшку горілки Неміроф, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 544, 20 грн.

Крім цього, 06 липня 2010 року біля 15.00 год. ОСОБА_3, перебуваючи в будинку № 45 по вул. Зарічній в с.Сімер Перечинського району, який належить ОСОБА_2, скориставшись тим, що останній заснув, умисно, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки Самсунг з сім-картою мобільного оператора МТС, кросівки, балонову куртку, шорти синього кольору, чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 684 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 05 липня 2010 року біля 18.00 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, і знаходячись на спортмайданчику Перечинської ОСОБА_4 ступенів, вирішив піти щось викрасти від своєї знайомої ОСОБА_1, якій він інколи допомагав по господарству. Підійшовши до подвір»я її будинку, яке розташоване у провулку Червоноармійському, № 4/2 в м.Перечин, спробував відчинити хвіртку, однак ОСОБА_1 крикнула: «Хто там?», і він відразу втік. Приблизно через дві години він знову вирішив спробувати щось викрасти з вищевказаного будинку. Зайшовши на подвір»я, він побачив, що там нікого немає, і відчинивши вхідні двері будинку, які не були зачинені на замок, увійшов до коридору, звідки викрав мобільний телефон марки Нокіа, спортивні штани, а з холодильника - ковбасу, м'ясний рулет та пів-пляшки горілки Неміроф ємністю 0.5 л. Вийшовши з будинку зайшов ще й до літньої кухні, звідки з жіночого гаманця викрав гроші в сумі 50 грн., після чого пішов до лісу, де з'їв викрадені продукти харчування, а спортивні штани заховав під деревом. Далі, приблизно біля 20.00 год. цього ж дня, знаходячись на автобусній зупинці у м. Перечин, продав викрадений мобільний телефон марки Нокіа незнайомому йому чоловіку за 50,00 грн. Крім цього показав, що 06 липня 2010 року біля 15.00 год., він прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_2, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4. Зайшовши всередину будинку, він пішов до кухні, де знаходився ОСОБА_2, з яким почав розмовляти. Через деякий час ОСОБА_2 заснув, і він, скориставшись цим, викрав у останнього мобільний телефон марки Самсунг, який знаходився на столі, після чого, виходячи з коридору також викрав кросівки, балонову куртку та шорти. Викрадені речі відніс до лісу, де заховав їх під деревом, після чого перевзувшись у кросівки, поїхав у м. Ужгород, де викрадений мобільний телефон марки Самсунг продав незнайомому чоловіку за 45,00 грн. Просить суворо його не карати.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України обмежується визнавальними показами підсудного, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно і за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного і обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України підсудний ОСОБА_3 вчинив злочини середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкий (ч. 3 ст. 185 КК України).

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей, за якими кваліфіковано його дії.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів згідно ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Питання про речові докази вирішуватиметься в порядку ст. 81 КПК України.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили підсудному ОСОБА_3 слід залишити попередній підписку про невиїзд.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ, а саме кросівки, які знаходяться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_2 - такому повернути.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Ганько І.І.