АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/311/16 Справа № 192/9/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 , ( приймає участь в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянин України, раніше судимий: 1)30 травня 2000 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 213, ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 213, ч. 3 ст. 140, ст. ст. 44, 42, 14 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна і примусовим лікуванням від наркоманії, 17 серпня 2001 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на умовне засудження з іспитовим строком 1 рік 5 місяців 27 днів; 2)16 серпня 2002 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна та сплатою штрафу у розмірі 5 000 гривень, 05 листопада 2005 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 14 днів; 3)09 грудня 2009 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку і покладанням обов`язків на 3 роки; 4)14 листопада 2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , просить ухвалу районного суду скасувати, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, відмовляючи у задоволенні подання про умовно дострокове звільнення, безпідставно послався на стягнення засудженого, які погашені в установленому законом порядку, та не врахував того, що він щиросердечно розкаявся у скоєному, працевлаштований старшим днювальним відділення СПС та виконує поставлені адміністрацією завдання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований старшим днювальним відділення СПС, має лише три заохочення за сумлінне ставлення до праці, які застосовувалися до нього раз на рік, що свідчить про разовий, а не систематичний характер, і є недостатніми для оцінки належного його ставлення до праці, при цьому засуджений приймає участь в організації виховних заходів, в роботі самодіяльних організацій, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, але за весь період відбування покарання характеризувався як добре, так і негативно. 19 червня 2015 року адміністрація колонії відмовила засудженому в направленні документів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від покарання, як такому, що не довів своє виправлення. У зв`язку із зазначеним суд дійшов висновку про неможливість визнання поведінки ОСОБА_7 за весь період покарання сумлінною.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Вимогами положення ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

На думку колегії суддів, розглядаючи подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу суд в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21 управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, фактично відбув 2/3 строку призначеного йому покарання. За час перебування у вищевказаній колонії засуджений мав три заохочення, працевлаштований на виробництві установи, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, мав два стягнення за порушення режиму утримання, які погашені, за весь період відбування покарання характеризувався як добре(а.м.2), так і негативно(а.о.с.60, а.п.46-47). 19 червня 2015 року рішенням комісії Солонянської виправної колонії №21 управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області засудженому було відмовлено в умовно достроковому звільненні, оскільки ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення з посиланням на ті обставини, що відсутня позитивна динаміка в поведінці засудженого, з чим погоджується колегія суддів.

Наявність позитивної характеристики засудженого ОСОБА_7 на час звернення адміністрації установи із поданням до суду є не достатньою обставиною для застосування до нього вимог ст. 81 КК України, оскільки не враховує характеристику засудженого в цілому під час відбування покарання, а стосується незначного періоду часу, що не дає можливості зробити однозначного висновку про доведення виправлення засудженого.

Твердження засудженого про те, що стягнення щодо нього є погашеними, мають місце, однак колегія суддів вважає, що зазначена обставина характеризує засудженого протягом всього часу відбування покарання та не свідчить про його сумлінну поведінку за весь період відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого щодо його працевлаштування та приймання активної участі у поставлених адміністрацією завданнях підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання, оскільки на думку колегії суддів відсутні достатні підстави стверджувати, що він протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4