справа №1/1408/104/2012
ВИРОК

іменем України

29.01.13 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

при секретарі судового засідання Євтушок Є. В.

з участю прокурора Кучеренко М. О.

потерпілої ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Врадіївського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, розлучений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працює по найму, у людей- надає послуги по зварювальним роботам, раніше засуджений 27 грудня 2012 року Врадіївським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання повністю не відбуте, місце реєстрації проживання АДРЕСА_1,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

встановив:

17серпня 2012 року, біля 19:00 години, ОСОБА_3, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп»яніння, на грунті неприязних відносин до своєї тещі ОСОБА_1, під час обоюдної сварки, умисно схопив її рукою за волосся на голові та почав з силою тягати в різні сторони, а потім відштовхуючи її від себе спрямував потерпілу до житлового будинку, де потерпіла головою вдарилась об поряд розташоване .віконне скло, від чого відчула сильну фізичну біль. Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_3, намагаючись силоміць підняти потерпілу за верхній одяг шляхом накручування, двічі ударив останню об стіну житлового будинку. У результаті дій ОСОБА_3, потерпілій спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу грудної клітини, забиття головного мозку 1 -го ступеня, які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень по тривалості розладу здоров'я.

Підсудний у спричиненні потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень вину не визнав, вину визнав частково у спричинені легких тілесних ушкоджень, а саме у крововиливі грудної клітини. При цьому суду показав, що 17.08.2012 року по місцю свого проживання побив свою дружину, за що вже засуджений судом. А потім пізніше, біля 19.00 год., під час обоюдної сварки із своєю тещею умисно схопив її своєю рукою за волосся на голові та силою утримував її у напівзігнутому стані, після чого відпустив. При цьому потерпіла залишалась стояти на-ногах та головою не ударялась ні об вікно, ні об стіну житлового будинку. Забій головного мозку потерпіла симулювала. Що стосується крововиливу грудної частини, то вказане тілесне ушкодження могло утворитися від його дій, коли він намагався потерпілу схопити за одяг та утримував її з силою за волосся. Просить вибачення у потерпілої.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним, його вина в спричиненні умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_1 суду показала, що з підсудним тривалий час перебуває у неприязних відносин із-за своєї-доньки ОСОБА_5, яку підсудний того ж дня побив. Дізнавшись про це, вона біля 19.00 год. прийшла до двору підсудного, де побачила, що підсудний із своєю матір»ю глумляться над її донькою, при цьому наносячи останній ударі. Він був п»яний. Не стерпівши цього та із словами « Коли це все закінчиться? « вона попрямувала до підсудного, який на випередження направився до неї та схопив однієї рукою її за волосся, а іншою намагався утримувати її у напівзігнутому стані, від чого вона, відчула сильну біль та почала кричати, намагаючись звільнитись від підсудного. Із силою підсудний спрямував її тіло до житлового будинку та відпускаючи волосся вдарив її головок об вікно. Вона відчула сильну біль у області голови від удару та груді, коли підсудний намагаючись її підняти за тіло в області груді і верхній одяг, який накручував, схопив за плечі та двічі ударив об стіну житлового будинку. Коли приїхали працівники міліції, то вона вже перебувала із донькою на дорозі, а підсудний із своєю матір»ю у дворі. Коли вона перебувала у міліції, то її стало гірше та вона була госпіталізована до хірургічного відділення Врадіївської РЦЛ, де лікувалась 28 днів від забиття головного мозку та забиття грудної клітини. Вважає, що побиттям їй спричинені матеріальні збитки у розмірі 2354 грн. 41 кой., які вона витратила на придбання ліків, та 50 000 грн. моральної шкоди, які просить стягнути з підсудного, як особи який вчинив злочин. Просить підсудного позбавити волі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала аналогічні показання, які узгоджуються з показаннями потерпілої по часу, місцю, тривалості та фактично спричинених підсудним тілесних ушкоджень їй матері. При цьому вона пояснила, що головою її мати вдарилась об скло у вікні житлового будинку після того, як підсудний із силою утримуючи мати за волосся відштовхнув від себе, а потім як мати знепритомніла, почав знову піднімати матір за одяг та тіло в області груді і спини та знову двічі вдарив її головою об стіну житлового будинку. Вона намагалась підсудного від своєї матері відтягнути, але так як була сама побита цього зробити вчасно не змогла. При цьому ОСОБА_3 був п»яний.

