Провадження № 1-кп/752/674/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 31.03.2015 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, перебуваючи у приміщенні гіпермаркету Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1-Б, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, взяв з полиці 3 насадки для шлангу 3» на суму 475 грн. 80 коп. та насадку прямокутну центрального сегменту 4» вартістю 168 грн. 70 коп., а всього майна на суму 644 грн. 50 коп., які поклав до кишені свого одягу, після чого пройшов касову зону магазину та, не розрахувавшись за товар, намагався залишити приміщення торгівельної зали, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони з викраденим товаром.
Обвинувачний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 31.03.2015 року перебував у приміщенні гіпермаркету Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1-Б, де взяв з полиць 3 насадки для шлангу та насадку прямокутну центрального сегменту, які сховав до кишені светру, після чого, не розрахувавшись за викрадений товар, пройшов касову зону магазину та намагався залишити приміщення гіпермаркету, однак був затриманий працівниками охорони магазину з викраденим товаром.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно як замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку, але не доведену до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиного обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;
- особу обвинуваченого, який не працює, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, 2005 року народження, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України з урахуваннями вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази у кримінальному провадженні насадки для шлангу 3» в кількості 3 шт. та насадку прямокутну центрального сегменту 4» в кількості 1 шт., передані на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» залишити йому ж за належністю.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1