Справа № 152/1737/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2016 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243,

по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

учасники кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники:
потерпілі ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
представники потерпілих ОСОБА_9
ОСОБА_10 ,
у с т а н о в и в:
28 червня 2015 року біля 4 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби по вул. Леніна у м. Шаргород Вінницької області у напрямку центру міста, у порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку.

Від отриманих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) тяжких тілесних ушкоджень, пасажири автомобіля «ВАЗ 21101» ОСОБА_12 , 1994 року народження та ОСОБА_13 , 1996 року народження померли.

У наслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 21101» ОСОБА_14 , 1996 року народження отримала тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_6 , 1996 року отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, пояснивши, зокрема, що 28 червня 2015 року біля першої години ночі він разом зі своїм другом ОСОБА_12 прийшли на дискотеку, розташовану на території колишнього Соснівського цукрового заводу. За декілька днів до цього у ОСОБА_12 був день народження, у зв`язку і з чим останній пригощав своїх друзів та знайомих, у тому числі обвинуваченого, спиртними напоями. Тієї ночі ОСОБА_3 вживав горілку та вино, проте скільки саме випив, не пам`ятає. Біля четвертої години ранку ОСОБА_3 разом з ОСОБА_12 вирішили їхати додому. Коли вони сіли в автомобіль обвинуваченого, до них також на заднє сидіння сіли раніше не знайомі ОСОБА_3 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 Рухаючись по вул. Леніна у м. Шаргород, ОСОБА_3 побачив світло фар, як йому здалося, це було світло автомобіля, який виїхав на його смугу руху, що змусило обвинуваченого різко повернути ліворуч на зустрічну смугу руху, де і сталася ДТП. Усіх деталей ДТП він не пам`ятає, оскільки внаслідок ДТП, отримав травму голови, яка можливо викликала часткову втрату пам`яті. Також ОСОБА_3 визнав, що керуючи автомобілем у момент ДТП він перебував у стані алкогольного сп`яніння і в наслідок порушення ним ПДР України сталася ДТП, за наслідками якої двоє осіб загинули, а двоє осіб отримали тілесні ушкодження.

Про вчинене він дуже шкодує та станом на день розгляду кримінального провадження ним частково відшкодовано завдану злочином шкоду, а саме потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_15 сплачено по 3000 грн, а потерпілій ОСОБА_16 сплачено 8000 грн. Також обвинувачений зазначив, що він визнає усі вимоги, пред`явлені усіма потерпілими до нього.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину за наведених вище і встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності.
Так, потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 28 червня 2015 року біля четвертої години ранку він рухався по вул. Леніна у м. Шаргород з центру міста у сторону м. Жмеринка автомобілем «ГАЗ 3307» зі швидкістю 50-60 км/год. Біля приміщення Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_11 помітив, що у зустрічному для нього напрямку руху їдуть два автомобілі з увімкненими фарами. Приблизно за 100 метрів перший автомобіль повернув ліворуч та поїхав доверху. А другий автомобіль продовжив рух на зустріч потерпілому по своїй смузі руху. Також ОСОБА_11 повідомив, що за ним їхав інший автомобіль, який не здійснював жодних маневрів.

Приблизно за 15 метрів зустрічний автомобіль різко повернув ліворуч, в наслідок чого відбулося зіткнення. Після ДТП обидва автомобілі перебували на смузі руху ОСОБА_11 та були сильно пошкоджені. Коли потерпілий підійшов до легкового автомобіля, він побачив там 2-х хлопців водій та передній пасажир, який, як здалося потерпілому, був не живий і 3 дівчинки, які знаходилися на задньому сидінні та не рухалися.

