АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/943/15 Справа № 711/4616/15-к Категорія: ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працює, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі за ч.2 ст. 263 КК України - строком 2 роки; за ч.1 ст. 115 КК України - строком 11 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком 12 років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішено стягнутиз ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2215 грн. 92 коп.

Вирішена доля речових доказів згідно ст. 100 КПК України.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, 04.03.2015 року близько 18 години 30 хвилин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кухні наодинці з ОСОБА_11 , який за запрошенням знайомої ОСОБА_12 прибув до помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживав обвинувачений ОСОБА_7 де вони утрьох розпивали спиртні напої, під час конфлікту, що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи намір здійснити умисне вбивство ОСОБА_11 , умисно наніс йому один удар ножем в область грудної клітини праворуч, причинивши йому проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини праворуч у вигляді рани на правій боковій поверхні грудної клітки, ушкодження 7-го ребра справа та міжреберних м`язів у 7-му міжребер`ї та наскрізного ушкодження нижньої частини правої легені, що супроводжувалося масивною кровотечею та призвело до гострого недокрів`я внутрішніх органів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого через короткий проміжок часу, який обчислюється декількома хвилинами, наступила смерть ОСОБА_11 , причиною якої стали тілесні ушкодження, умисне заподіяні йому обвинуваченим ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 витягнув труп ОСОБА_11 з квартири на вулицю і залишив його на лавочці біля будинку АДРЕСА_3 , а сам забрав свої речі та собаку, після чого втік з місця події.

Крім того, влітку 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 на березі річки Дніпро по вул. Береговій в м. Черкаси, вигулюючи собаку, знайшов холодну зброю мисливський ніж у чохлі, який привласнив та періодично носив на території м. Черкаси. 04 березня 2015 року близько 19 години 30 хвилин після скоєння вбивства ОСОБА_11 обвинувачений переніс вказаний ніж із квартири АДРЕСА_4 до будинку АДРЕСА_5 , де викинув. 05 березня 2015 року працівники міліції в указаному ОСОБА_13 місці знайшли та вилучили викинутий ним ніж, який він переносив без передбаченого законом дозволу.

У поданих на вирок апеляціях:

- обвинувачений ОСОБА_7 просить про скасування вироку і направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд з посиланням на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, наполягаючи на тому, що він, тримаючи ніж в руці, впав на потерпілого, внаслідок чого заподіяв колото-різане поранення, що судом не було враховано та неправильно визначено форму вини, мотив і мету, спосіб його дій. Вказує на неналежне вирішення питання щодо знаряддя злочину. Вважає, що суд не дотримався його прав, не врахував пом`якшуючі обставини, що злочин вчинено внаслідок збігу обставин і неправильної поведінки потерпілого, а також, його вік, стан здоров`я, його минуле, поведінку за місцем проживання, роботи, навчання. Посилається на положення ст.ст. 23, 24, 65, 118,119 КК України, ст.ст.9, 94, 370 КПК, ст.ст. 19, 62 Коституції України, практику Європейського Суду з прав людини щодо захисту прав обвинуваченого, принципу рівності сторін та справедливого судового розгляду;.

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 також просить скасувати вирок через невідповідність викладених у судовому рішенні висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та ухвалити новий вирок, яким дії ОСОБА_7 кваліфікувати не за ч. 1 ст. 115 КК України, а за ч. 1 ст. 119 КК України;

- прокурор, який брав участь у судовому розгляді справи, просить про скасування вироку через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внасідок м`якості та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі і згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточно на 13 років позбавлення волі, мотивуючи, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини, що істотно впливають па ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, що обвинувачений раніше судимий, ніяких висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а навпаки вчинив нові умисні злочини, котрі посягають на життя та здоров`я особи.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просять задовольнити їх апеляційні вимоги, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечує доводи апеляційних скарг обвинуваченого і захисника останнього адвоката ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, з наступних підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, які ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не носив мисливський ніж і не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_14 , а рану ножем наніс йому ненавмисне, судом першої інстанції було належно перевірено і не знайшли свого підтвердження.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується перевіреними судом та наведеними у вироку наступними доказами.

Обвинувачений, визнав те, що в нього не було передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, яку він влітку 2014 року із берега річки АДРЕСА_6 переніс до свого помешкання. Цей же ніж він приблизно в грудні 2014 року переніс із квартири АДРЕСА_7 , а 04.03.2015 р. близько 19 год.30 хв. переніс із квартири АДРЕСА_8 .

Під час огляду місця події 05.03.2015 року п, вказаному ОСОБА_7 , поблизу будинку № 168 по вул. Ватутіна в м. Черкаси, дійсно було знайдено ніж з дерев`яною рукояткою в чохлі, який за висновками судової експертизи № 159 є холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем мисливського загального призначення, який виготовлений саморобним способом з наслідуванням конструкції ножів мисливських загального призначення.

