АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1737/15 Справа № 192/1015/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344, щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Верхньодніпровська Дніпропетровської
області, не працюючого,
який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,
фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

Встановила:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду у зв`язку із суворістю призначеного йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі. Стверджує, що судом не в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують покарання. На підставі ст. 75 КК України просить звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк.
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки 6 місяців.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні незаконного заволодіння з корисливих мотивів предметами, що знаходяться на могилі, за обставин, детально викладених у вироку.
Як установив суд, 22 травня 2015 року приблизно о 12.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на території кладовища, розташованого в с. Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області поблизу вул. Поштової, за допомогою дерев`яної палиці піддав пам`ятник та заволодів двома швелерами та металевою пластиною, що знаходяться на могилі ОСОБА_10 , спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 785 грн.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене покарання, думку прокурора про те, що вирок суду не підлягає зміні, а скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, міркування потерпілого ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за ч. 3 ст. 297 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діяння за ч. 3 ст. 297 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставини, як такі, що помякшують покарання, його повне визнання своєї вини та щире каяття.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 75 КК України, але у розмірі, близькому до мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 297 КК України.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що у нього на утриманні є хвора мати пенсійного віку, є необгрунтованими та суперечать матеріалам провадження, яке не містить офіційних відомостей про наявність на утриманні обвинуваченого хворої матері, крім того, обвинувачений не працює, що виключає можливість утримувати інших осіб.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляції обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення йому більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4