Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/704/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 січня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, розлученим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-3 червня 1987 року - Миколаївським районним судом Миколаївської області - за частиною 3 статті 141, частиною 3 статті 142 Уголовного Кодексу України 1960 року - до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна;

-8 квітня 1997 року - Березанським районним судом Миколаївської області - за частиною 2 статті 206 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років позбавлення волі;

-19 січня 2000 року - Березанським районним судом Миколаївської області - за частиною 2 статті 141. частиною 1 статті 106 Кримінального Кодексу 1960 року - остаточно за сукупністю вироків - до 2 років 2 місяців позбавлення волі, був звільнений 28 лютого 2002 року по відбуттю строку покарання;

-31 березня 2003 року - Миколаївським районним судом Миколаївської області - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 4 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 КК України умовно, з іспитовим строком 3 роки;

-11 листопада 2004 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309, частиною 3 статті 357 Кримінального Кодексу України - остаточно за сукупністю вироків - до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

-30 червня 2005 року - Березанським районним судом Миколаївської області - за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - остаточно за сукупністю злочинів та вироків - до 6 років позбавлення волі;

-15 листопада 2006 року - Миколаївським районним судом Миколаївської області - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - остаточно за сукупністю злочинів та вироків - до 6 років позбавлення волі, був звільнений 7 листопада 2008 року умовно-достроково, з не відбутою частиною покарання в 1 рік 11 місяців 9 днів;

-19 серпня 2011 року - Березанським районним судом Миколаївської області - за частиною 1 статті 309, статтею 395, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 263 , частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-27 жовтня 2011 року - Миколаївським районним судом Миколаївської області - за частиною 2 статті 309 - остаточно за сукупністю злочинів - до 3 років 6 місяців, був звільнений 19.11.2013 року умовно-достроково, з не відбутою частиною покарання в 1 рік 17 днів;

-13 березня 2015 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 309 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком в два роки

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, знов вчинив злочин проти власності за таких обставин.

21 вересня 2015 року приблизно о 8:45, знаходячись біля будинку № 91 по проспекту Леніна у місті Миколаєві, він, зустрівши ОСОБА_5 , зірвав з її шиї золотий ланцюжок вартістю 9.000 грн.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних обставин визнав повністю та підтвердив усі викладені вище обставини.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України за такого суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.
Його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Оцінюючи ступень тяжкості вчиненого злочину, суд враховує, що в цьому випадку обвинуваченим зухвало був вчинений тяжкий злочин

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд враховує, що він за місцем проживання характеризується посередньо, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває.

Як обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують його покарання, суд враховує щире каяття у вчинення злочину.

Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують його покарання, під час досудового слідства не встановлено, через що суд вважає, що такі обставини є відсутніми.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини 2 статті 186 Кримінального Кодексу України.

При цьому:

-на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2015 року4

-на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі слід повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, з урахуванням обставин вчинення правопорушення, підлягає повному задоволенню.

В решті заявлений позов підлягає залишенню без розгляду з урахуванням позиції потерпілої.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до цього покарання не відбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2015 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 2 /два/ місяці.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту набрання вироком чинності.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попереднім - тримання під вартою.

На підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення - з 21 вересня 2015 року до моменту набрання вироком чинності - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3.000 /три тисячі/ грн. на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування вартості викраденого майна - залишити без розгляду.

Речові докази у справі - золотий ланцюжок довжиною 29 см. та золотий кулон у вигляді прописної літери "Т" - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =

10.01.2016