Єдиний унікальний номер 741/1028/15
Провадження № 1-в/741/36/15
У Х В А Л А

м. Носівка 13 серпня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю представника КВІ Носівського району ОСОБА_4 ,

та засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання,

встановив:
23 квітня 2014 року вироком Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права займатися лікарською діяльністю займати лікарські посади на строк два роки.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 2 липня 2014 року вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2014 року було змінено. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. В резолютивній частині вироку слова «займатися лікарською діяльністю» було виключено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2015 року вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 2 липня 2014 року в частині призначеного додаткового покарання було змінено та зазначено, що ОСОБА_5 позбавлений права обіймати посади лікаря, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки.

27 липня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення його від додаткового покарання, оскільки він відбув половину строку зазначеного покарання, працює лікарем акушер-гінекологом КЛПЗ «Ніжинський міський пологовий будинок», за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву з мотивів, які в ній зазначені, просив її задовольнити.

Прокурор та представник КВІ Носівського району в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви з тих мотивів, що ОСОБА_5 було призначено основне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України було звільнено від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_5 не відбув основного покарання, а тому відсутні правові підстави для звільнення його умовно-достроково від додаткового покарання.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд погоджується з доводами засудженого ОСОБА_5 про те, що до нього необхідно застосовувати ст. 81 КК України в редакції, яка діяла на момент вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статті 81 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не відбуває та не відбув основне покарання у зв`язку з тим, що на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Кримінально виконавча інспекція Носівського району не мала підстав для того, щоб надіслати до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 не обґрунтована на законі, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

ухвалив:
Відмовити засудженому ОСОБА_5 у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1