Чернівецький районний суд Вінницької області
Справа №1-123/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Шалак Л.В.,

з участю прокурора Арнаута Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Дорошівка, Ямпільського району Вінницької області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого охоронцем в СТОВ «Росія» с.Борівка, на утриманні неповнолітніх дітей не має, судимого 26.01.2004 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ст. 304, 185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Судимість знята та погашена у встановленому законом порядку

у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2010 року, гр. ОСОБА_1 близько 13-ї години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння , знаходячись по місцю свого проживання, в будинку розміщеному в с. Борівка Чернівецького району на вул. Суворова -8, на грунті сімейно побутових відносин, діючи умисно, штовхнув рукою неповнолітню доньку своєї співмешканки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від чого остання впала на підлогу вдарившись до спинки ліжка. Після цього ОСОБА_1 наніс неповнолітній ОСОБА_2 біля чотирьох ударів лодонею руки в голову, чим спричинив їй тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №558/173 від 09.11.2010 року, у вигляді: одного синця у правій паховій дільниці та одного синця за правою вушною раковиною, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, суду показав, що в кінці літа цього року, він почав підозрювати, що ОСОБА_2 зустрічається із хлопцем на імя Михайло, який проходив ветеринарне стажування, на господарстві СТОВ «РОСІЯ». При цьому він знав, що Михайло набагато старший за ОСОБА_2, а тому разом із співмешканкою були проти їх відносин, оскільки ОСОБА_2 необхідно було іще навчатися та здобути якусь спеціальну освіту. Неодноразово в нього з ОСОБА_2 були розмови, щоб вона перестала зустрічатися з Михайлом, на що остання погоджувалася і говорила, що розірве з Михайлом відносини. Однак в подальшому він відчував, що ОСОБА_2 його обманює і все одно тайком зустрічається з Михайлом подалі від дому.

30.10.2010 року вранці змінившись після нічного чергування він із своїми товаришами вжив близько 200 грам горілки після чого пішов додому. На той час в дома він застав свою співмешканку та її доньку ОСОБА_2, які поралися по господарству. Через деякий час близько 11-ї години 30 хвилин його співмешканка ОСОБА_3 пішла на роботу, а він спільно із ОСОБА_2 залишилися в дома. Щоб розпочати розмову з ОСОБА_2 він запитав в останньої чи зустрічається вона іще з Михайлом, на що остання відповіла, що розірвала відносини з останнім. Катерині він не повірив, так як часто останнім часом підозрював, що вона на тривалий час йшла з дому придумуючи при цьому різні відмовки та допомогу матері по роботі, а тому він в черговий раз розпочав розмову про те, що їй ще необхідно вчитися та здобувати освіту, Михайло набагато старший від неї, і може скористатися цим та в подальшому скривдити її. При цьому він запитав в ОСОБА_2 чи має вона мобільний телефон, на що вона відповіла, що не має, однак в ході розмови він все таки розпитав чи є в неї мобільний телефон, і після чого ОСОБА_2 дістала із свого тайника мобільний телефон і передала йому. За те, що ОСОБА_2 його тривалий час обманювала він розізлився, забрав в неї мобільний телефон і при цьому штовхнув її лодонею руки в голову, від чого вона впала на підлогу і вдарилася до спинки деревяного ліжка. Щоб покарати ОСОБА_2 за брехню батькам він іще кілька раз вдарив її по голові лодонею руки, від чого вона почала плакати. Тоді він припинив її бити і пішов відпочивати. В цей час до них прийшов ОСОБА_4, який побачив, що ОСОБА_2 плаче, розпитав її що трапилося, і підійшов до нього і попросив вибачитися в ОСОБА_2. Оскільки він був пяним, то відмовився просити пробачення, на що ОСОБА_4 сказав, що повідомить про дану подію в міліцію,на яку він не відреагував.

Близько 15-ї години додому з роботи повернулася його співмешканка і розбудивши його почала сваритися, за те що він побив ОСОБА_2. Протверезівши він зрозумів, що не мав права бити ОСОБА_2 і в той же час почав вибачатися перед останньою та своєю співмешканкою.

В скоєному щиро розкаюється , просить суворо не карати.

Неповнонітня потерпіла по справі ОСОБА_2 суду показала, що 30.10.2010 року біля 11 години 30 хвилин вона перебувала по місцю свого проживання разом із матірю та вітчимом. В цей час її мати пішла на роботу, а вона залишилася разом із вітчимом в одній із кімнат будинку. На той час ОСОБА_1 був стані алкогольного спяніння і між ними виникла розмова з приводу того, що вона зустрічається з хлопцем, який набагато старший від неї. Вітчим повчально розпочав з нею говорити, що даний хлопець їй не потрібен, оскільки вона іще замала і їй потрібно здобувати освіту, та гарно закінчити школу, при цьому він говорив спокійно та врівноважено. Далі вітчим запитав її чи є у неї мобільний телефон, на що вона відповіла, що має мобільний телефон, який їй подарував хлопець. Вітчим попросив її, дати йому вказаний телефон, на що вона погодилася і передала ОСОБА_1 свій телефон. Помітивши телефон вітчим дуже розізлився, за те що вона прийняла як подарунок та користувалася мобільним телефоном, який їй подарував її хлопець і почав з нею сваритися, так як не хотів, щоб вона в такому юному віці зустрічалася із старшим хлопцем та не приймала від нього коштовних подарунків. При цьому ОСОБА_1 будучи розлюченим штовхнув її в голову долонею руки від чого вона впала на підлогу і вдарилася головою до спинки деревяного ліжка. Підійшовши до неї ОСОБА_1 іще кілька раз вдарив її долонями рук по голові від чого вона почала плакати. Після того як вона заплакала, він припинив її бити. Далі вона залишилась в кімнаті, а вітчим залишив біля себе її мобільний телефон і перестав зі нею розмовляти, так як ліг спати.

