Справа №11-374/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Гончарова М.В.

суддів - Борсая В.М., Забари І.К.

з участю прокурора - Марченко Н.В. адвоката - ОСОБА_2 підсудного - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 2 червня 2010 року, якою кримінальна справа відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 364 ч. З КК України,

направлена прокурору для проведення додаткового розслідування.

Згідно з матеріалами кримінальної справи, органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів за наступних обставин.

22 березня 2009 року біля 21 години до чергової частини Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення охоронця Сумської філії університету Україна ОСОБА_4, розташованого на вулиці Кірова в м. Суми, про роздягненого чоловіка, який стукає у вікна будівлі.

Згідно з рішенням чергових Сумського міського відділу міліції та Сумського міжрайонного відділу державної служби охорони, перевірити вказане повідомлення була направлена група затримання батальйону міліції Сумського міжрайонного відділу державної служби охорони у складі працівників міліції, молодшого інспектора-кінолога ОСОБА_5 та міліціонера-водія, підсудного по справі ОСОБА_3

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 встановили, що ОСОБА_6, який проживає в Росії, приїхав до брата ОСОБА_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час спілкування за місцем проживання ОСОБА_7, брати посварилися, після чого ОСОБА_6 вийшов з будинку брата та заблукав. Доставивши ОСОБА_6 в квартиру його брата ОСОБА_7, працівники міліції перевірили документи ОСОБА_6, зокрема його паспорт громадянина ОСОБА_8 Федерації, після чого міліціонер ОСОБА_5 запропонував братам розрахуватися за витрачене на вказаний виїзд пальне. Отримавши від ОСОБА_7 12 грн., а від ОСОБА_6 1000 рублів ОСОБА_8 Федерації, ОСОБА_5 звернув їх на свою користь, за що згодом був притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі ст. 1 п. а Закону України Про боротьбу з корупцією.

В той же час підсудний ОСОБА_3 вийшов до кухні, де таємно викрав належний власнику квартири мобільний телефон Соні Еріксон, вартістю 370 грн., разом з сім-картою оператора мобільного звязку Київстар, вартістю 25 грн. та коштами на рахунку 150 грн. В послідуючому вказаний телефон без сім-карти ОСОБА_3

A. Ю. віддав своєму знайомому ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу, який він

мав перед останнім.

Після цього ОСОБА_3 зайшов у кімнату, де перебували міліціонер ОСОБА_5 та потерпілі по справі і звернувся до ОСОБА_6 з вимогою, ще раз надати йому для огляду паспорт громадянина, а коли отримав його, то таємно викрав 9000 рублів ОСОБА_8 Федерації, що знаходилися в паспорті і станом на 22 березня 2009 року становили 2048 грн. 94 коп. і 60 грн., та повернув паспорт власнику.

ОСОБА_7 і ОСОБА_6 факт викрадення належного їм майна виявили на слідуючий день, після чого звернулися у правоохоронні органи.

Як вважають органи досудового слідства, підсудний ОСОБА_3 будучи представником влади та використовуючи її всупереч інтересам служби, своїми діями заподіяв істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету та * престижу УМВС України в Сумській області та потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_7

B. І., завдавши їм матеріальної та моральної шкоди.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання засудженого та його захисника про повернення справи на додаткове розслідування, послався в постанові на неповноту досудового слідства.

Він, зокрема, зазначив, що слідчим не зясовано, хто з працівників міліції, ОСОБА_5 чи ОСОБА_3 оглядав паспорт ОСОБА_6, не встановлена марка телефону, яким користувався потерпілий ОСОБА_7 і який у нього зник, крім того не проведено огляду місця події та відтворення обстановки і обставин події за участю підсудного та потерпілих, а також немає розпечаток телефонних дзвінків, здійснених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 після відвідування квартири потерпілого ОСОБА_7

Крім того суд вважає, що органами досудового слідства, в порушення в порушення вимог ст. 22 КПК України, не були належним чином перевірені заперечення підсудного проти висунутого обвинувачення.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, порушив питання про повернення справи на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що підстав для направлення її на додаткове розслідування немає, а викладені в постанові доводи щодо неповноти і неправильності досудового слідства не відповідають установленим у справі фактичним обставинам.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та доводи апеляції, думку підсудного ОСОБА_3 та його захисника про відсутність підстав для її задоволення, прокурора, який подану апеляцію підтримав, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів прийшла до висновку, що викладені в апеляції доводи підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, матеріали судового слідства свідчать про те, що у справі не було встановлено обставин, які перешкоджали б суду дати належну оцінку дослідженим доказам і дійти правильного висновку з цього питання, не повертаючи справу на додаткове розслідування. Не наведено таких обставин і в постанові суду.

Зокрема, в судовому засіданні досліджувалося питання, хто з працівників міліції тримав у руках паспорт потерпілого, оскільки як на досудовому слідстві, так і в суді першої інстанції потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пояснювали, хто з працівників міліції брав у ОСОБА_6 для перевірки паспорт.

У постанові про направлення справи для додаткового розслідування суд зазначає, що органами досудового слідства не були проведені криміналістичні експертизи на предмет встановлення особи, яка тримала паспорт ОСОБА_6, оскільки підсудний ОСОБА_3 стверджує, що паспорт потерпілого до рук не брав. Разом з тим, за відповідних умов суд не був позбавлений можливості для зясування суперечностей призначити відповідну експертизу, але при цьому необхідно врахувати, що із заявою про скоєне потерпілі звернулися до міліції через декілька днів, крім того ОСОБА_6 повернувся в ОСОБА_8 Федерацію і сліди пальців рук сторонніх осіб на вказаному документі могли не зберегтися.

Відповідно до протоколу впізнання, під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_7 впізнав серед інших мобільний телефон Соні-Еріксон, який був у нього викрадений і який долучений до справи в якості речового доказу, (а.с. 208 т. 1).

Що стосується того, чи користувався потерпілий ОСОБА_7 мобільним телефоном 22 березня 2009 року, то це питання також досліджувалося як на досудовому слідстві, так і в суді і було зясовано, що потерпілий телефонував цього дня о 12 годині, після чого з вказаного телефону здійснювалися дзвінки лише після З години 23 березня 2009 року ОСОБА_9

Огляд місця пригоди та відтворення обстановки і обставин події за участю підсудного та потерпілих не проводилися, але за таких умов у додатковому розслідуванні необхідності немає, суд у відповідності до ст. 315-1 КПК України, з метою перевірки і уточнення фактичних даних, міг доручити органу, який проводив розслідування, виконати певні слідчі дії.

Що стосується причини інших суперечностей, на яких наголошує суд у своїй постанові, то він міг їх зясувати, дослідивши й оцінивши показання підсудного, потерпілих, висновки експертиз та інші докази.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції про направлення справи прокурору для проведення додаткового розслідування вимогам

закону не відповідає і підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 2 червня 2010 року про направлення на додаткове розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. ст. 185 ч. 1, 364 ч. З КК України скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Судді

ОСОБА_10 ОСОБА_1 ОСОБА_11