Неповнолітній свідок ОСОБА_6, який є сином підсудного, суду підтвердив показання як потерпілої , так і свідка ОСОБА_5, та суду показав, що під час сварки та бійки, яка сталась на їх подвір»ї 17.08.2012 року, папа побив бабусю ОСОБА_1. Він бачив, як папа схопив бабусю за волосся та штовхнув її до житлового будинку, від чого вона вдарилась головою об вікно, де скло раніше вже було розбито. Від удару об вікно розбите скло осипалось. Він також бачив, як папа хапав бабусю за плечі та руки та бив об стіну. Перед цим папа побив маму. Коли бабуся перебувала у лікарні то вони з мамою купували ліки та відвідували її у лікарні. Вона скаржилась, що її сильно болить голова. Коли папа бив маму він був випивший.

Свідок ОСОБА_7, підтвердила показання потерпілої частково та суду показала, що підсудний є її сином та бійка, яка сталась 17.08.12 року спочатку між її сином та невісткою, а пізніше і ОСОБА_1 та сином, сталася на її очах біля її житлового будинку та була спровокована самою потерпілою, яка його почала ображати нецензурними словами. При цьому син схопив ОСОБА_1 рукою за волосся на голові та намагався вдарити, але цього навмисно не робив. Вона не бачила, щоб підсудний двічі бив головою ОСОБА_1 об стіну, так як цього не було. Коли вони вдвох схопились,то вона намагалась їх розтягнути, та коли син відпустив ОСОБА_1, то вона можливо і соприкоснулась із вікном її житлового будинку, на якому вже раніше було розбито скло. Потерпіла при цьому свідомість не втрачала та була у нормальному стані. Через неприязні відносини сина з невісткою вона вважає, що потерпіла його оговорила, в тому числі стосовно стану сп»яніння.

Свідок ОСОБА_8 суду підтвердила факт конфлікту, який мав місце 17.08.2012 року на подвір»ї сім»ї ОСОБА_5 з 17.00 до 19.00 години. Самої бійки вона не бачила, а чула лише людські крики. Із того, як потерпіла виглядала після інциденту - схвильована, в розпачі, на голові наче хто шарпав за волосся, вона зрозуміла, що бійка була між ОСОБА_7 та його тещею.

Свідок ОСОБА_9 суду надала показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 та зазначила суду, що вона також була запрошена працівниками міліції в якості понятої коли проводився огляд домоволодіння ОСОБА_5. Під час огляду на вікні житлового будинку, у одному з отворів скла не було, хоча перед цим інцидентом вона бачила, що скло було вже раніше тріснуте якби від удару камінцем . У цей день скло було відсутнє, хто його більше розбив чи видавив вона не знає.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що вона була свідком сварки та бійки, яка була на подвір»ї ОСОБА_5. Коли це було вона не пам»ятає, так як у цій сім»ї сварки траплялись часто. Коли вона проходила повз двір ОСОБА_5, то бачила, як підсудний однією рукою тримає за волосся потерпілу, нагнувши її із силою до низу, а потерпіла кричала та намагалась вирватись від нього. Решта осіб - мати підсудного та його дружина намагались чи їх розборонити, чи наносили удари, вона чітко сказати не може, так як весь цей час йшла по дорозі. Коли підсудний потерпілу відпустив, то потерпіла пішла до виходу, при цьому висловлюючись в його адресу нецензурними словами. Вона не бачила, щоб підсудний потерпілу бив головою об стіну, хоча бачила, як потерпіла знову повернулась та вони з підсудним удвох тримаючи один одного приблизились до житлового будинку, де ОСОБА_5 своєю спиною приблизився до вікнач Хто і чим розбив вікно вона сказати не може, так як не бачила та не чула, щоб скло падало. Але чітко зазначає про те, що підсудний ОСОБА_1 головою не бив.

