У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі прокурораОСОБА_5 ,
особи, яка подала заяву,ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 24 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою ОСОБА_6 повернуто її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року.
В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що заява ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, оскільки не містить в собі конкретних даних в чому саме полягають нововиявлені обставини, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду чи ОСОБА_6 під час судового розгляду, не наведене і належне обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують нововиявлені обставини.
Не вказала заявник, якого змісту ухвалене судове рішення, про перегляд якого вона ставить питання у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Вказане судове рішення не додано до її заяви.
Всупереч вимогам ч. 4 ст. 462 КПК України до заяви також не додано її копії в кількості необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження.
Оскільки в своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, поданій в порядку Глави 34 КПК України, ОСОБА_6 ставить питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження, то для вирішення цього питання, як указується в оскаржуваній ухвалі суду, передбачена інша форма звернення до суду, а саме, в порядку ст. 303 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить визнати нововиявленою обставиною її процесуальне становище не свідка, а заявниці та потерпілої в кримінальному провадженні за фактом вбивства її брата ОСОБА_7 після вчинення злочинів за ч. 4 ст. 190, ст.ст. 199, 222 КК України, що знаходиться у взаємозв`язку з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 131 101 000 142 16 від 10 вересня 2013 року відносно неї з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 383 КК України, остання постанова про закриття якого від 25 грудня 2013 року скасована ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року з направленням провадження для подальшого проведення досудового розслідування.
В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує на прийняття до провадження Європейським судом з прав людини її заяви щодо неефективного розслідування обставин смерті її брата ОСОБА_7 , які вона і просить дослідити суд апеляційної інстанції в даному провадженні.
В додатках до апеляційної скарги містяться посилання на наявність кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_6 : № 120 131 101 000 142 16 від 10 вересня 2013 року за ст. 383 ч. 1 КК України, № 420 121 100 600 001 97 від 11 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України, № 420 121 100 600 002 52 від 13 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України, № 120 121 100 600 011 41 від 19 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України, № 120 131 100 600 027 52, № 120 131 100 600 027 53 від 28 березня 2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України, № 120 131 101 000 092 27 від 31 травня 2013 року за ст. 356 КК України та провадження за ст.ст. 190 ч. 4, 199, 222 КК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ОСОБА_6 , в судових засіданнях суду апеляційної інстанції, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження за заявою ОСОБА_6 , витребувавши та дослідивши матеріали кримінальних проваджень за клопотанням та доводами ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як указують приписи ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до вимог ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами поряд з іншими даними також зазначається: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Натомість в заяві ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року не міститься конкретних даних щодо того, в чому саме полягають нововиявлені обставини, які могли вплинути на прийняття даного судового рішення, але не були відомі ОСОБА_6 чи суду під час судового розгляду.
Судове рішення, про перегляд якого ОСОБА_6 поставила питання, до її заяви не до додано.
Проте, зі змісту її заяви видно, що вона фактично оскаржує постанову про закриття кримінального провадження за № 120 131 101 000 142 16, для якого передбачена інша форма звернення до суду, а саме в порядку ст. 303 КПК України.
З кримінального провадження № 120 131 101 000 142 16 від 10 вересня 2013 року, який витребував суд апеляційної інстанції, видно, що згідно з постановою від 23 червня 2014 року дане провадження закрито за відсутності в діянні ( ОСОБА_6 ) складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.
При цьому, роз`яснено порядок оскарження постанови - згідно з вимогами ст.ст. 303, 304 КПК України, що фактично і зазначила слідчий суддя.
Однак, що саме мала на увазі ОСОБА_6 при її проханні про скасування даної постанови та направлення матеріалів для проведення досудове розслідування за її заявою про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами зі змісту заяви не убачається.
Сама по собі обставина визнання ОСОБА_6 потерпілою в кримінальних провадженнях за фактом смерті її брата ОСОБА_7 не може слугувати нововиявленою обставиною і підставою для перегляду ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року, яка до того ж скасована ухвалою колегії суддів Апеляційного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року з постановленням нової ухвали про повернення скарги ОСОБА_6 , як особі, яка не мала права подавати скаргу.
За наведеним в сукупності, суд першої інстанції 24 грудня 2014 року, прийшов до ґрунтовного висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_6 , яка не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Але, при цьому колегія суддів, в порядку ст. 404 КПК України, зазначає про наступне.
Так, згідно з повідомленням ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції та в численних доповненнях та клопотаннях, що надішли до суду апеляційної інстанції, вона фактично не погоджується з неефективним розслідуванням обставин смерті її брата ОСОБА_7 , а тому суд апеляційної інстанції вжив заходів на відшукання всіх кримінальних проваджень, що пов`язані з дослідженням даних обставин та визначення процесуального статусу ОСОБА_6 в них, про що вона зокрема поставила питання в заяві від 13 грудня 2014 року про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами.
З наданих пояснень ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, її клопотань та письмових пояснень та доповнень до них, видно, що 26 травня 2008 року в квартирі АДРЕСА_1 , раптово помер її брат ОСОБА_7 , про що вона дізналася від іншого брата.
Дана квартира належала їй з братом ОСОБА_7 на праві сумісної власності по частині. В даній квартирі проживав брат з співмешканкою ОСОБА_8 .
Коли вона- ОСОБА_6 , напередодні - 24 травня 2008 року заходила до квартири брата, то виявила відсутність речей у квартирі, у зв`язку з чим у них виник конфлікт з ОСОБА_8 та вона- ОСОБА_6 звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів про вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України.
