Справа № 526/2508/15-к
Провадження № 1-кп/526/200/2015
В И Р О К
іменем України

01 грудня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000828 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

21.10.2015 року близько 22 год. громадянин ОСОБА_5 з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом крадіжки на автомобілі ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, з причепом до легкового автомобіля, прибув на територію Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», яка не охороняється та знаходиться на території Біленченківської сільради, де шляхом вільного доступу, таємно, шляхом демонтажу, із даху складського приміщення зняв 30 листів 8-хвильового шиферу вартістю 71 грн. 50 коп. за 1 лист, які завантажив на причіп і з місця скоєння злочину зник, чим спричинив ДНЗ «Гадяцьке ВПАУ» матеріальну шкоду на суму 2 145 грн.

Крім цього, 30.10.2015 року близько 17 год. громадянин ОСОБА_5 з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, повторно прибув на територію Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», яка не охороняється та знаходиться на території Біленченківської сільради, де шляхом вільного доступу, таємно, шляхом демонтажу, із даху складського приміщення зняв 32 листи 8-хвильового шиферу вартістю 71 грн. 50 коп. за 1 лист, які намагався викрасти. Але свій умисел не довів до кінця в зв`язку з тим, що був затриманий на місці події громадянином ОСОБА_6 .

Тим самим, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав за необхідне для незаконного викрадення листів шиферу, що належить ДНЗ «Гадяцьке ВПАУ» в кількості 32 штук.

Вказаними умисними протиправними діями, спрямованими на незаконне викрадення 32 листів 8-хвильового шиферу, ОСОБА_5 міг спричинити ДНЗ «Гадяцьке ВПАУ» матеріальних збитків на загальну суму 2 288 грн.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням складає 4 433 грн.

Цивільний позов потерпілим в кримінальному провадженні не заявлений, оскільки під час провадження досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 відшкодував завдані збитки та викрадене майно було повернуто власнику.

19 листопада 2015 року між представником потерпілого юридичної особи Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час укладення угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 узгодили міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді 2 років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 рік. Застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 76 ч. 3, 4 КК України, відповідно до якої покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку представника потерпілого, який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкцій ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Зміст даної угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені в ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні, обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням потерпілому Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» відшкодовано в повному обсязі.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 19 листопада 2015 року в кримінальному провадженні № 0000828, укладену між представником потерпілого юридичної особи Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 ч.ч. 3, 4 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік та покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази:

- 62 листи шиферу залишити Державному навчальному закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» як власнику;

- автомобіль ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , та причеп залишити ОСОБА_5 як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1