провадження № 1кс/201/7637/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домбудсервіс» про зобов`язання повернути вилучене майно, -

В СТ А Н О В И В :
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скаргаТовариства з обмеженою відповідальністю «Домбудсервіс» (далі ТОВ «Домбудсервіс») про зобов`язання слідчого повернути майно, що було вилучено під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000021. В обґрунтування скарги зазначено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2015 у справі № 202/3910/15-к було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях, які використовуються товариствами з обмеженою відповідальністю «Домбудсервис» та «Класика ЛТД», за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Благоєва, 31г. Під час обшуку, проведеного 19.03.2015 за указаною адресою, було вилучено майно, але до теперішнього часу спірне майно не повернуто. Зокрема, заявник просить зобов`язати слідчого повернути комп`ютерну техніку та мобільні телефони, вилучені під час проведеного обшуку.
Представник заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного правового висновку.

Частиною 7 ст. 237 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, яке підлягає арешту; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; 4) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2015 у справі № 202/3910/15-к було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях, які використовуються товариствами з обмеженою відповідальністю «Домбудсервис» та «Класика ЛТД», за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Благоєва, 31г, що підтверджується копією вказаної ухвали, наявної у матеріалах справи. Під час обшуку було вилучено майно, яке скаржник просить повернути, шляхом винесення рішення про зобов`язання слідчого вчинити ці дії.
Аналізуючи зміст винесеної ухвали про надання дозволу на проведення обшуку слід дійти висновку, що підстави для задоволення скарги на бездіяльність слідчого та зобов`язання його повернути вилучене майно відсутні, оскільки у вказаному судовому рішенні було визначено перелік майна, на відшукання якого надається дозвіл та відповідно до цього переліку проведено вилучення майна.
Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Частиною 2 ст. 544 Кодексу унормовано, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Як встановлено у судовому засіданні, кримінальне провадження, у межах якого проведено обшук перебуває на стадії досудового розслідування, кінцевого процесуального рішення у ньому не прийнято, а тому зважаючи на приписи викладених норм законодавства та встановлені у ході розгляду справи фактичні обставини, слід дійти висновку, що відсутні підстави для повернення вилученого майна, з огляду на що скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Домбудсервіс» про зобов`язання повернути вилучене майно відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1