АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/861/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/413/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_10 на вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , -

визнано винною і засуджено за ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно вироку суду, 08 червня 2015 року біля 12 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які перебували на вулиці с.Будилів Козівського району Тернопільської області із членами земельної комісії, що проводили встановлення межових знаків між господарством ОСОБА_10 , виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_7 схопила ОСОБА_10 за плече та нанесла рукою удар по плечах, від яких ОСОБА_10 впала на кам`яну поверхню дороги, внаслідок чого отримала легкі тілесні ушкодження.

У зміненій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 просить вирок Козівського районного суду від 03.09.2015р. скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Посилається на те, що у вироку висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального Закону і неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Крім того, мала місце неповнота судового розгляду.

Свої доводи мотивує тим, що суд не вказав у вироку її покази де вона вказувала на те, що ОСОБА_7 , накинулась на неї та завдавала багато ударів руками по голові, спині, плечах до тих пір, поки вона не втратила свідомість.

Не відповідає дійсності вказана у вироку кількість ударів, висновку експертизи та наявністю у неї синців. У вироку не вказано чи встановила комісія сільради 8 червня 2015 року межові знаки між земельними ділянками її та Лещишин, а якщо ні то чому, що має значення для кваліфікації дій обвинуваченої.

Судом не враховано обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченої, це вчинення злочину проти особи похилого віку або особи, яка перебуває у безпорадному стані (п.6 ч.1 ст.67 КК України), оскільки на момент вчинення злочину їй виповнилося 80 років. Суд обрав обвинуваченій надто м`яке покарання.

Вважає, що дії ОСОБА_7 слід було кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_9 , який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати, та призначити новий судовий розгляд, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , яка заперечує проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція потерпілої підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.1,2,3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими під час судового розгляду доказами.

Як вбачається з обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 нанесла потерпілій щонайменше три удари руками по тілу, зокрема по спині та плечах, від яких ОСОБА_10 впала на кам`яну поверхню дороги. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до легких.

Однак, як вбачається із фабули обвинувачення у вироку, суд першої інстанції визнає доведеною вину ОСОБА_7 у нанесенні удару рукою по плечах ОСОБА_10 , при цьому як на доказ її вини посилається на висновок експерта №896 від 25 червня 2015 року, при проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_10 виявлені: синці плечей, утворені від стискаючої дії пальців рук, виникли внаслідок щонайменше однієї дії на кожне плече, синець правої половини спини, утворений щонайменше від однієї дії тупого предмету.
Проте, як вбачається з висновку експерта №896 від 25 червня 2015 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження: виявлені в ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі 12.06.2015 синці плечей, з огляду на їх форму, розміри і розташування властиві для утворення від стискаючої дії пальців рук, і виникли внаслідок щонайменше однієї такої дії на кожне з плечей. Синець правої половини спини також утворився від щонайменше однієї дії тупого предмета. Отже, загалом всі виявлені в ОСОБА_10 ушкодження, виникли внаслідок щонайменше трьох травмуючих впливів тупих предметів(а.с.19-22).

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив та не надав жодної оцінки іншим ударам, які згідно обвинувального акту та вказаного висновку експертизи були нанесені потерпілій ОСОБА_10 , вказавши лише один із них та при цьому пославшись як на доказ вини обвинуваченої на неіснуючий висновок експертизи, зміст якого суперечить тому, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

Крім цього, фабула обвинувачення є неконкретною, оскільки у ній відсутні відомості до якого ступеня тяжкості належать тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_10 , що має важливе значення для кваліфікації дій обвинуваченої.

Дані порушення перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення та є безумовною підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду, який необхідно провести з дотриманням вимог процесуального закону в обсязі пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, за результатами якого постановити законне й обгрунтоване рішення.

Інші доводи в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_10 , в тому числі наявність в діях ОСОБА_7 хуліганства, підлягають перевірці під час нового судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Козівського районного суду від 03 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 , яким її засуджено за ч.1 ст.125 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2