Також встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами - протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину з участю потерпілої ОСОБА_1, яка показала як підсудний її утримував за волосся та якою частиною голови вона вдарилась об вікно, якими діями підсудного були спричинені їй тілесні ушкодження( а. с. 31- 34 ), протоколом огляду місця події від 10.11.2012 року де стався інцидент між сторонами конфлікту та фото таблицею до нього, з якого вбачається відсутність віконного скла у одному із отворів вікна ( а. с. 56-60), протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину з участю підсудного ОСОБА_3, який показав як утримував потерпілу за волосся та розміщення їх до житлового будинку ( а. с. 62-64), копією вироку Врадіївського районного суду від 27.12.2012 року, з якого вбачається, що на момент вчинення злочину о 17.00 год. ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп»ягніння та вину по встановленим обставинам у цьому вироку повністю визнавав ( а. с. 134).

Як вбачається з висновку експерта № 710 - М від 22.10.2012 року, у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу грудної клітки, забиття головного мозку першого ступеня. Забиття головного мозку першого ступеня відноситься до категорії середньої ступені тяжкості, як тілесні ушкодження які могли виникнути від удару об вікно або стіну будинку при встановленйх обставинах, та такі, що спричинило тривалий розлад здоров»я. Крововилив грудної клітки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. ( а. с. 26, 27)

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 3. роз»яснив та підтвердив свій висновок, показав, що у потерпілої був встановлений забій головного мозку першого ступеню або «легкого ступеня», як його називають у більшості випадків лікарі, який міг виникнути у потерпілої навіть від дії однократного удару об віконну раму, скло чи стіну будинку. Встановлений він був за тривалістю курсу лікування потерпілої - 28 днів на стаціонарному лікуванні у Врадіївській РЦЛ, тривалість лікування є виправданою за клінічним станом самої потерпшої та симптоматикою вказаного захворювання, що вбачалось з медичної карти стаціонарного хворого №2191/587. Для встановлення вказаного тілесного ушкодження томограму головного мозку проводити не обов»язково. Симулювати забій головного мозку неможливо. Захворювання які б можливо, на думку захисту, спровокували настання такого тілесного ушкодження, у потерпілої не було та вказаний забій був встановлений за симптоматикою захворювання, яке зберігалось навіть при виписці хворої.

Дослідив та оцінив вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я, кваліфікуючи його дії за ч.І ст. 122 КК України.

Аналізуючи та оцінюючи докази сторони обвинувачення та сторони -захисту з питання їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вказаних доказів достатньо для того, щоб зробити суду висновок про винність підсудного у інкримінованому йому злочині. Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_10 в частині того, що підсудний ОСОБА_1 не бив головою об стіну, так як вважає їх спростованими показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, а також вважає їх недостовірними, так як свідок нечітко зазначала дату, час цих подій, а також враховує відстань та ті обставини, що вказаний свідок весь час коли проходила повз двір цього будинку перебувала у русі, що позбавило її можливості бачити всі дії підсудного щодо потерпілої. Окрім того, твердження підсудного та вказаного свідка щодо того, що вікно спиною видавив саме підсудний після дій потерпілої викликають у суду сумнів, гак як вказаний свідок на досудовому слідстві показань щодо цього випадку не давала та мала час оговорити всі обставини інциденту із самим підсудним з яким перебуває у дружніх відносинах. Що стосується показань як потерпілої, так і решти свідків, які суд бере за основу при встановленні обставин скоєння злочину, то суд вважає, що вони є послідовними, та давались безпосередньо під час скоєння побиття та узгоджуються з показаннями, які вони надали суду. Також вони узгоджуються з висновком експерта щодо характеру та обсягу тілесних ушкоджень, механізму їх спричинення та наслідків, які настали від вказаних дій. Свої висновки роз»яснив у судовому засіданні і експерт, які повністю спростовують показання підсудного, свідка ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 .

