печерський районний суд міста києва
Справа № 757/96/15-к
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - адвокатів ОСОБА_8 ,

підсудного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 205 КК України, суд,
ПОСТАНОВА
У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний висновок щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Згідно обвинувального висновку від 23.08.2012 р. ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він в листопаді 2009 р. і в березні 2011 р., придбавши відповідно суб`єкти підприємницької діяльності ТОВ «Стіл Хоукс» та ТОВ «Алана Люкс Груп», умисно вчинив фіктивне підприємництво, отримавши за від невстановлених слідством осіб винагороду в розмірі 500 доларів США.

Так, восени 2009 р. у м. Києві до громадянина України ОСОБА_9 звернулася невстановлена досудовим слідством особа, яка запропонувала останньому з метою прикриття незаконної діяльності за грошову винагороду придбати юридичну особу шляхом перереєстрації на його ім`я в органах державної влади суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Стіл Хоукс», а також стати його з асновником і керівником. При цьому, після придбання ОСОБА_9 указаних підприємств, невстановлені досудовим слідством особи використовували дані підприємства з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та інші фіктивні первинні документи.

Після цього в березні 2011 року ОСОБА_9 звернулася невстановлена досудовим слідством особа, яка запропонувала останньому з метою прикриття незаконної діяльності за грошову винагороду придбати юридичну особу шляхом перереєстрації на його ім`я в органах державної влади суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Алана Люкс Груп», а також стати його з асновником і керівником. При цьому, після придбання ОСОБА_9 указаних підприємств, невстановлені досудовим слідством особи використовували дані підприємства з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та інші фіктивні первинні документи.

Таким чином, згідно обвинувального висновку, ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразилися у придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненими повторно, скоїв фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 205 КК України.

Свою вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_8 подав клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, зокрема, пункту є) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію» № 3680-VI від 08.07.2011 р., і в зв`язку із звільненням підсудного від кримінальної відповідальності просив суд постановою закрити провадження у справі.

Підсудний ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення указаного клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши доводи захисника, викладені ним у клопотанні, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 205 КК України, яке ставиться у вину ОСОБА_9 , є злочином середньої тяжкості, а вчинення цього злочину, згідно обвинувального висновку, мало місце в листопаді 2009 р. і в березні 2011 р.

Згідно з ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Зважаючи на це суд приходить до висновку, що для застосування амністії до підсудного слід керуватися нормами ст. 1 Закону України «Про застосування амністії України» від 01.10.1996 р. в редакції від 19.12.2006 р., (тобто в редакції на час вчинення інкримінованого злочину), а також Законом України «Про амністію» № 3680-VI від 08.07.2011 р. Разом з тим, враховуючи незмінність редакції норми ст. 86 КК України станом на листопад 2009 р. та березень 2011 р. суд вважає за можливе керуватись редакцією від 01.11.2011 р.

Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, які вчинили злочин, можуть бути повністю або частково звільнені від кримінальної відповідальності чи від покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії України» від 01.10.1996 р. в редакції від 19.12.2006 р., амністія є повне або часткове звільнення від кримінальної відповідальності і покарання певної категорії осіб, які засуджені за вчинення злочину, або кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи суду, але не розглянуті останніми, або ж розглянуті, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 6 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 р. визначено, звільнити від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим Законом, осіб, які підпадають під дію статті 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Нормою пункту є) ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 р. передбачено звільнення від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 28.07.2011 р. (день набрання чинності ЗУ «Про амністію» № 3680-VI від 08.07.2011 р.) підсудний мав батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження підсудного від 14.12.1953 р. НОМЕР_1 , а також відповіддю Дарницького РВ ГУДМС України в м. Києві від 24.07.2015 р. № 8748 на адвокатський запит, згідно якого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований з 30.06.1979 р. по теперішній час за адресою кв. АДРЕСА_2 .

ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, викладені обставини підпадають під вищевказані критерії норм ЗУ «Про амністію» № 3680-VI від 08.07.2011 р., а тому, на думку суду, наявні підстави для задоволення клопотанням захисника та закриття кримінального провадження зі звільненням підсудного від кримінальної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись п. є) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію» № 3680-VI від 08.07.2011 р.; ч. 3 ст. 12, п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 86 КК України; ст. 1 Закону України «Про застосування амністії України» від 01.10.1996 р. в редакції від 19.12.2006 р., ст. ст. 61, 282 КПК України (в редакції 1960 року), суд-

ПОСТАНОВИВ:
Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі пункту «є» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію» № 3680-VI від 08.07.2011 р.

Обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання постановою законної сили залишити без зміни у вигляді підписки про невиїзд з місця постійного проживання.

Судові витрати за проведення експертизи - покласти на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1