11.02.2016 Справа № 756/8351/15-к
№ 1-кп/756/96/16
№ 756/8351/15-к

В И Р О К
Іменем України
11 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 4 серпня 2009 року Ворошиловським районним судом м. Донецька за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 2. 29 вересня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в :
29 квітня 2015 року о 14-ій годині 33 хвилин ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_7 з приводу продажі останнім належного ОСОБА_8 транспортного засобу марки «Daewoo Lanos» та домовився з ним про зустріч, яка мала відбутися цього ж дня поблизу будинку № 3-В, що по вул. Рокосовського м. Києва. Згідно з попередньою домовленістю, 29 квітня 2015 року приблизно о 15-ій годині 15 хвилин ОСОБА_6 знаходився поблизу будинку № 3-В, що по вул. Рокосовського м. Києва, та оглядаючи належний ОСОБА_8 автомобіль марки «Daewoo Lanos», висловив бажання сісти за кермо транспортного засобу, на що отримав згоду від ОСОБА_7 . Після цього, проїхавши на автомобілі марки «Daewoo Lanos» деяку відстань, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 повернулися до будинку № 3-В, що по вул. Рокосовського м. Києва, та почали домовлятися з приводу вартості даного транспортного засобу. При цьому ОСОБА_7 , розмовляючи по мобільному телефону, відійшов від автомобіля. У цей час в ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_6 29 квітня 2015 року приблизно о 16-ій годині, скориставшись неуважністю ОСОБА_7 , сів за кермо автомобіля марки «Daewoo Lanos» та поїхав у напрямку житлового масиву «Теремки» м. Києва, таким чином заволодівши належним ОСОБА_8 транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», вартістю 83 929,27 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав, розкаявся, підтвердивши обставини вчиненого. Зокрема, показав, що в обідню пору 29 квітня 2015 року він зателефонував до ОСОБА_7 з приводу продажі останнім належного ОСОБА_8 транспортного засобу марки «Daewoo Lanos» та домовився з ним про зустріч, яка мала відбутися цього ж дня поблизу будинку № 3-В, що по вул. Рокосовського м. Києва. Потім, приблизно о 15-ій годині поблизу будинку № 3-В, що по вул. Рокосовського м. Києва, він зустрівся з ОСОБА_7 та почав оглядати автомобіль марки «Daewoo Lanos». Потім він попрохався сісти за кермо транспортного засобу та, отримавши згоду, разом з ОСОБА_7 поїхав на вул. Бережанську м. Києва, а потім повернувся до будинку № 3-В, що по вул. Рокосовського м. Києва. Після цього він почав домовлятися з ОСОБА_7 щодо вартості автомобіля. У цей час ОСОБА_7 почав розмовляти по мобільному телефону та відійшов від автомобіля. Розуміючи, що ОСОБА_7 відволікся, він вирішив викрасти зазначений транспортний засіб. З цією метою він, скориставшись неуважністю ОСОБА_7 , сів за кермо автомобіля марки «Daewoo Lanos» та поїхав у напрямку житлового масиву «Теремки» м. Києва. У вчиненому кається й просить його суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено. При цьому, суд вважає за необхідне виключити обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - рецидив злочинів, оскільки в обвинуваченого наявний спеціальний рецидив злочинів, який входить до кваліфікуючої ознаки «повторність», яку суд не може ще раз ураховувати при призначенні покарання як таку, що його обтяжує, оскільки така ознака, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини Кримінального кодексу України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, однак займається суспільно-корисною працею, раніше судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті при призначенні покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України.
На думку суду інший, більш м`який вид покарання, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України.
У зв`язку з тим, що цей злочин ОСОБА_6 було вчинено до постановлення переднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеного за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 5 травня 2015 року.
Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 5 травня 2015 року по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Daewoo Lanos», ключі та пульт дистанційного керування повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя