Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-120/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю прокурора Фастова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Вінницької області, тимчасово непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, одруженого, маючого двох дітей, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, -

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

04.10.2009 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_1, знаходячись на своєму робочому місці вантажника - водія ДП "МА "Бориспіль", розташованому в м. Бориспіль - 7, Київській області, отримав вказівку від диспетчера відвезти багаж з відділу комплектування багажу терміналу «В» до літака рейсу, сполученням „Київ - Баку". Після цього, прибувши до відділу комплектування багажу терміналу «В», впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, відкрив одну з валіз, що належить ОСОБА_2, звідки таємно заволодів мобільним телефоном марки "Нокіа Е 51", вартістю 1800 гривень, з карткою мобільного оператора «Київ стар», вартістю 25 гривень, з грошима на рахунку 110 гривень, чохлом, вартістю 150 гривень, що належать останньому, спричинивши ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 2085 гривень.

Такі дії ОСОБА_1 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав згоду на проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч.1 ст. 299 КПК України, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку. При цьому судом встановлено, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій. Тому заслухавши думку підсудного та прокурора, й розяснивши їм положення ст. 299 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного.

Підсудний ОСОБА_1 під час судового розгляду показав, що він дійсно мав намір забрати мобільний телефон з валізи, після того як останній зателефонував, у зв'язку з чим він дізнався де той знаходиться. Коли він відкривав сумку та діставав телефон у вантажному приміщенні нікого не було поруч. Діставши його з карману сумки, він переклав телефон, дістав також чохол та зарядний пристрій до нього та відніс їх додому де й зберігав. Після вчинив явку з повинною та добровільно видав мобільний телефон з аксесуарами до нього. Просив застосувати до нього мінімальне покарання зважаючи на те, що має дітей, раніше не вчиняв жодних протиправних дій, та те, що із-за вчиненого він втратив роботу та тимчасово не працює, гроші на оплату штрафу має.

Враховуючи покази підсудного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, оскільки останній вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання, у звязку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання, що не повязано з позбавленням волі.

Визнання вини підсудним, його щире каяття у скоєному та активне сприяння ним розкриттю злочину, а також явку з повинною, суд визнає обставинами, які помякшують його відповідальність.

При цьому судом враховано, що підсудний матеріальні збитки потерпілому не відшкодовував, оскільки мобільний телефон з іншими аксесуарами повернутий його власнику ОСОБА_2, і останній не має претензій до підсудного (а.с. 24).

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного по справі судом не встановлено.

Згідно медичних довідок ОСОБА_1 на обліку у психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.с. 51, 52).

Підсудний характеризується за проживання та колишнім місцем роботи позитивно (а.с. 56, 57).

Підсудний є батьком двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 54, 55).

Судом при призначенні покарання також враховано, що тяжких наслідків від скоєного ним не настало, а злочин в якому обвинувачується останній є середньої тяжкості.

З цих підстав суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., що передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

При вирішенні питання про речові докази (а.с. 23, 25-27), суд враховує вимоги ст. 81 КПК України, на підставі якої такі потрібно залишити в користуванні потерпілого.

Судових витрат у справі не виявлено, про них не зазначив і прокурор.

Щодо підсудного на досудовому слідстві обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (а.с. 28, 29).

Керуючись ст.ст. 322, 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави України.

Засуджений ОСОБА_1 зобовязаний в місячний строк сплатити суму штрафу з моменту набрання вироком суду законної сили.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд, а після набрання вироком законної сили, - обраний запобіжний захід скасувати.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Nokia Е51» в металевому корпусі чорного кольору зі вставками сірого кольору (ІМЕІ телефону 97391), в шкіряному чохлі чорного кольору, що переданий потерпілому ОСОБА_2 на відповідальне зберігання, - залишити в користуванні його власника ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції.

Суддя С.М.Вознюк