АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010493 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 206, ч.4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

На обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на відсутність в матеріалах провадження розписки ОСОБА_11 про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також зазначив, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення не є конкретним, оскільки наявний в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України, суперечить формулюванню обвинувачення за цією статтею, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону.
____________________________________________________
Справа: 11-кп/796/1202/2015
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року та постановлення нової ухвали, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
При цьому зазначає, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України та вказує, що відповідно до чинного законодавства в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини, які власне прокурор вважає встановленими, а тому суд у підготовчому судовому засіданні не може надавати оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки у підготовчому провадженні суд вирішує виключно питання пов`язані з можливістю призначення обвинувального акту до розгляду та підготовки до судового розгляду і не вирішує питання про наявність або відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які можуть бути встановленні лише під час судового розгляду. Крім того вважає, що посилання суду на відсутність в матеріалах провадження розписки ОСОБА_11 про отримання ним копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування є необґрунтованими, оскільки 05.05.2015 року в приміщенні палати Інституту епідеміології та інфекційних хвороб, де лікується ОСОБА_11 , останньому особисто в присутності двох свідків надавався обвинувальний акт і додатки до нього, однак отримувати ці документи він відмовився, про що було складено розписку, яка долучена до обвинувального акту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представників потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення захисників обвинуваченого, які, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, зі стадії підготовчого судового засідання суд, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразилися у протидії господарській діяльності, тобто у протиправній вимозі обмежити зайняття господарською діяльністю, обмеженні законних прав та інтересів того, хто займається господарською діяльністю, поєднаними з погрозою насильства над потерпілими, пошкодженням та знищенням майна за відсутністю ознак вимагання, вчинений з службовою особою з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 206, ч.4 ст. 358 КК України.

Статтею 291 КПК України визначені вичерпні вимоги до обвинувального акту. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті наводиться після викладу фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Однак, всупереч вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_11 , як вірно вказав суд першої інстанції, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України суперечить формулюванню обвинувачення за цією статтею щодо застосування насильства до потерпілих, оскільки при викладенні фактичних обставин вказано про застосування до потерпілих насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я, зокрема ОСОБА_13 , який визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, згідно висновку судово-медичної експертизи були спричиненні легкі тілесні ушкодження, однак при формулюванні обвинувачення вказана кваліфікуюча ознака відсутня.

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України по своїй суті є вірним, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави прийняття судом такого рішення.

Разом з тим, слід зазначити, що посилання в оскаржуваній ухвалі на ту обставину, що в матеріалах провадження відсутня розписка ОСОБА_11 про отримання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування сама по собі не може бути самостійною підставою для повернення обвинувального акту, оскільки при врученні йому 05.05.2015 року цих документів в приміщенні палати Інституту епідеміології та інфекційних хвороб, де він лікувався, останній відмовився їх отримувати в присутності двох свідків, про що було складено розписку, яка долучена до матеріалів провадження.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав зазначених у цьому рішенні, вийшов за межі повноважень, наданих с. 314 КПК України при проведенні підготовчого засідання є безпідставними і не заслуговують на увагу, оскільки питання дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України щодо форми та змісту обвинувального акта досліджується судом саме у підготовчому судовому засіданні.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши та вивчивши зміст обвинувального акту, перевіривши його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальномупровадженні №0010493 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 206, ч.4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Судді: ________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3