Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
203/5217/12: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини); викрадення, привласнення, вимагання ВС зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем.
Надіслано судом: 08.12.2015. Зареєстровано: 09.12.2015. Забезпечено надання загального доступу: 14.12.2015.
Дата набрання законної сили: 19.11.2012
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 203/5217/12
ВИРОК

Іменем України

01 листопада 2012 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі: Головач Н.А.

з участю прокурора: Оскоми О.М.

адвоката: Болманенка О.О.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу про обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта професійно - технічна, на утриманні має неповнолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 техніка начальника радіомаяка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення цієї ж бригади, ВОС 531945А/419, раніше судимого:

21.02.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 410 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 2200 грн., який сплачений 23.02.2011 року;

за ст. ст. 366 ч.1, 410 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в період з жовтня 2010 року по січень 2011 року, будучи відповідальним за збереження ввіреного йому майна на речовому складі військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Вінницький район с. Гавришівка, та військовою службовою особою, на яку покладаються адміністративно господарські функції, і матеріально відповідальною особою начальником речового складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, пунктів 3.1.9., 3.2.40, 3.2.41 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого наказом МО № 300 від 16.07.1997 року, пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.7, 1.10, 1.20 Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 24.12.2010 року №690, п. 3.1.1 Наказу МО України №45 від 31.01.2006 року Про заходи щодо виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року №1444умисно, облік наявності та руху майна на речовому складі не вів, відомості щодо видачі ним особисто та начальником речової служби капітаном ОСОБА_2 майна в тимчасове користування до відповідних книг не вносив та зловживаючи своїм службовим становищем і використовуючи його в інтересах окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та на їх прохання і за вказівкою начальника речової служби капітана ОСОБА_2 , всупереч інтересів служби, вчиняючи однорідні дії щодо протиправного і безоплатного обернення на користь останніх ввірених йому речей, призначених для видачі в особисте користування військовослужбовцям частини, видавав їх понаднормово вказаним невстановленим слідством особам, викравши таким чином шляхом розтрати ввірене йому для зберігання речове майно, яке не належало до видачі військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , 218 курток утеплених польових камуфльованих з трикотажним коміром на загальну суму 54064 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, з метою приховати утворену з його вини нестачу військового майна 218 курток утеплених польових камуфльованих з трикотажним коміром, діючи з єдиним злочинним умислом, на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в с. Гавришівка Вінницького району, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, передбачених п. 2.6.2 Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 24.12.2010 року № 690 та п. 40 Порядку списання з обліку матеріальних та грошових засобів у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.06.1994 року №165:

в період з 25 січня по 01 липня 2011 року у відомість на видачу речового майна №14 від 25.01.2011 року про ніби то отримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по одній куртці утепленій польовій камуфльованій з трикотажним коміром, які вони насправді не отримували;

в період з 5 липня по 11 жовтня 2011 року у відомість на видачу речового майна №140 від 05.07.2011 року про ніби то отримання ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 по одній куртці утепленій польовій камуфльованій з трикотажним коміром, які вони насправді не отримували;

в період з 10 по 22 листопада 2011 року у відомість на видачу речового майна №222 від 10.11.2011 року про ніби то отримання ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 по одній куртці утепленій польовій камуфльованій з трикотажним коміром, які вони насправді не отримували, які подав у діловодство речової служби військової частини НОМЕР_1 для списання майна з обліку.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив зазначені злочини за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, просив його суворо не карати, оскільки заподіяна шкода відшкодована ним в повному об`ємі, він зробив належні висновки та запевнив суд у неповторенні подібного.

У зв`язку з заявою підсудного про повне визнання вини на підставі ст. ст. 299 ч. 3, 301-1 КПК України суд вважає за недоцільне здійснювати допит свідків та досліджувати письмові докази і при цьому підсудному роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачу завідомо неправдивих офіційних документів та за ч.2 ст. 410 КК України, як викрадення іншого військового майна шляхом розтрати, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем.

Дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.

При призначенні виду та розміру покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, те, що вони згідно ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості, позитивну характеристику підсудного за місцем служби, а також те, що на обліку в лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, раніше судимий, сімейний стан, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд встановив: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину повторно.

Сукупність даних про обставини вчинення злочинів та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням всіх обставин справи, при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання підсудного, його особу, поведінку та відношення до скоєного, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 410 ч.2 КК України, з обранням підсудному покарання у вигляді обмеження волі; а також примінити ст. 69 ч.2 КК України і не призначати йому додаткового покарання, що передбачене санкцією ст. 366 ч. 1 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів згідно ст. 70 КК України.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

З огляду на те, що підсудний є військовослужбовцем, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ст. 58 КК України та призначити йому замість обмеження волі службове обмеження з відрахуванням в доход держави десяти відсотків з його грошового забезпечення.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 330 КПК України.

З підсудного підлягають до стягнення судові витрати за проведення товарознавчої експертизи та почеркознавчого дослідження.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 410 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 366 КК України з застосуванням ст. 69 ч.2 КК України - у вигляді одного року обмеження волі, без призначення додаткового покарання;

- за ч. 2 ст. 410 КК України з застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України міру покарання ОСОБА_1 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 58 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у вигляді двох років службового обмеження з відрахуванням в доход держави десяти відсотків з його грошового забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення товарознавчої експертизи та почеркознавчого дослідження в сумі 1483 грн. 80 коп.

Речові докази: відомості на видачу речового майна №14 від 25.01.2011 року на 6 ти аркушах, № 140 від 05.07.2011 року на 3 х аркушах, №222 від 10.11.2011 року на 2 х аркушах, які зберігаються при матеріалах кримінальної справи залишити в матеріалах кримінальної справи; акт прийому - передачі речового майна, що рахується за речовим складом військової частини НОМЕР_1 , станом на 01.04.2004 року на 10 ти аркушах, що зберігається при матеріалах кримінальної справи; книгу обліку нестач військової частини НОМЕР_1 на 52 х аркушах; книгу кількісно сумового обліку в/ч НОМЕР_1 на 252 х аркушах; книгу реєстрації облікових документів речової служби військової частини НОМЕР_1 на 62 х аркушах, передані на відповідальне зберігання командиру військової частини НОМЕР_1 залишити у віданні військової частини НОМЕР_1 .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити без змін підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...