З урахуванням об`єктивних даних про те, що під час огляду 05.03.2015 р. дану холодну зброю було знайдено і вилучено у вказаному обвинуваченим місці, про яке знала тільки особа, яка його туди принесла і залишила, колегія суддів погоджується з висновком суду, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_15 , які вона надала в суді першої інстанції з дотриманням вимог ст. 352 КПК України про те, що 04.03.2015 р. вона прийшла до ОСОБА_13 додому, через деякий час вона запросила свого колишнього приятеля ОСОБА_14 , на правій руці якого був гіпсовий лангет, і вони утрьох вживали спиртні напої. Під час цього ОСОБА_13 крикнув на неї і ОСОБА_14 зробив йому зауваження, а ОСОБА_13 сказав тому, щоб він не втручався. Після цього вона вийшла із кухні до кімнати, куди повернулась через 5-10 хвилин і побачила ОСОБА_14 , який сидів без ознак життя, а на його грудній клітині була кров. ОСОБА_13 заставив її відчинити двері і витягнув тіло ОСОБА_14 на вулицю, де всадовив на лавку, а їй сказав, щоб викликала «швидку», після чого повернувся до квартири. Вона ще в квартирі побачила, що ОСОБА_14 не подає ознак життя, а на вулиці намагалась нащупати пульс, але пересвідчилась в тому, що він мертвий.

При огляді місця події ввечері 04 березня 2015 року біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 біля лавочки виявлено труп чоловічої статі з ознаками тілесних ушкоджень. Від цього місця через сходову клітку до розташованої на першому поверсі квартири АДРЕСА_9 вели сліди речовини бурого кольору.

Під час обшуку вказаної квартири 04.03.2015 р. на килимку в коридорі виявлено сліди такої ж речовини, а також чоловічу кепку (капелюх) і чоловічі черевики. В кухні знайдено недопиту пляшку горілки, залишки їжі, що об`єктивно підтверджує покази обвинуваченого і свідка ОСОБА_16 про вживання ними та ОСОБА_14 спиртного.

За висновками судово-медичних імунологічних експертиз № 05-1 -08/89 від 01.04.15 р. і ОСОБА_17 6.04.15 р. та № 05-1-08/91 на вилучених з квартири фрагменті килимка та кепці, на змивах в під`їзді і гіпсовій пов`язці трупа знайдено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_11 .

Під час досудового розслідування свідок ОСОБА_18 упізнала серед інших предметів взуття та головних уборів черевики та капелюх, які були вилучені під час обшуку квартири, в якій мешкав ОСОБА_13 , як такі, що належали ОСОБА_11 .

За висновками судово-медичної експертизи № 03-01/187 на трупі ОСОБА_11 виявлено проникаюче ушкодження грудної клітини праворуч у вигляді рани на правій боковій поверхні грудної клітки, ушкодження 7-го ребра праворуч та міжреберних м`язів в 7 міжребер`ї та наскрізного ушкодження нижньої частки правої легені, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; синці та садна на голові, крововилив в м`які тканини голови, подряпини на голові та на правій вушній раковині, синці та садна на тулубі і кінцівках, синці на правій кисті та в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу, які носять ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Проникаюче ушкодження грудної клітини було заподіяно незадовго до настання смерті ОСОБА_14 , а саме на протязі короткого проміжку часу, який обчислюється від декількох до десятків хвилин. Причиною смерті є проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини праворуч у вигляді рани на правій боковій поверхні грудної клітки, ушкодження 7-го ребра справа та міжреберних м`язів у 7-му міжребер`ї та наскрізного ушкодження нижньої частини правої легені, що супроводжувалося масивною кровотечею та призвело до гострого недокрів`я внутрішніх органів. В крові трупа виявлено етиловий спирт.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_13 відтворив обставини заподіяння ОСОБА_14 тілесних ушкоджень і пояснив, що в його конфлікт з ОСОБА_16 втрутився ОСОБА_14 , який замахнувся на нього рукою в гіпсі. Після цього він штовхнув ОСОБА_14 , той перечепився за ніжку крісла і впав. Далі він з ножем в руці підійшов до потерпілого, але той, лежачи на підлозі, наніс йому удар ногою в груди і він, перечепившись, впав на ОСОБА_14 з ножем в руці і при цьому спричинив йому ножове поранення. Після цього він допоміг ОСОБА_14 вийти з квартири на вулицю, при чому той в під`їзді падав.