Раніше мобільного телефона в неї не було і батьки планували купити їй його на наступний день народження, а подарованим мобільним телефоном вона користувалася тайком від батьків, так як знала що вони їй заборонять ним користуватися, оскільки не хотіли, щоб вона в такому юному віці взагалі зустрічалася з хлопцями та отримувала від них подарунки. Її мати також неодноразово говорила, що їй ще рано з кимсь зустрічатися.

Коли близько 15-ї години її мати повернулася з роботи вона їй розповіла, що ОСОБА_1 її штовхнув на підлогу і побив при цьому. На той час ОСОБА_1 прокинувся і відразу підійшов до неї та матері став на коліна та попросив в них пробачення, за те що вдарив її і пообіцяв, що більше такого не повториться. Крім цього її вітчим через кілька днів іще раз просив в неї пробачення, перед тим як вона йшла до школи і в черговий раз пообіцяв, що такого більше не повториться.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 суду показала, що 30.10.2010 року близько 11 години 30 хвилин вона пішла на роботу, а в домоволодінні залишилися її співмешканець ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2. Незадовго до цього вона розповіла своєму співмешканцю ОСОБА_1 про те що донька тайком зустрічається із невідомим хлопцем, якому 22 роки, тобто набагато старший за неї, і останній також був противником подібних відносин.

Цього ж дня близько 15 ї години вона повернулася додому і донька їй розповіла, що після того як вона пішла у неї з вітчимом почалася суперечка із-за хлопця з яким вона тайком зустрічалася. При цьому ОСОБА_1 забрав в неї мобільний телефон, який їй подарував її хлопець і під час сварки ОСОБА_1 штовхнув ОСОБА_2 на підлогу внаслідок чого вона вдарилася до спинки ліжка головою і при цьому ОСОБА_1 іще кілька раз вдарив її по голові долонями рук. На той час коли вона повернулася додому ОСОБА_1 спав, а тому вона його розбудила і почала з ним сваритися, за те що він побив її доньку. Останній прокинувшись показав їй мобільний телефон її доньки і повідомив, що вказаний телефон, ОСОБА_2 подарував її хлопець. Після цього ОСОБА_1 почав просити в них пробачення, та казав що більше не буде такого робити. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що на той час він був в стані алкогольного спяніння і в виховних цілях вдарив ОСОБА_2, так як не хотів щоб вона зустрічалася із старшим від себе чоловіком. Пізніше ОСОБА_1 іще кілька раз просив пробачення в ОСОБА_2, за те що побив її.

Крiм повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому злочині пiдтверджується iншими матерiалами кримiнальної справи, а саме:

- Протоколом усної заяви гр. ОСОБА_3, про те що її співмешканець ОСОБА_1 30.10.2010 року спричинив її неповнолітній доньці ОСОБА_2 тілесні ушкодження. (а.с 5);

- письмовою заявою неповнолітньої ОСОБА_2 (а.с.6);

- протоколом огляду місця події будинку ОСОБА_3, що розташований по вул. Суворова 8. (а.с. 8);

- Актом судово медичного обстеження н/л ОСОБА_2 №550 від 04.11.2010 року згідно якого в неповнолітньої ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження вигляді: одного синця у правій паховій дільниці та одного синця за правою вушною раковиною, які належать до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. (а.с.13);

- Висновком експерта № 558/173 від 09.11.2010 року згідно якого в неповнолітньої ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження вигляді: одного синця у правій паховій дільниці та одного синця за правою вушною раковиною, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень. (а.с. 52).

Відповідно до ст. 299 КПК України за відсутності заперечень збоку учасників судового розгляду суд визнав недоцільним виклик і допит в судовому засіданні свідків по справі, а обмежив судове слідство допитом підсудного, неповнолітньої потерпілої, представника неповнолітньої потерпілої та дослідженням матеріалів справи.

Таким чином, зібраними й дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 125 ч.1 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного по місцю проживання ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, що підтверджується довідкою - характеристикою (а. с. 32, 33), обставинами, що пом'якшують його покарання є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, за наявності обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, а також враховуючи те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід щодо підсудного до набрання вироком законної сили змін не потребує.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину , передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт терміном 100 (сто) годин.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення в суді.

Суддя Суперсон С.П.