Справа № 307/3134/13-к
Провадження №1-кп/307/36/14
31 березня 2014 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Тячівського районного суду від 18.06.2013 р. за ч. 3 ст. 185, ст. 289 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В провадженні Тячівського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим слідством обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 20 грудня 2012 р. близько 15 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки, через незачинені на замок вхідні двері, проник всередину підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, викрав 20 пляшок горілки «Байка», об`ємом 0.5 літра кожна, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Прокурор ОСОБА_2 заявив клопотання про заміну щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на тримання під вартою. Посилається на те, що ОСОБА_5 допустив рецидив злочинів, переховується від суду, чим перешкоджає розгляду даного кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив не змінювати йому запобіжний захід на тримання під вартою. Пояснив, що порушив домашній арешт через те, що виїхав на заробітки у м. Київ.
Заслухавши думку обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 318 КПК України явка обвинуваченого в судове засідання є обов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Вирішуючи питання про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
З матеріалів справи убачається, що обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання 10.09., 17.09., 02.10. та 08.10.2013 року, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 систематично ігнорує судові виклики, не з`являється до Тячівського районного суду без поважних причин, ухвали про його привід виконати неможливо через те, що відповідно до довідки Нересницької сільської ради виїхав за межі території даної ради, не виконав вимоги ухвали суду від 09.08.2013 р. про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово покидати житло за місцем фактичного проживання, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що він ухиляється від суду чим перешкоджає розгляду кримінального провадження, що свідчить про необхідність заміни щодо нього запобіжного заходу на тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178, 187-191, 193, 318, 323, 333, 335 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ст. 202 ч. 4 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з під варти після внесення вищевказаної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.
У разі звільнення з під варти покласти на ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до ст. 182 КПК України:
- з`являтися на виклик суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомити про це суд;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала діє 60 днів до 22.15 год., 29.05.2014 р. та підлягає негайному виконанню після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її постановлення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1