По даній справі були заявлені цивільні позови прокурором Врадіївського району в інтересах держави в особі Врадіївської районної ради про стягнення з ОСОБА_3 збитків, завданих витратами на лікування потерпілої 2901 грн. 54 коп. ( а. с. 93) і цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 про стягнення з підсудного та про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, в сумі 2354 грн. 41 коп. і про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочинними діями підсудного в сумі 50 000 грн. (а.с. 43, 44). який прокурор та потерпіла у судовому засіданні підтримали.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування матеріальної шкоди суд керується вимогами ст.ст. 1166, 1195 ЦК України та роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", від 31.03.1989 р. №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування- матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», від 07.07.1995 р. № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», від 02.07.2004 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів»та п.4. ст. 64 КПК 1960 року, відповідно яким характер розмір шкоди, завданої злочином, є обставиною, що підлягає доказуванню в кримінальній справі.

Суд вважає, що позов прокурора підлягає повному задоволенню, оскільки відповідне вимогам ст. 93-1 КПК 1960 року кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарна лікування особи, потерпілої від злочину підтверджуються довідкою № 883 від 08.11.2012 р головного лікаря Врадіївської РЦЛ ( а. с. 82)

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальних збитків, завданю злочином, в сумі 2354 грн. 41 коп. підлягає повному задоволенню, так як підтверджується факт перебування потерпілої у Врадіївській ЦРЛ на лікуванні з 17.08. по 14.09.2012 року від наслідків злочину та придбання ліків потерпілою за власні кошти, що вбачається з довідки №883 від 08.11.2012 р. Врадіївської РЦЛ (а. с. 82), фіскальних і товарних чеків (а. с. 112 - 11- ) та переліку медикаментів використаних для лікування ОСОБА_1 у Врадіївській РЦЛ. медичної карти №2191/587 стаціонарного хворого, листка лікарських призначень ( а. с.129- 133, 135-144)

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, враховую- обставини справи, доведеність потерпілою своїх моральних страждань, матеріальне становище підсудного, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та враховуючи інші обставини, зокрема, стан здоров'я потерпілої, її пенсійний вік, характер дій підсудного, відсутність тяжких наслідків для потерпілої, виходячи з засад розумності та справедливості, керуючись ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд вважає, що на її користь підлягають стягненню з підсудного 3000 грн. моральної шкоди, які є достатньою компенсацією її моральних страждань.

При призначенні покарання суд враховує скоєння підсудним злочину , який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу підсудного, який позитивно характеризується по місцю проживання, до скоєння цього злочину був раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім»ї, обставини, що пом"якшують покарання - часткове визнання вини, вибачення перед потерпілою у судовому засіданні, знаходження на утриманні неповнолітніх дітей, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, перебування в стані алкогольного сп»яніння і приходить до висновку про можливість призначення основного покарання у виді обмеження волі , та вважає можливим керуючись вимогами ч. 4 ст. 74 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання із випробовуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України,, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 321, 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2(два) роки .

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України за даним вироком та за ч. 1 ст. 125 КК України, за який особа засуджена вироком Врадіївського районного суду від 27.12.2012 року до 200 годин громадських робіт, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки .

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку - 2 ( два ) роки , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п. З, 4 ч.І ст.76 КК України :

повідомить органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;

періодично буде з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Врадіївської районної ради збитки, завдані закладу охорони здоров»я у зв»язку з лікуванням потерпілої ОСОБА_1 у сумі 2901 (дві тис. дев»ятсот одну) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 2354 ( дві тис. триста п»ятдесят чотири ) грн. 41 коп. та 3000 (три тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану щодо підсудного на досудовому слідстві у виді підписки про невиїзд, залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Врадіївський районний суд, а засудженим з моменту отримання копії.

Копію вироку у порядку ст. 344 КПК України направити прокурору Врадіївського району для відома та вручити засудженому під розписку

Суддя Сорочан А.В.