АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/289/16 Справа № 202/8977/15-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001218, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 -петровську, раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
В с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за те що він, будучи незареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, в порушення Закону України «Про металобрухт», діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, в період часу з липня 2015 року по 29 жовтня 2015 року, незаконно здійснював прийом брухту кольорових і чорних металів на території приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , за ціною приблизно 1 гривня 80 копійок за 1 кг. чорного металу, мідь - 70 гривень за 1 кг., латунь - 40 гривень за 1 кг., алюміній - 12 гривень за 1 кг., сплав цинку та магнію (ЦАМ) - 8 гривень за 1 кілограм металобрухту відповідно.
29 жовтня 2015 року, в період часу з 14 години 00 хвилин до 16 години 30 хвилин, в ході проведення обшуку вказаного приміщення, було виявлено та вилучено брухт чорних металів масою - 489,6 кг, 3 кг. брухту латуні, 0,9 кг. брухту алюмінію, 2,5 кг. брухту сплаву ЦАМ та 1,1 кг. брухту нержавіючого металу, металеві ваги з лімітом зважування до 500 кг., електронні ваги марки "Акцент Весы" з лімітом зважування до 300 кг., електричну болгарку марки УШМ-9012Д та документи щодо діяльності пункту прийому металобрухту.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначення покарання змінити у зв`язку з невідповідністю покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого через свою суворість, застосувати положення ст. 69 КК України і призначити йому більш м`яке покарання ніж передбачено в санкції статті.

Свої вимоги обґрунтовує тим що, на його думку, суд першої інстанції не врахував належним чином: що вчинений злочин є не тяжким, матеріальної і моральної шкоди не заподіяно; дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарях нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має дорослого сина; активне сприяння розкриттю злочину. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не визнав вказані обставини як такі, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вирок суду змінити та призначити йому менш суворе покарання.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав її необґрунтованою, доводи безпідставними та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, правильність встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація його дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційний суд не входить в їх перевірку та виходить із фактичних обставин, встановлених місцевим судом.

Аналізуючи доводи обвинуваченого щодо невідповідністі призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку суд, при визначенні покарання, врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, свою провину визнав повністю та у скоєному щиро покаявся, що суд відніс до обставин, що пом`якшують покарання та прийшов до висновку про необхідність призначення покарання у виді штрафу у дохід держави.
Колегія суддів, погоджується з встановленими обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання, а також ступінь тяжкості, характер та суспільну небезпечність вчиненого злочину та інші обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі. Прийняте судом рішення про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, не суперечить вимогам закону та санкції статті, за якою його притягнуто до відповідальності.

Проте, враховуючи дані про особу обвинуваченого, повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення даного виду покарання в максимальному розмірі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаних норм кримінального закону, які містяться в абз. 4, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
Судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини… і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

При перевірці вироку в частині розміру призначеного покарання, крім зазначеного вище, колегія суддів враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчиненого ним вперше, а також майновий стан обвинуваченого ОСОБА_6 , який згідно матеріалів кримінального провадження не працевлаштований, проживає з дружиною, яка теж не працює, - іприходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафу до мінімального, передбаченого санкцією інкримінованої статті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. ст. 87, 412 КПК України, під час апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятьсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити виплати штрафу ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік, на 12 (дванадцять) частин, з періодичністю виплат - по 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, які необхідно сплачувати до 01 числа кожного місяця.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді: _________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3