Суд першої інстанції відмітив, що обвинувачений по різному описував обставини події: під час слідчого експерименту не вказав, що ОСОБА_14 після поранення ще сидів на кріслі в кухні, а також під час цієї слідчої дії зазначив, що ОСОБА_14 впав після його поштовху, потім наніс йому удар ногою, від чого він втратив рівновагу, об щось перечепився і впав з ножем на потерпілого, хоча в судовому засідання пояснив, що вони з ОСОБА_14 впали із-за того, що потерпілий потягнув його рукою за одяг.

Таким чином, на думку суду, описуючи обставини події, підсудний намагався уникнути відповідальності за фактично скоєний ним злочин, хоча при цьому і в судовому засіданні, і під час слідчого експерименту наполягав на тому, що впав на потерпілого, тримаючи ніж в руці, внаслідок чого заподіяв потерпілому колото-різане поранення.

За наслідками слідчого експерименту проведено ще одну судово-медичною експертизу, згідно з висновками якої № 03-01/187/5 виникнення у потерпілого ОСОБА_14 проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітини за обставин, вказаних обвинуваченим ОСОБА_13 , виключається.

З відеозапису до протоколу слідчого експерименту судом встановлено, що експерт був присутній при проведенні вказаної слідчої дії. Висновки експерта грунтуються на співставленні показів ОСОБА_13 та даних, отриманих при внутрішньому обслідуванні трупа, зокрема - напрямку ранового каналу. Цим висновком спростовуються показання обвинуваченого про те, що він заподіяв потерплому ОСОБА_14 проникаюче тілесне ушкодження необережно.

При досліджені трупа виявлено не тільки проникаюче ушкодження грудної клітини, а й інші тілесні ушкодження. Синці на правій кисті та в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу виникли задовго до цієї події і не мають відношення до вказаного злочину. Синці та садна на голові, крововиливи в м`які тканини голови, подряпини на голові i на правій вушній раковині, синці та садна на тулубі й кінцівках могли виникнути за обставин, зазначених обвинуваченим ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, а саме при тому, що ОСОБА_14 , як мінімум, двічі падав. Факт падіння тіла ОСОБА_14 в коридорі на сходах підтвердила i свідок ОСОБА_16 .

Також 05.03.2015 р. за участю обвинуваченого проведено огляд місця події, під час якого у вказаному ним місці біля гаража № НОМЕР_1 по вул. Смілянській в м. Черкаси знайдено спортивні штани із слідами речовини бурого кольору, інші предмети одягу, а також медичні документи i трудову книжку на ім`я ОСОБА_7 , документи на собаку, власником якої є ОСОБА_13 .

За висновками молекулярно-генетичної експертизи № 2-04/228 на вилучених біля гаража спортивних штанях знайдено кров людини, яка походить від ОСОБА_19 i яка не може походити від ОСОБА_7 .

Результати проведеного обшуку квартири АДРЕСА_4 , в ході якого знайдено предмети зі слідами кровi, походження якої можливе від ОСОБА_19 , а також його взуття; результати огляду місця події 04.03.2015 р., під час якого знайдено труп ОСОБА_14 без взуття; показання обвинуваченого про те, що він наніс ножем тілесне пошкодження ОСОБА_14 в цій квартирі, а також показання свідка ОСОБА_16 переконують суд в тому, що злочин вчинено саме у вказаній квартирі.

За висновками судово-медичної експертизи № 05-5-06/35 на знайденому біля будинку АДРЕСА_5 ножі виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_19 .

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченим діянь, надав їм правильну кваліфікацію, та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені ним в апеляційній скарзі, об`єктивно не підтверджені та спростовуються доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, в повному обсязі дослідженими в судовому засіданні, які є послідовними, узгоджуються між собою та спростовують його доводи про те, що він не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_14 і рану ножем наніс йому ненавмисне, а тому розцінюються колегією суддів як обраний спосіб захисту.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія також не вбачає обґрунтованих підстав для її задоволення. Зокрема, колегія суддів вбачає, що позиція захисника стосовно необхідності кваліфікації діяння, вчиненого ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 119 КК України, є необґрунтованою. На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно визнав доведеним той факт, що умисел обвинуваченого був спрямований саме на позбавлення життя потерпілого.

Покарання суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з вимог ст.ст. 50, 65 КК України з врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності вчинених ним правопорушень, обставини їх скоєнь, їх тяжкість, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується як особа, схильна до зловживання спиртними напоями та до конфліктів, пом`якшуючої покарання обставини наявність неповнолітньої дитини, а також наявність захворювань, які підтверджені довідкою СІЗО, обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння і обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 263 та ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання суд першої інстанції належно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідне і достатнє для виправлення покарання і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Тому, твердження прокурора, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, є безпідставними, оскільки дані обставини в повній мірі були враховані судом при призначенні покарання обвинуваченому.

Таким чином колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, і не знаходить підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - без задоволення

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту одержання копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :