справа 274/7368/13-к провадження: 1-кп/0274/100/14
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, працюючого різноробочим у ПП ОСОБА_4 в с. В.Низгірці, раніше судимого:
01.10.1999 року Бердичівським районним судом за ст. 140 ч. 1 КК України до виправних робіт на строк 6 місяців;
07.04.2000 року Бердичівським районним судом за ст. 140 ч. 2 КК України до виправних робіт на строк 1 рік 7 місяців;
26.02.2003 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 389 ч. 2 КК України до арешту на строк 4 місяці;
24.02.2006 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 187 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.02.2012 року згідно ст.81 КК України звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 14 днів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 186 ч. 2 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ; потерпілого ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, судимість за який не знята та не погашена в законному порядку, на шлях виправлення не став і скоїв новий злочин.
Так, 20 вересня 2013 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проходили поруч з буд. АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , а саме велосипеду, який був при потерпілому. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та умисно штовхнув останнього лівою рукою у спину. Від даного поштовху ОСОБА_6 впав на землю, при цьому випустив з рук належний йому велосипед «Ардіс» вартістю 600 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 незаконно заволодів даним велосипедом, тобто повторно відкрито викрав чуже майно.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 600 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав повністю та по суті обвинувачення пояснив, що з потерпілим та ОСОБА_8 він знайомий, оскільки вони раніше разом працювали на цегельному заводі. Стосунки були нормальні. 20.09.2013 року після 17 години вониутрьох випили 1,5 л. самогону. Після цього потерпілий почав висловлюватись брутальною лайкою на його адресу. Далі вони йшли біля цегельного заводу по вул. Нізгурецькій,110 в м. Бердичеві. Він штовхнув потерпілого, від чого той впав. Після цього ОСОБА_3 забрав велосипед потерпілого і разом з ОСОБА_8 поїхали далі вживати спиртне. Коли він забирав у потерпілого велосипед, то ОСОБА_8 рився у потерпілого по кишенях. ОСОБА_8 забрав в нього мобільний телефон і гроші. Наступного дня він приїхав на тому самому велосипеді на роботу і думав, що коли потерпілий попросить вибачення, то він поверне велосипед. ОСОБА_8 також показував мобільний телефон потерпілого. Потерпілого на роботі не було. Після роботи ОСОБА_3 поїхав в магазин за цигарками та хлібом. ОСОБА_9 , який на даний час покійний, попросив продати йому велосипед. Обвинувачений продав велосипед потерпілого за 200 грн.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показами потерпілого, свідка та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілого ОСОБА_6 який пояснив, що з обвинуваченим знайомий, стосунків ніяких немає. 20.09.2013 року після роботи вони утрьох йшли по дорозі додому. Він, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перед цим випили пляшку горілки. Потерпілий йшов першим, хлопці за ним. Велосипед вів в руках. Велосипед марки „ Ардіс.Також при ньому був телефон „Нокіа. Його хтось штовхнув у спину, в результаті чого він впав. Хто саме штовхнув, потерпілий не бачив. Перед цим конфліктів між ними не було. Він впав на ліву сторону, велосипед на праву. Коли він лежав, то ОСОБА_3 забрав велосипед. Телефон, який знаходився на поясі, забрав ОСОБА_8 .
Наступного дня на роботу він не пішов. В міліцію звернувся приблизно через місяць. Думав, що йому повернуть викрадені речі. В подальшому велосипед та мобільний телефон йому повернули. Велосипед привів в міліцію ОСОБА_3 , а ОСОБА_8 повернув телефон „Нокіа.
На суворості покарання обвинуваченому потерпілий не наполягає;
показами свідка ОСОБА_8 який пояснив, що з обвинуваченим та потерпілим він знайомий, оскільки вони разом працювали на цигельному заводі. На даний час стосунків ніяких немає. 20.09.2013 року на роботі їм дали по 100 грн., вони скинулись і разом вживали спиртні напої. Був свідок, потерпілий та обвинувачений. Робочий день закінчився о 17 годині. Після роботи вони також випили, помилися, переодягнулися та поїхали додому. Потерпілий йшов попереду та вів велосипед в руках. Свідок та ОСОБА_3 йшли позаду. Перебували у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_3 запропонував забрати велосипед у потерпілого. Свідок вів два велосипеди, ОСОБА_3 і свій і обігнав потерпілого. На зупинці залишив велосипеди та спустився вниз. Коли підійшов до них, то потерпілий сидів на землі. ОСОБА_3 стояв біля нього. Потім ОСОБА_3 взяв велосипед потерпілого, а свідок забрав з кишені потерпілого мобільний телефон і вони пішли.
Потерпілий перед цим їх не ображав. Ніяких підстав оговорювати ОСОБА_3 в нього немає. Потерпілий опір не чинив, оскільки був сильно пяний;
протоколом огляду місця події від 07.11.2013 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого в приміщенні кабінету № 30 Бердичівського МВВС у громадянина ОСОБА_9 було виявлено та оглянуто велосипед «Ардіс», який належить потерпілому ОСОБА_6 (т. 1 а. п. 10-20);
протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 22.11.2013 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого останній розповів та показав яким чином було скоєно злочин відносно нього обвинуваченими ОСОБА_3 (т.1 а. п. 98-103 );
протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 від 22.11.2013 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого останній розповів та показав яким чином він скоїв пограбування потерпілого ОСОБА_6 ( т. 1 а. п. 104-106);
висновком експерта за № 398 від 08.11.2013 року, відповідно до якого вартість велосипеда «Ардіс» станом на 20.09. 2013 року становила 600 грн. (т. 1 а. п. 69);
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєні злочину.
Суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, тобто у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується посередньо, раніше судимий і вчинив новий умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 2 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_3 як пом"якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція обвинуваченого від суспільства буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 24.02.2006 року.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 24.02.2006 року остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому не змінювати, залишити у виді особистого зобов`язання.
Речовий доказ велосипед „Ардіс, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1