Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/191/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000287 від 19.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, раніше судимого: 22.05.1995 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.17 ч.3 ст.81, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна; 20.06.2001 року тим же судом за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960), на сім років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
28 березня 2015 року, об 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони (дії) залишаються непоміченими, шляхом застосування фізичної сили вирвав скобу та знявши замок і відкривши вхідні двері приміщення літньої кухні, що розташована на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , проник до середини зазначеної літньої кухні, звідки таємно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: велосипед, торгової марки «Україна», бувший у використанні, вартістю 142.78 грн., чим заподіяв ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вказану суму та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що дійсно, він 28 березня 2015 року, біля 22 години 00 хвилин, перебував на території домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , провідував господаря ОСОБА_5 . Закінчивши розмову з останнім, об 22.00 годині, цього ж дня, вийшовши із будинку господаря та згадавши, що у приміщенні літньої кухні зазначеного домогосподарства стоїть велосипед, він вирішив його викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони (дії) залишаються непоміченими, він руками, вирвавши скобу і знявши замок, відкривши вхідні двері до приміщення літньої кухні, проник до її середини, звідки вивівши велосипед, марки «Україна» покинув домогосподарство ОСОБА_5 . Йому відомо, що велосипед, марки «Україна», якого він викрав належить ОСОБА_6 . У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Викрадений велосипед ним через працівників міліції Олевського РВ УМВС повернуто власнику.
Потерпіла ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності. Претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_3 , не має. Просить суд не застосовувати до обвинуваченого суворого виду та міри покарання, (а.с.21). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілої на підставі її заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчинене проти власності, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу винного, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

При визначенні міри і виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує і те, що ОСОБА_3 , в силу ст.89 КК України є несудимим, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, по місцю проживання характеризується позитивно, його вік, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю претензій зі сторони потерпілої, відсутністю обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання до нього кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 179, 314-318, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на засудженого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Після набранням вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме: велосипед, торгової марки «Україна», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - повернути останній.

Матеріали кримінального провадження № 0000287 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/191/15-к.

До набрання вироком суду чинності, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1