№ 5-5275ск13
постанова

«2» листопада 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3., розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 на вирок Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня

2012 року,

в с т а н о в и л а:

У касаційних скаргах засуджений порушує питання про перегляд у касаційному порядку вказаного вироку, а також заявив клопотання про відновлення строку на його касаційне оскарження. Водночас

ОСОБА_2, не погоджуючись із постановами, ухваленими за результатами перевірки його касаційних скарг, заявив відвід судді ВССУ ОСОБА_3

Дана касаційна скарга передана судді, визначення якої здійснено автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно зі ст. 56 КПК 1960 року заяви про відвід можуть бути заявлені до початку судового слідства. З аналізу норм цього Кодексу випливає, що процесуальним законом не передбачено можливості вирішення питання про відвід визначених автоматизованою системою документообігу суддів до витребування кримінальної справи. Поряд із цим ОСОБА_2, мотивуючи відвід, по суті оспорює постанови судді, які в силу закону не підлягають оскарженню. Отже, правових підстав, які унеможливлюють прийняття суддею, визначеної у порядку ст. 16-2 КПК 1960 року, процесуального рішення відповідно до приписів статей 388 вказаного Кодексу, не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року касаційні скарги на судові рішення, зазначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.

Вирок Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від

22 березня 2012 року щодо ОСОБА_2 набрав законної сили 06 квітня 2012 року.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду касаційної інстанції з питання оскарження вироку місцевого суду, заявляючи клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження.

Постановами судді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 липня 2014 року, 30 липня 2015 року та 05 жовтня 2015 року засудженому ОСОБА_2 відмовлено у витребуванні кримінальної справи щодо нього. Водночас засудженому роз'яснено, що за правилами КПК 1960 року питання з поновлення строку на касаційне оскарження до компетенції суду касаційної інстанції не відносяться, а вирішується у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу, судом, який постановив оскаржуваний вирок.

Незважаючи на роз'яснення засудженому положень ст. 353 КПК

1960 року, ним 16 жовтня 2015 року (згідно з штампом відділення поштового зв'язку на конверті) вкотре подано касаційні скарги на вирок із клопотанням про поновлення строків на касаційне оскарження, який в установленому законом порядку не відновлений.

За таких обставин згідно з ч. 2 ст. 386, з ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року подані засудженим касаційні скарги не можуть бути предметом касаційного розгляду, а кримінальна справа за такими скаргами не підлягає витребуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 388 КПК 1960 року,

пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо нього.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3