АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1211/15 Справа № 202/7030/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного Келбакіані Варламі

перекладача ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі Республіки Грузії, громадянина Республіки Грузії, не працюючого, одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2015 року було задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та застосовано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 год. 00 хв. 24 жовтня 2015 року. Йому також визначено заставу у розмірі 158 340 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста сорок) грн. Обгрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду від 26 серпня 2015 року та іншими документами, які містяться у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Не погодившись з цією ухвалою, захисник адвокат ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 28.08.2015 р., та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт або заставу. Обгрунтовує свою апеляцію захисник тим, що в клопотанні жодним чином не викладено тих самих передбачених законодавством обставин, необхідних для застосування відповідного запобіжного заходу до ОСОБА_14 . Так, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі необґрунтовано вказано на те, що слідчим та прокурором було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого. Дані ризики не були підтверджені жодним доказом, що ставить під сумнів їх реальне існування. Вказані вище ризики жодним чином не було обґрунтовано матеріалами досудового розслідування. Більш того, викликає сумнів правильність інкримінованого гр. ОСОБА_10 кримінального правопорушення, адже фактично органом досудового розслідування не доведено ані факт крадіжки майна потерпілого, ані факт замаху на такий злочин. Матеріали досудового розслідування не містять жодного доказу, щодо вчинення саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України. ОСОБА_10 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності. Більш того, усіма силами та засобами сприяє повному, швидкому та об`єктивному досудовому розслідуванню, що виключає наявність ризиків, а саме факту та ймовірності переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого та інші перешкоджання кримінальному провадженню. Таким чином, судом першої інстанції, під час винесення оскаржуваної ухвали не було взято до уваги факт відсутності доведених та обгрунтованих ризиків, що призвело до порушення слідчим суддею положень ч. 2 ст. 194 КПК України, де вказано, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання слідчий не доведе наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Слідчим суддею з невідомих причин не було враховано та досліджено факт наявності у гр. ОСОБА_10 родини, а саме законної дружини - ОСОБА_15 . Не враховано факт наявності у останнього постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Більш того, судом необґрунтовано та безпідставно вказано на відсутність у гр. ОСОБА_10 стійких соціальних зв`язків. Даний факт жодним чином не підтверджено, стороною обвинувачення. Відповідно до п.п.1,3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. В даному випадку, неповнота судового розгляду полягає в не дослідженні обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для законного та обґрунтованого рішення, в тому числі щодо обрання та застосування запобіжного заходу.

Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи захисників та підозрюваного ОСОБА_10 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін , - вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, - колегія суддів прийшла до наступного висновку.

За вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно частини першої ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено фактичні обставини, які відповідають матеріалам справи, об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_10 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України.

Частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується доказами, які знаходяться в цих матеріалах.

Між тим, за вимогами ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження. Об`єктивно взято до уваги, що підозрюваний є громадянином іншої країни, ним скоєно замах на тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а доводи апеляційної скарги про те, що в силу ст. 183 ч.2 п.3 КПК України цей запобіжний захід не може бути застосований, оскільки на підставі ст. 68 КК України за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, колегією суддів не прийнято до уваги, так як підстави, вказані у ст. 68 КК України застосовуються судом тільки при призначенні покарання за незакінчений злочин ( в тому числі і закінчений замах ), коли це буде встановлено та підтверджено доказами в ході судового засідання і не може бути підставою при обранні запобіжного заходу. Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10 сприяє повному, швидкому та об`єктивному досудовому розслідуванню, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки він в ході досудового слідства відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, а тому, висновок слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про недостатність забезпечення запобіганню визначених ризиків більш м`якими запобіжними заходами є обґрунтованим.

З огляду на викладене, застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою буде відповідати вимогам досудового розслідування та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

За підсумком наведеного колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою є виправданим і відповідає правовим позиціям Європейського суду та вимогам встановленим кримінальним процесуальним законом, тому ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4