Після смерті брата вона- ОСОБА_6 дізналася, що 18 квітня 2008 року ОСОБА_7 подарував (продав) частину вказаної квартири ОСОБА_9 , у тому числі на підставі довідки ф. 3, виданій головою кооперативу Радянський гігієніст ОСОБА_10 , де вона - ОСОБА_6 не вказана як співвласниця квартири.
Згідно розписок від 20 лютого 2008 року брат ОСОБА_11 , начебто взяв у ОСОБА_9 в якості завдатку за його частину квартири - 800 доларів США та 2.000 доларів США, 06 березня 2008 року - 1.000 доларів США, 12 квітня 2008 року - 5.000 доларів США, 17 квітня 2008 року - 19.500 доларів США, та 18 квітня 2008 року невизначену суму грошей, що загалом, з урахуванням попередніх доплат, складає 55.000 доларів США.
В указану квартиру ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) після оформлення договору дарування від 18 квітня 2008 року поселила 01 травня 2008 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - осіб без визначеного місця проживання, які не впускали її- ОСОБА_6 , як і не впускала ОСОБА_8 , до квартири.
Після смерті ОСОБА_7 , як стверджує ОСОБА_6 , зникло майно з квартири, у тому числі колекція слайдів її батька фотохудожника ОСОБА_15 .
За наведеним вона вважає, що смерть брата була насильницькою, в результаті умисного споювання чи отруєння її брата, у зв`язку з чим звернулася з відповідною заявою про злочин від 21 травня 2008 року.
З кримінальних проваджень, які надійшли до суду апеляційної інстанції, вбачається наступне.
Так, до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали на підставі яких винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_6 про: злочин за ст. 190 КК України з приводу шахрайських дій по відношенню до заявниці ОСОБА_9 , яка поселила в зазначеній квартирі неустановлених осіб, що не впускали ОСОБА_6 до квартири 29 червня 2012 року, остання постанова від 06 липня 2012 року; злочин за ст. 296 КК України щодо ОСОБА_9 , яка не впускала ОСОБА_6 до квартири 24 серпня 2011 року, постанова від 29 серпня 2011 року; за заявою ОСОБА_6 щодо внесення ОСОБА_10 неповної інформації до довідки ф. № 3, постанова від 01 вересня 2012 року.
Проте, в порядку Кримінального процесуального закону 2012 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_6 внесені наступні відомості: провадження № 420 121 100 600 002 52 від 13 грудня 2012 року щодо проведення почеркознавчої експертизи повідомлення, наданого в рамках проведення перевірки за фактом смерті її брата ОСОБА_7 26 квітня 2008 року; провадження № 420 121 100 600 001 97 від 11 грудня 2012 року та провадження № 120 131 100 600 027 53 від 28 березня 2013 року за фактом смерті ОСОБА_7 , останнє провадження разом з попереднім провадженням від 19 листопада 2014 року направлено до СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, які об`єднані в одне кримінальне провадження.
На переконання колегії суддів, саме в останніх кримінальних провадженнях ОСОБА_6 може мати процесуальний статус потерпілої на підставі ст. 55 КПК України, пам`ятку про процесуальні права потерпілої вона отримала 03 червня 2013 року, а в послідуючому вона має право і на звернення в порядку ст. 220 КПК України з клопотаннями про виконання будь-яких процесуальних дій слідчим, прокурором, кожна з стадій яких завершується прийняттям процесуального рішення, дією або бездіяльністю слідчого/прокурора, що може бути предметом оскарження ОСОБА_6 до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.
Такі ж права має ОСОБА_6 і в провадженні № 120 121 100 600 011 41 від 19 грудня 2012 року за фактом виявлення нею 26 квітня 2008 року відсутності речей в квартирі АДРЕСА_1 , з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України, де також поставити питання про приєднання до даного провадження матеріалів дослідження цих обставин, за матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи, що містяться в 3-х томах.
Також в Печерському РУ ГУ МВС України в м. Києві є матеріали кримінального провадження за № 120 131 101 000 092 97 від 31 травня 2013 року за заявою ОСОБА_6 , за обставин що 26 квітня 2013 року о 07.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_8 не впускає до квартири, яка належить заявниці ОСОБА_6 , з попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ст. 356 КК України.
Проте, в заяві ОСОБА_6 від 30 травня 2013 року, що слугувала підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначено, що вказані події мали місце 26 квітня 2008 року, а не 26 квітня 2013 року, як помилково міститься у витягу з кримінального провадження № 120 131 101 000 092 97 від 31 травня 2013 року.
Згідно з даними вироку Оболонського районного суду м. Києва від 29 грудня 2011 року, 15 серпня 2008 року на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_16 учинив вбивство ОСОБА_8 .
Остаточне рішення в матеріалах кримінального провадження № 120 131 101 000 092 97 від 31 травня 2013 року відсутнє.
Наявність інших кримінальних проваджень в порядку КПК України 2012 року чи кримінальних справ в порядку КПК України 1960 року за обставинами смерті ОСОБА_7 , суду апеляційної інстанції виявити не вдалося, не дивлячись на багаторазові протягом тривалого часу звернення до органів МВС України всіх рівнів та до органів прокуратури.
Водночас, обставини смерті брата ОСОБА_6 ОСОБА_7 не можуть бути, в силу вимог ст. 404 КПК України, предметом дослідження в даному провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, а повинні бути встановлені органом досудового розслідування у відповідних кримінальних провадженнях, в яких ОСОБА_6 , користуючись своїми правами потерпілої, передбаченими ст. 56 КПК України, має право, зокрема, подавати докази та заявляти клопотання на відшукання доказів в порядку ст. 220 КПК України чи ставити питання про об`єднання всіх кримінальних проваджень в одне провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 467 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року повернута особі, яка подала таку заяву, - без змін.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3