Потерпілий також пояснив, що він та водій автомобіля, який рухався позаду нього, викликали швидку та допомагали діставати потерпілих із легкового автомобіля.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 28 червня 2015 року вона разом з подругами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розважалася на дискотеці, розташованій на території колишнього Соснівського цукрового заводу. Там ОСОБА_6 зустріла свого знайомого ОСОБА_12 , який познайомив їх зі своїм другом ОСОБА_3 . Перебуваючи на дискотеці, свідок бачила, що ОСОБА_3 вживав спритні напої та був випивший. Пізніше, хтось, проте ОСОБА_6 не пам`ятає, хто саме, запропонував їхати додому на автомобілі ОСОБА_3 . Біля четвертої години ранку, сівши у транспортний засіб, вони поїхали у центр міста Шаргород. Автомобілем керував ОСОБА_3 , ОСОБА_12 сидів на передньому пасажирському сидінні, потерпіла ОСОБА_6 сиділа за водієм, посередині сиділа ОСОБА_13 , а праворуч від неї сиділа ОСОБА_14 . Швидкість автомобіля, у якому сиділа потерпіла була дуже велика, і вони декілька разів перед ДТП могли перекинутися. Рухаючись по вул. Леніна у м. Шаргород, потерпіла побачила різкий поворот їхнього автомобіля ліворуч на зустрічну смугу руху, а потім відбулася ДТП, після чого потерпіла втратила свідомість. Під час руху, ОСОБА_3 ніхто не відволікав, але просили зменшити швидкість, а пізніше вимагали зупинитися, проте ОСОБА_3 їх прохання проігнорував.

Також потерпіла пояснила, що безпосередньо перед ДТП будь-які транспортні засоби на їх смугу руху не виїжджали.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 28 червня 2015 року біля четвертої години ранку він рухався своїм автомобілем по вул. Леніна у м. Шаргород з центру міста у напрямку мікрорайону «Соснівка». Не доїжджаючи до приміщення Шаргородського РВ УМВС, навпроти автошколи свідок наздогнав автомобіль «ГАЗ 3307» - автоцистерна молоковоз, який рухався у попутному для нього напрямку руху, маючи намір його обігнати, проте побачивши зустрічний транспортний засіб, ОСОБА_17 зменшив швидкість до 50 км/год., продовживши свій рух за молоковозом. Минувши приміщення Шаргородського РВ УМВС, свідок побачив різку зміну напрямку світла зустрічного автомобіля з виїздом на смугу руху, якою рухались молоковоз та автомобіль, яким керував свідок. Після чого, молоковоз різко розвернувся та зупинився, а свідок, зупинивши свій автомобіль та вийшовши з нього, побачив, що автомобілі «ВАЗ» та «ГАЗ» зіткнулися між собою «лоб у лоб», при цьому, ліва передня сторона автомобіля «ВАЗ» була за межами проїжджої частини зустрічної для нього смуги руху. Викликавши швидку, свідок почав намагатися виймати потерпілих з легкового автомобіля.

Також свідок повідомив, що за кермом легкового автомобіля знаходився саме обвинувачений ОСОБА_3 , якого свідок діставав з пошкодженого автомобіля.
Окрім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 28 червня 2015 року з планом-схемою та таблицями ілюстрацій до нього, із яких вбачається, що собою представляє місце ДТП, як розташовувалися транспортні засоби на місці ДТП, які сліди та їх параметри виявлені на місці ДТП (т. ІІ а.п. 9-21);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 8 липня 2015 року та планом-схемою до нього, із яких вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки та обставин ДТП, під час якого потерпілий ОСОБА_11 , у присутності понятих повідомив про обставини ДТП, а складена план-схема до протоколу слідчого експерименту не суперечить плану-схемі, складеній до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 28 червня 2015 року (т. ІІ а.п. 105-107);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 8 липня 2015 року та планом-схемою до нього, із яких вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки та обставин ДТП, під час якого свідок ОСОБА_17 , у присутності понятих повідомив про обставини ДТП, а складена план-схема до протоколу слідчого експерименту не суперечить плану-схемі, складеній до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 28 червня 2015 року (т. ІІ а.п. 108-110);

- протоколом огляду транспортного засобу від 8 липня 2015 року з фото таблицями, із яких вбачається, що собою представляє автомобіль «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 та пошкодження, яких він зазнав внаслідок ДТП (т. ІІ а.п. 83-91);

- протоколом огляду транспортного засобу від 8 липня 2015 року з фото таблицями, із яких вбачається, що собою представляє автомобіль «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та пошкодження, яких він зазнав внаслідок ДТП (т. ІІ а.п. 92-104);

- висновком експерта від 14 липня 2015 року № 324а, згідно з яким на момент експертного огляду, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися у технічно несправному стані, через несправності, указані в дослідницькій частині висновку. Ці несправності виникли в процесі розвитку події ДТП. У деталях та вузлах автомобіля експлуатаційних несправностей, які б могли б призвести до ДТП, не виявлено (т. ІІ а.п. 49-58);

- висновком експерта від 14 липня 2015 року № 325а, згідно з яким на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться у працездатному стані; у деталях та вузлах автомобіля експлуатаційних несправностей, які б могли б призвести до ДТП не виявлено (т. ІІ а.п. 61-66);

- висновком експерта від 14 липня 2015 року № 326а, згідно з яким зіткнення автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 сталося на проїзній частині вулиці Леніна у м. Шаргород на смузі руху у напрямку м. Жмеринка в районі після аварійного розташування транспортних засобів (т. ІІ а.п. 43-46);

- висновком експерта від 15 липня 2015 року № 347а, згідно з яким у цій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 з технічної точки зору регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ГАЗ 3307» ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти ДТП, шляхом виконання вимог ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, у діях водія «ГАЗ 3307» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події ДТП (т. ІІ а.п. 113-116).

У цій дорожній обстановці водію автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 необхідно було діяти згідно з вимогами пунктів 10.1, 12.4 ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ 21101» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти цій ДТП шляхом виконання вимог пункту 10.1 ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «ВАЗ 21101» ОСОБА_3 не відповідали вимогам пункту 10.1 ПДР України і знаходяться з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням події цієї ДТП (т. ІІ а.п. 113-116);

- висновком експерта № 1309, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритий перелом 5-ї п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забито-різані рани обличчя і правої вушної раковини, крововилив під кон`юктиву правого ока. Указані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) і предмету (предметів), що має ріжучі властивості, по давності утворення ушкодження відповідають строку ДТП. За ступенем тяжкості належать: відкритий перелом 5-ї п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, а за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я; закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забито-різані рани обличчя і правої вушної раковини, крововилив під кон`юктиву правого ока до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. ІІ а.п. 130-132);

- висновком експерта № 1339, згідно з яким у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку важкого ступеня, внутрішньо-мозковий крововилив в лобній долі зліва, дифузне аксональне пошкодження головного мозку, гематома лівої орбітальної ділянки; закрита травма грудної клітки забій обох легень, правобічний пневмоторакс; закритий перелом проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті ІІІ ст. (важкого ступеня) і мозкової коми. Указані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення ушкодження відповідають строку ДТП, за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток склепіння черепа, забій головного мозку були небезпечними для життя в момент заподіяння, а травматичний шок ІІІ ст. і мозкова кома були загрозливими для життя явищами (т. ІІ а.п. 133-135);

- висновком експерта № 32, згідно з яким у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита хребтово-спино-мозкова травма: повний перерив між 9-10 грудними хребцями з повним розривом спинного мозку на цьому рівні; закрита черепно-мозкова травма: садна та забита рана на верхній повіці лівого ока; крововиливи в м`які покрови голови в правих лобно-скроневій та потиличній ділянках, тотальний субарахноідальний крововилив більш виражений над правою тьмяно-скроневою долею головного мозку, крововилив в шлуночки головного мозку; закрита тупа травма грудей: садна на грудях, забій легень; крововилив в заднє середостіння; закрита тупа травма живота: розрив селезінки в ділянці воріт, розрив печінки; крововилив у жирову клітковину нирок; крововилив у брижу тонкого кишковика; відкритий перелом правої великогомілкової та малогомілкової кісток в верхній третині; множинні садна та синець на нижніх кінцівках; відкритий перелом нижньої щелепи; перелом кісток носа, що виникла від дії тупого твердого предмета (предметів) в умовах ДТП, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_12 настала від отриманої ним сполучної травми тіла, яка ускладнилася травматичним шоком. Між смертю ОСОБА_12 і сполучною травмою тіла у нього є причинний зв`язок (т. ІІ а.п. 26-29);

- висновком експерта № 34, згідно з яким у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма: множинні садна на обличчі; крововиливи в м`які покрови голови в правих лобно-скроневій та потиличній ділянках, субарахноідальні крововиливи з проривом в шлуночкову систему головного мозку; закрита тупа травма грудей: множинні садна та синці на грудях, забій легень, розрив лівої легені, крововиливи під пристінкову плевру обох легень; закрита тупа травма живота: крововилив у жирову клітковину нирок, крововилив в брижу товстого кишковика; закритий поперечний перелом правого в верхній третині; множинні садна та синці на тілі, що виникла від дії твердого тупого предмета (предметів) в умовах ДТП, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_13 настала від отриманої нею сполучної травми тіла, яка ускладнилася травматичним шоком. Між смертю ОСОБА_13 і сполучною травмою тіла у неї є причинний зв`язок (т. ІІ а.п. 30-34);

- висновком судово-психіатричного експерта № 151, згідно з яким в період вчинення злочину ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У період вчинення злочину ОСОБА_3 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В теперішній час ОСОБА_3 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує (т. ІІ а.п. 141-146).

Згідно з частинами 2 та 4 ст. 17 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у тому, що він 28 червня 2015 року, керуючи транспортним засобом, порушив Правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а також призвело до загибелі двох людей, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Водночас, суд вважає, що посилання у висунутому ОСОБА_3 обвинуваченні на порушення останнім підпункту (а) пункту 2.9 ПДР України зайве, з огляду на таке.

Ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 286 КК України, є не будь-які порушення ПДР України, а лише ті з них, що створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, визначених цією нормою, а отже перебувають з ними у причинно-наслідковому зв`язку. Судом визнано доведеним, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 ПДР України. Разом із тим, порушення ОСОБА_3 підпункту (а) пункту 2.9 ПДР України не знаходиться у причинному зв`язку з наслідками ДТП, що сталося 28 червня 2015 року, а отже порушення цих норм не може ставитися у вину ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.
Отже суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини справи, зокрема, що:

1) внаслідок вчинення злочину загинули двоє молодих людей, отже наступили не зворотні для потерпілих наслідки; одна особа отримала тяжкі тілесні ушкодження, в наслідок яких стала інвалідом першої групи (т. І а.п. 139), а одна особа отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження;

2) дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться; за місцем проживання характеризується позитивно; згідно з висновком № 166 амбулаторної судово-наркологічної експертизи ОСОБА_3 не виявляє ознак алкоголізму та наркоманії, виявляє ознаки зловживання алкоголем, примусого лікування не потребує; є інвалідом третьої групи загального захворювання (т. ІІ а.п. 119, 124-128, 136, 147-149).

Вирішуючи питання щодо наявності обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачений не у повній мірі розкаявся у вчиненому злочині, адже під час його допиту, він спочатку зазначив, що змінити напрямок руху та повернути ліворуч його змусив зустрічний транспорт, який начебто виїхав на його смугу руху, що суперечить показанням потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , а також показанням свідка ОСОБА_17 . Проте, пізніше, ОСОБА_3 пояснив, що насправді він не пам`ятає чому саме, повернув ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу. Окрім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений під час його допиту посилався на те, що суттєвих обставин тієї ночі він не пам`ятає, тоді як деякі обставини, які нерозривно пов`язані між собою, він пам`ятав, що свідчить про те, що обвинувачений не у повній мірі усвідомив серйозність вчиненого ним злочину, його причин та наслідків.

Разом із тим, у судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_10 підтвердила, що ОСОБА_3 відшкодував потерпілій 8000 грн, а з квитанцій про приймання поштового переказу (т. ІІ а.п. 231, 232) вбачається, що ОСОБА_3 переказав на користь потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_11 по 3000 грн, що свідчить про часткове відшкодування завданої злочином шкоди, а тому цю обставину суд визнає такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України.

Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показаннями самого обвинуваченого, висновком експерта № 1610, згідно з яким при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_3 методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 2,3% (т. ІІ а.п. 36, 37) та роз`ясненнями судового-медичного експерта-токсиколога ОСОБА_18 , наданими у судовому засіданні.

Суд вважає безпідставними посилання представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_9 на те, що до обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_3 , слід також віднести вчинення ним злочину загально небезпечним способом, оскільки на переконання суду ця обставина стосується умисних злочинів.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Суд також вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткове покарання, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

У кримінальному провадженні заявлено цивільні позови.

Так, потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на загальну суму 231 471 грн, з яких: 218 471 грн - матеріальна шкода, 10 000 грн - моральна шкода та 3000 грн - витрати на правову допомогу (т. І а.п. 67-86).
Обвинувачений зазначений цивільний позов визнав повністю без буд-яких застережень, пояснивши, що 26 січня 2016 року він здійснив на користь ОСОБА_11 поштовий переказ коштів в сумі 3000 грн, в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Отже, оскільки обвинувачений вимоги ОСОБА_11 визнав повністю, то їх належить задовольнити, з урахуванням фактично відшкодованої суми.
Потерпілою ОСОБА_15 заявлено цивільний позов, у якому вона просить стягнути на свою користь з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 42 369,60 грн матеріальної шкоди, а з ОСОБА_3 стягнути 3000 грн моральної шкоди та 3000 грн витрат на правову допомогу (т. І а.п. 87-108).
Обвинувачений цивільний позов ОСОБА_15 визнав повністю без буд-яких застережень, пояснивши, що 26 січня 2016 року він здійснив на користь ОСОБА_15 поштовий переказ коштів в сумі 3000 грн, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Отже, оскільки обвинувачений вимоги ОСОБА_15 визнав повністю, то їх належить задовольнити, з урахуванням фактично відшкодованої суми.
Водночас, ПрАТ «Страхова група «ТАС» у письмових запереченнях на цивільні позови, вимоги ОСОБА_15 не визнала, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість (т. І а.п. 171-174).
Визначаючись щодо позовних вимог ОСОБА_15 до ПрАТ «Страхова група «ТАС», суд виходить із такого.
Із поліса № АІ/3234180 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинного на час ДТП (далі страховий поліс) вбачається, що цивільно-правова відповідальність особи, яка керує автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» (т. І а.п. 107).
Згідно з указаним вище страховим полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, на одного потерпілого визначена в сумі 50 000 грн.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
Згідно з пунктами 1.3., 1.4., 1.7., 1.12. ст. 1 Закону № 1961-IV потерпілі це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до пункту 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Згідно з висновком експерта від 15 липня 2015 року № 113, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ПДВ складає 90 260,90 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ПДВ складає 42 369,60 грн (т. ІІ а.с. 69-79).
Отже, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та вище вказані положення Закону № 1961-IV, ураховуючи, що у результаті ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень внаслідок яких його відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим, тобто автомобіль фактично є знищеним, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_15 про стягнення розміру матеріального збитку, завданого їй як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
Окрім того, потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов, у якому вона просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 85 389,90 грн матеріальної шкоди, завданої здоров`ю потерпілої та 5000 грн моральної шкоди, а також стягнути з ОСОБА_3 245 000 грн моральної шкоди та 4300 грн витрат на правову допомогу.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_14 визнав повністю без буд-яких застережень, пояснивши, що він частково в сумі 8000 грн відшкодував ОСОБА_14 завдану злочином моральну шкоду.
Отже, оскільки обвинувачений вимоги ОСОБА_14 визнав повністю, то їх належить задовольнити, з урахуванням фактично відшкодованої суми.
Водночас, ПрАТ «Страхова група «ТАС» у письмових запереченнях на цивільні позови, вимоги ОСОБА_14 не визнала, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість (т. І а.п. 171-174).
Визначаючись щодо позовних вимог ОСОБА_14 до ПрАТ «Страхова група «ТАС», суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як зазначалося вище, зі страхового поліса вбачається, що цивільно-правова відповідальність особи, яка керує автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» (т. І а.п. 107).
Згідно з указаним страховим полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого визначена в сумі 100 000 грн.
Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_14 до суми матеріальної шкоди, яку вона просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» включено вартість одягу, взуття та сумки в сумі 9870 грн, проте будь-яких доказів обґрунтованого визначення вартості цього майна ОСОБА_14 не надано, а отже цивільний позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом із тим, суд вважає безпідставним посилання представника ПрАТ «Страхова група «ТАС» у запереченнях на те, що шкода здоров`ю ОСОБА_14 завдана внаслідок дії кількох джерел підвищеної небезпеки, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів винуватості іншого водія - ОСОБА_11 ПрАТ «Страхова група «ТАС» не надала. Натомість, згідно з висновками експерта від 14 липня 2015 року № 326а та від 15 липня 2015 року № 347а, зіткнення автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 сталося на проїзній частині вулиці Леніна у м.Шаргород на смузі руху у напрямку м. Жмеринка в районі після аварійного розташування транспортних засобів. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ГАЗ 3307» ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти ДТП, шляхом виконання вимог ПДР України. У дорожній ситуації, що склалася, у діях водія «ГАЗ 3307» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «ВАЗ 21101» ОСОБА_3 не відповідали вимогам пункту 10.1 ПДР України і знаходяться з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням події цієї ДТП.

