печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим юриста 2 класу ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу прокуратури та підтримання державного обвинувачення прокуратури АР Крим ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим юрист 2 класу ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу прокуратури та підтримання державного обвинувачення прокуратури АР Крим ОСОБА_3 та просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Алтайського краю, Російської Федерації, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:013:0684; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Слідчий посилався на таке: Слідчим відділом прокуратури Автономної Республіки Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 02.04.2015 за підозрою ОСОБА_5 та інших колишніх депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (державна зрада).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вказані особи, будучи громадянами України, депутатами Верховної Ради Автономної Республіки Крим 6 скликання, повноваження якої припинено постановою Верховної Ради України № 891-VII від 15.03.2014, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, перебуваючи на території АР Крим упродовж березня 2014 року, продовжили свою роботу у незаконно створених державних органах самопроголошеної «Республіки Крим», чим забезпечили функціонування незаконно створених представницьких органів та сприяли представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 5, 72, 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Згідно з вимогами ст.ст. 1, 3 Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим» Верховна Рада Автономної Республіки Крим є представницьким органом Автономної Республіки Крим, який здійснює свої повноваження на підставі Конституції України і законів України, Конституції Автономної Республіки Крим і нормативно-правових актів Автономної Республіки Крим з метою сприяння реалізації прав та інтересів населення автономії та вирішенню питань життєдіяльності регіону. Діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим визначається Конституцією України, цим Законом, Конституцією Автономної Республіки Крим, регламентом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, іншими нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим в межах її повноважень.

Відповідно до п. п. 1, 3, 21 ч. 2 ст. 9, ч. 9 ст. 10 Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим» до відання Верховної Ради Автономної Республіки Крим належить прийняття Конституції Автономної Республіки Крим та подання її на затвердження Верховної Ради України, внесення у встановленому порядку змін до неї, а також прийняття нормативно-правових актів, контроль за їх виконанням; прийняття рішення про проведення місцевого референдуму; призначення на посаду та звільнення з посади за поданням Голови Верховної Ради Автономної Республіки Крим Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим відповідно до Конституції України.

Нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим не можуть суперечити Конституції, законам України та приймаються відповідно до Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України та на їх виконання.

У захопленому приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у присутності озброєних осіб в порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч.3 ст. 3, ст.ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст.ст. 6, 6-1 Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми», депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму» з датою його проведення 16.03.2014, на який одним з питань виносилось питання щодо входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта.

На підставі зазначеної незаконно винесеної постанови 16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала окупація території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У приміщенні Верховної Ради АР Крим за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 18, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», відповідно до якої, на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим».

У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «Про правонаступництво Республіки Крим», пунктом першим якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави, вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим.

18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим 6 скликання, повноваження якої припинено постановою Верховної Ради України № 891-VII від 15.03.2014, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, знаходячись у місті Сімферополі упродовж березня 2014 року, продовжив свою роботу у незаконно створеній Державній Раді Республіки Крим, чим забезпечив функціонування незаконно створеного представницького органу та сприяв представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Створення та діяльність на території України представницького органу іноземної держави, в якому працював ОСОБА_5 , призвели до посилення окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконно створених органів законодавчої, виконавчої, судової влади та правоохоронних органів.

З огляду на викладене, 28.02.2015 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Алтайського краю, Російської Федерації, громадянину України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

06.03.2015 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нерухоме майно: земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:013:0684; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню за таких підстав: Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про арешт майна у відповідності до вимог ч.2 ст. 172 КПК України розглянуто без повідомлення власника майна, ос кільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням думки прокурора, дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення можливості конфіскації майна, що передбачає санкція ч. 1 ст. 111 КК України, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170 -173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України

слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим юриста 2 класу ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу прокуратури та підтримання державного обвинувачення прокуратури АР Крим ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Алтайського краю, Російської Федерації, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:013:0684;

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів після її оголошення.

Слідчий суддя