Справа № 701/1343/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року м. Берегово

Суддя Берегівський районний суд Закарпатської області в особі ОСОБА_1, при секретарі Ердевдій І. С., з участю скаржника ОСОБА_2 представника скаржника адвоката ОСОБА_3, обвинуваченого ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5 розглянувши скаргу ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності в порядку приватного обвинувачення, передбаченого ст. 27 КПК України ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ст. 356 КК України, -

встановив:

15 травня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 27 КПК України в якій просить порушити кримінальну справу за ч. 1 ст. 15- ст. 356 КК України і притягнути до відповідальності ОСОБА_4, оскільки 13.04.2012 року біля 11 години група людей в кількості 15 чоловік під керівництвом ОСОБА_4 вірвалися на територію Фермерського господарства Балла, що розташоване в с. Кідьош по вул.. Раковці Ференца, 19, безпідставно, не маючи жодних рішень державних органів або інших правових підстав ОСОБА_4 став вимагати зерно та бензоколонку в рахунок заборгованості.

Вивчивши скаргу приходжу до висновку, що вона повинна бути залишена без розгляду і повернута особі, яка її подала, оскільки не відповідає вимогам частини 1 статті 251 КПК України.

Відповідно до наведеної норми скарга повинна відповідати вимогам КПК України, встановленим щодо обвинувального висновку (ст. ст. 223, 224 КПК України).

Стаття 223 КПК України передбачає, що обвинувальний висновок складається з описової та резолютивної частини. В описовій частині зазначаються: обставини справи, як їх встановлено на досудовому слідстві: місце, час, спосіб, мотив і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; наявність обставин, які обтяжують та помякшують покарання обвинуваченого.

В резолютивній частині наводяться відомості про особу обвинуваченого, коротко викладається суть предявленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Крім того, відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 2 липня 2004 року N 13 Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів, судам необхідно суворо додержувати вимог ч. 1 ст. 27 КПК про те, що кримінальні справи про перелічені в ній злочини можуть бути порушені тільки за наявності скарги потерпілого або його законного представника. У скарзі мають бути чітко викладені підстави для порушення справи, зокрема обставини, час, місце, мотиви, наслідки вчинення злочину, його кримінально-правова кваліфікація та відповідні докази; дані про особу, яка підозрюється в його вчиненні; прохання про притягнення її до кримінальної відповідальності тощо.

Проте, дана скарга не відповідає вищезазначеним вимогам, а саме:

- форма резолютивної частини не відповідає вимогам щодо форми обвинувального висновку, а саме: не зазначені в повному обсязі відомості про обвинуваченого, а саме: національність, освіта, відомості про роботу, відомості про наявність чи відсутність судимості відносно останнього;

- відсутні документи, що характеризують особистість обвинуваченого (з місця проживання, з місця роботи);

- відсутні документи, що підтверджують відомості про, особу яка подала скаргу копія паспорту.;

- надані копії документів не завірені належним чином.

- в резолютивній частині скарги не вказаний спосіб вчинення злочину (самоуправство) який механізм вчинення дій правомірність яких оспорюється.

- скаржник не зазначив місця складання ним своєї скарги.

Відповідно до ст. 251 КПК України суддя залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам ст.ст. 223, 224 КПК України.

Тільки при виконанні всіх зазначених вимог скарга може бути прийнята до розгляду та порушена кримінальна справа в порядку ст. 27 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 224, 251 КПК України, суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності в порядку приватного обвинувачення, передбаченого ст. 27 КПК України ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ст. 356 КК України залишити без розгляду і повернути їй з усіма матеріалами, у звязку з невідповідністю вимогам статей 223 та 224 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1