Справа № 495/8489/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківська область, українця, громадянина України, освіта неповна вища, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює охоронцем ПП «Інекс», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

25.08.2015 року приблизно о 05.30 годині слідчо-оперативна група Затоківського селищного відділення міліції Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області, у складі слідчого СВ лейтенанта міліції ОСОБА_6 та дільничного інспектора міліції СДІМ капітана міліції ОСОБА_7 , які перебували у форменому одязі прибули на виклик про вчинення злочину за фактом таємного викрадення майна невідомою особою в приміщенні тимчасової споруди-бару, розташованої на території пляжу, навпроти бази відпочинку «Прем`єра», по вулиці Приморській, Центрального курортного району, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Під час встановлення обставин кримінальної події, потерпілий ОСОБА_7 побачив, що слідчому СВ ОСОБА_6 невідомою особою наносяться удари по різних частинах тіла, почав направлятися для надання допомоги співробітнику, однак йому почав чинити перешкоди робітник вказаного бару обвинувачений ОСОБА_3 , хапаючи його за руки. Далі обвинувачений ОСОБА_3 , виявляючи неповагу до співробітника міліції - потерпілого ОСОБА_7 став наносити удари руками по різних частинах тіла. Обвинувачений ОСОБА_3 був зупинений працівниками спецпідрозділу «Болград», які прибули на місце події за викликом свідків, продовжуючи висловлювати зухвалу непокору.

Відповідно до висновку експерта від 25.08.2015 року № 275, проведеної судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_7 є тілесні ушкодження садно правого передпліччя, як результат травмуючої ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмету з обмеженою ударяючою поверхнею, на що вказує характер тілесного ушкодження та його розміри. Садно зазвичай викликає незначні скороминущі наслідки на протязі не більше як шести днів і відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 25.08.2015 року він відпочивав у барі, що розташований на території пляжу, навпроти бази відпочинку «Прем`єра», по вулиці Приморській, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Поряд з ними гуляла компанія молодих людей, де був викрадений мобільний телефон. Вони викликали співробітників міліції. Через деякий час приїхали співробітники міліції. Між ним та потерпілим ОСОБА_7 (співробітником міліції) зав`язався конфлікт, в ході якого він штовхав потерпілого по різним частинам тіла, який отримав тілесні ушкодження. На даний час він розрахувався з потерпілим та той не має претензій до нього. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати. Вважає свій вчинок помилкою.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 345 ч.2 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, за місцем мешкання та навчання характеризується позитивно, він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює охоронцем ПП «Інекс», має постійне місце мешкання та реєстрації, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий ОСОБА_7 будь-яких претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкоду відшкодовано повністю.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся в скоєному, активне сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює та заочно навчається, потерпілий ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не має, завдану шкоду відшкодовано повністю, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