Справа № 591/564/15-к Провадження № 1-кс/591/175/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, в якому просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати вищевказане житло цілодобово, застосувавши електронний засіб контролю. Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися із м. Лубни Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із потерпілими - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та свідками - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 .
Клопотання мотивовано наявністю ризиків: впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.
Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував.
Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання та докази подані сторонами, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з матеріалами досудового розслідування повідомлення про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 341, ч. 2 ст. 341 КК України ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , та ОСОБА_9 , як депутатам місцевих рад, складені колишнім прокурором Сумської області ОСОБА_46 та підписані ним особисто.
Зазначені факти судом встановлено з внесених до ЄРДР відомостей (а.с.8-12).
Прокурор вважає, що до вказаного повідомлення про підозру було внесено завідомо неправдиві відомості та в такий спосіб притягнуто до кримінальної відповідальності завідомо не винної особи, перешкоджено мирному зібранню.
З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст.178 КПК України).
Достатність доказів або наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (Рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).
Суд виходить з того, що поняття «достатності, вагомості доказів» є відмінним від їх достовірності.
Достатність доказів утворюють належні, допустимі докази. При чому, із усіх можливих фактичних даних належними можуть бути лише ті, які знаходяться в необхідному зв`язку з обставинами, які підлягають доказуванню.
Визначення допустимості пов`язано з вирішенням питання про те, чи передбачено законом дане джерело відомостей про факти, чи дотримано вимог його виявлення, закріплення і як вплинули на достовірність відомостей процесуальні порушення, якщо вони були допущені.
Визначення належності та допустимості того чи іншого джерела не означає визнання отриманих від нього відомостей достовірними.
В ході вирішення питання про застосування запобіжного заходу перевіряється обгрунтованість підозри щодо самого факту, події вчинення злочину та причетності особи до даних обставин.
Доказів порушення порядку збирання доказів слідчому судді не надано.
Надані слідчим докази вказують на ті обставини, що ОСОБА_4 підписував повідомлення про підозру, вчиняла слідчі дії відносно ОСОБА_47 , ОСОБА_43 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , та ОСОБА_9 , тобто мали місце фактичні обставини, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення злочину.
Також слідчий суддя враховує, що на даній стадії процесу недопустимою є оцінка достовірності наданих прокурором доказів, аналіз наявності в діях підозрюваного складу злочину, з`ясування умислу, мотивів вчинити злочинів або інших елементів їх складу.
Отже, виходячи з наданих прокурором доказів, відсутності у слідчого судді доказів, які надані стороною захисту, котрі могли б спростувати позицію сторони обвинувачення, підозра обгрунтована належними та допустимими засобами доказування.
При вирішенні питання щодо наявності, визначених ст.177 КПК України ризиків, слідчий суддя виходить з того, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переліченим у даній статті спробам вчнити дії, котрі можуть вплинути на хід досудового розслідування.
Висновок суду щодо наявності таких ризиків повинен грунтуватися на достатності наданих прокурором доказів, що підтверджують їх існування (п.2 ч.1 ст.194 КПК України).
Враховуючи отримані слідчим суддею в ході розгляду клопотання відомості, встановлено, що ОСОБА_4 має позитивні характеристики, тривалий час роботи в правохоронних органах, відсутність судимостей, що спростовє ймовірність впливу на інших учасників кримінального провадження, яких допитано в ході досудового розслідування та попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.
Враховуючи, відсутність негативних відомостей про особу, належну процесуальну поведінку, міцність соціальних зв`язків (наявність сім`ї, житла, утриманців, наукову діяльність), слідчому судді не доведено наявність існування ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає у м. Полтава, має декільки обєктів нерухомого майна, рідних на території Полтавської області, тобто може змінювати своє місце проживання, що утруднить його виклик слідчим або прокурором, збільшить тривалість досудового розслідування.
Тобто, існує ризик ймовірного перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, що п.4 ч.1 ст.177 КПК України віднесено до ризиків, наявність яких враховується при обранні запобіжного заходу.
Однак, прокурором всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, ОСОБА_4 має довід державної служби близько 20 років, звання Заслуженого юриста України, Почесного працівника прокуратури, близько 12 заохочувальних нагород, процесуальна поведінка в рамках даного провадження є належною. Виходячи з отриманих в ході розгляду клопотання відомостей слідчий суддя вважає, що обмеження у вільному пересуванні підозрюваного свідчитиме про суттєве втручання в його приватне життя, перешкодить спілкуванню з близькими, зокрема, матір`ю похилого віку, малолітньою донькою, яка мешкає та навчається у м. Полтава, унеможливить продовження наукової роботи у м. Суми та м. Києві.
Крім того, прокурором не надано жодних даних, які характеризують негативно ОСОБА_4 та спростовують його пояснення щодо непроживання за адресою домашнього арешту близько чотирьох років.
Слідчий суддя позбавлений можливості самостійно перевіряти дійсне місце проживання підозрюваного або ж виходити за межі клопотання слідчого та визначати відмінне від визначеного в клопотанні місце домашнього арешту.
Таким чином, клопотання слідчого в частині обрання щодо підозрюваного запобіжного західу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вищенаведені обставини, доведеність обставин, регламентованих п.1, п.2 ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким запробіжним заходом та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .
Вирішуючи питання про покладення на підозрюваного обов`язків суд вважає необгрунтованим вимогу слідчого не відлучатися з м. Лубни Полтавського області виходячи з наведених вище мотивів. Заборона спілкування з визначеними в клопотанні особами належним чином не вмотивована, оскільки доказів можливої неправомірної поведінки ОСОБА_4 не надано, вказані особи допитані в ході досудового розслідування, попереджені про кримінальну відповідальність, тому не зрозуміло яким чином підозрюваний може впливати на їх покази та перешкоджати в такий спосіб встановленню істини.
Тому, на виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України, підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 193-199, КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
· повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків - до 28 лютого 2015 року.
Копію ухвали для виконання направити Старшому слідчому СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_5 , для контролю - прокурору.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської облаті протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1