Дата документу Справа № 310/3102/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/3102/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/279/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 537 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року м. Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської міжрайонної прокуратури з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ ДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженої ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

6 листопада 2015 року начальник Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із поданням, в якому просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 , засудженої вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.04.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі та звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та направити її для відбування покарання в місця позбавлення волі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2015 року в задоволенні вказаного подання було відмовлено.

Мотивуючи таке рішення, суд зазначив, що відповідно до вимог ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, однак, у зв`язку із тим, що місцезнаходження засудженої невідомо, а в її відсутність справу розглянути неможливо, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні подання і повернути матеріали для встановлення місця знаходження засудженої ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції подання про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 та направлення в місця позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що судом був порушений процесуальний порядок здійснення виклику засудженої до суду та забезпечення її участі в судовому засіданні.

Суд розглянув подання по суті без належного повідомлення учасника судового розгляду, не врахував докази, що містяться в особовій справі на підтвердження її зникнення з постійного місця проживання саме з метою ухилення від виконання покладених на неї обов`язків; неповідомлення інспекції про факт залишення місця проживання та ті обставини, що засуджена систематично без поважних причин не з`являлась на реєстрацію до підрозділу КВІ.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала повністю, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а провадження направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений статтею 539 КПК України.

Так, частиною 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

З матеріалів судового провадження та особової справи засудженої ОСОБА_8 вбачається, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 9 квітня 2015 року її було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання було звільнено із випробуванням строком на 1 рік та у відповідності до ст. 76 КК України на неї було покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

6 листопада 2015 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області, в якому він просив суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 та направити її для відбування покарання в місця позбавлення волі.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що судом було здійснено виклик засудженої до судового засідання шляхом надсилання SMS-повідомлення, яке ОСОБА_8 доставлено не було з причин некоректно сказаного номеру телефону (а.с. 8) також судом було винесено ухвалу про здійснення приводу засудженої до судового засідання (а.с. 10).

Згідно рапорту працівника Бердянського ОП ГУНП в Запорізькій області від 23 листопада 2015 року, ухвалу суду про здійснення приводу ОСОБА_8 до судового засідання не виконано з підстав її відсутності за місцем проживання.

Посилаючись на відсутність відомостей про місце проживання засудженої, як на перешкоду для розгляду подання, суд першої інстанції прийняв рішення про відмову у його задоволенні.

Разом з тим судова колегія вважає, що таке рішення суду прийнято із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які полягають в наступному.

З системного аналізу норм, викладених у ч. 3 ст. 539, ст. 335 та ч. 2, 3 ст. 42 КПК України вбачається, що під час розгляду питань, пов`язаних з виконанням вироку, мають застосовуватися положення, що регулюють порядок судового розгляду.

При цьому, процесуальний статус засудженого під час розгляду питань, пов`язаних з виконанням вироку відповідає статусу обвинуваченого, а тому у випадку ухилення засудженого від явки до суду, останній має зупинити судове провадження щодо засудженого до його розшуку.

Між тим, суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 539, ст. 335 КПК України судове провадження за поданням інспекції до розшуку засудженої ОСОБА_8 не зупинив і за відсутністю засудженої в судовому засіданні, фактично розглянув подання по суті та відмовив в його задоволенні.

Зазначені обставини вказують на допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до норм ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду подання в тому ж суді першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Бердянського МРВ КВІ ДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженої ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий розгляду подання в тому ж суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.