Отже, оскільки винуватцем ДТП є ОСОБА_3 , то саме ПрАТ «Страхова група «ТАС» у цій справі повинна відшкодувати потерпілим завдану внаслідок ДТП шкоду.
Таким чином, визначаючись щодо вимог ОСОБА_14 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, суд виходить із такого.
Згідно з пунктом 24.1. ст. 24 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
На підтвердження витрат, пов`язаних із лікуванням від травм, одержаних внаслідок ДТП, ОСОБА_14 надала фіскальні чеки аптечних закладів про придбання ліків та допоміжних засобів.
При цьому, суд виходить із того, що з огляду на травми, отримані ОСОБА_14 , її лікування та гігієна є неможливими без застосування допоміжних засобів, таких як вода, серветки, підгузки, пелюшки тощо.
Отже, при визначенні суми коштів, яку ПрАТ «Страхова група «ТАС» має сплати ОСОБА_14 як відшкодування шкоди, пов`язаної із її лікуванням, суд бере до уваги вартість придбаних ліків, допоміжних засобів та не включатиме у цю суму вартість пакетів, чеки, які додані до позову двічі (дубльовані), або чеки, у яких не видно, що купується та сума коштів, а також чек, згідно з яким сплачено благодійний внесок.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_14 належить стягнути 68 127,87 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами (т. І а.п. 137-225).
Щодо стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_19 коштів у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 26-1 Закону № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до пунктів 9.1., 9.3. ст. 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, становить 100 000 гривень на одного потерпілого.
Отже, з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_19 слід стягнути 5000 грн у відшкодування моральної шкоди (100 000 х 5% = 5000).
Таким чином, цивільний позов ОСОБА_14 слід задовольнити частково.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати належить стягнути з обвинуваченого.
Прокурор у судових дебатах просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили у вигляді домашнього арешту.
Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Водночас, під час розгляду цього кримінального провадження, обвинувачений виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.
При цьому прокурором не доведено наміру обвинуваченого переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених законом, які давали б достатні підстави для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу.
Отже, з огляду на викладене вище, суд вважає, що підстав для застосування до обвинуваченого запобіжних заходу не має.
Керуючись статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_11 215 471 (двісті п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят одну) гривню матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

У іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_15 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (проспект Перемоги, 65, м. Київ, код за ЄРПОУ 30115243) на користь ОСОБА_15 42 369 (сорок дві тисячі триста шістдесят дев`ять) гривень 60 копійок відшкодування матеріальної шкоди.

У іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_14 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень моральної шкоди та 4300 (чотири тисячі триста) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (проспект Перемоги, 65, м. Київ, код за ЄРПОУ 30115243) на користь ОСОБА_14 68 127 (шістдесят вісім тисяч сто двадцять сім) гривень 87 копійок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

У іншій частині позову відмовити.

Речові докази:

- автомобіль «ГАЗ 3307», реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити у власника - ОСОБА_15 ;

- автомобіль «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_20 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 2885 (дві тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 76 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1