АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000115 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.10.2011 року Садгірським районним судом м.Чернівців за ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України на 2 роки обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 22.05.2012 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ст.ст.122 ч.1, 71 ч.1 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді сім років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишено у виді тримання під вартою, строк відбування покарання йому вирішено обчислювати з 28 березня 2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5098 грн. 44 коп. процесуальних витрат.
Вирішено долю речових доказів.
На цей вирок обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржуваний вирок суду та винести виправдувальний вирок .
При цьому адвокат посилався на те, що вирок суду є незаконним та упередженим, оскільки причинно-наслідковий зв`язок між ударами, які завдав ОСОБА_7 , та смертю потерпілого є недоведеним, а висновки суду не
провадження №11кп/794/24/16 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
відповідають фактичним обставинам справи. Вказував, що висновок додаткової судово-медичної експертизи, який судом першої інстанції було прийнято як доказ вини ОСОБА_7 , є неточним і ґрунтується на припущеннях та «ймовірних» твердженнях експертів. Зазначав також, що більшість доказів, які суд сприйняв, як такі що доводять вину ОСОБА_7 , викликають сумніви і не дають можливості однозначно встановити факт, що смерть потерпілого настала саме від ударів, які наносив обвинувачений. Також покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на думку захисника, дуже різняться між собою, що дає підстави сумніватись у винуватості ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй скарзі посилався на те, що судом проігноровано фактичні обставини справи та покази самого ОСОБА_9 , який зазначав, що саме він розпочав конфлікт з ОСОБА_11 , який переріс в бійку, та саме він першим наніс удар потерпілому в обличчя, а згодом наніс удар трьохлітровою банкою по голові. Але слідством свідка ОСОБА_9 навіть не притягнуто до відповідальності. Також обвинувачений вказував, що він дійсно наніс «орчиком» декілька ударів потерпілому, але тільки по ногах. Стверджував також, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 деякий час співмешкали разом і, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , змовились та дали показання проти нього. Вказував також, що після здійснення ним телефонного дзвінка секретарю сільської ради та дільничному, побачив, що ОСОБА_9 наносив удари потерпілому ОСОБА_11 металевим поруччям від ліжка, і на його думку, саме від цих ударів ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, від яких і помер.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника, які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що вимоги апелянтів безпідставні і в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2015 р. приблизно о 19 год. ОСОБА_7 , знаходячись в будинку ОСОБА_11 на АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв, спільно з ОСОБА_9 розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_11 з приводу залицяння останнього до співмешканки ОСОБА_7 - ОСОБА_10 . Під час цього конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_7 взяв на території зазначеного господарства дерев`яну палицю з металевим кільцем з одного краю і металевим крючком з другого краю, та наніс ОСОБА_13 ряд ударів по різним частинам тіла, в тому числі по голові.
В результаті вищевказаних умисних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у виді забою речовини головного мозку, як наслідок відкритого зламу кісток склепіння та основи черепа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті потерпілого.
Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та показав, що 17.03.2015 р. близько 19.00 год. він спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої на території господарства останнього в с.Владична. Між ним та ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_11 з іншого, виник словесний конфлікт з приводу залицяння ОСОБА_11 до його співмешканки ОСОБА_10 , в ході якого він почав наносити удари руками по обличчю ОСОБА_11 . Після чого він вийшов з приміщення та взяв дерев`яну палицю з металевим кільцем з одного краю та металевим крючком з другого краю «орчик», яким наніс декілька ударів потерпілому.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 17.03.2015 р. в будинку ОСОБА_13 розпочався конфлікт з приводу залицяння останнього до неї. ОСОБА_7 почав наносити удари кулаками в голову ОСОБА_11 від чого останній впав на підлогу. Тоді ж ОСОБА_7 продовжив його бити ногами по тулубу. Невдовзі до нього приєднався ОСОБА_9 , який наніс один удар скляною банкою по голові ОСОБА_11 . Згодом ОСОБА_7 вийшов з будинку та повернувся з дерев`яною палицею з металевими гачками «орчиком», і саме цим предметом ОСОБА_7 наніс біля 10 ударів по різним частинам тіла потерпілого, коли той перебував в лежачому положенні.
Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції показав, що 17.03.2015 р. під час конфлікту з ОСОБА_11 він наніс першим удар останньому в обличчя, а згодом порожньою трьохлітровою банкою по голові. Згодом ОСОБА_7 дерев`яною палицею «орчиком» наносив удари ОСОБА_11 , від яких той впав на ліжко. Після цього вона пішли до сусідів по горілку, а коли повернулись то побачили, що ОСОБА_11 лежав в тому ж положенні, в якому вони його залишили. Тоді останній був ще живий. Після цього вони втрьох покинули господарство ОСОБА_11 , та вирішили переховуватись.
З протоколу огляду місця події від 21.03.2015 р. та протоколу додаткового огляду місця події та таблиць ілюстрацій до них вбачається, що в будинку потерпілого в АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_11 , 1968 року народження з ознаками насильницької смерті. (т.1 а.с.34-51).
З протоколу огляду трупа ОСОБА_11 від 21.03.2015 р. вбачається, що на його тілі наявні тілесні ушкодження (т.1 а.с.52-53).
З висновку судово-медичної експертизи №42-н від 20.04.2015 р. вбачається що на тілі ОСОБА_11 виявлено численні тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і виникли від дії тупих твердих предметів або ударів об такі. Виявлено також тілесні ушкодження, що виникли від дії твердих предметів або ударів об такі, незадовго до моменту настання смерті, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. Також виявлено: рана у зовнішнього кута лівого ока; крововиливи у лівій скроневій ділянці; злам луски лівої скроневої кістки з переходом на ліву пірамідку клиновидної кістки; субарахноїдальні крововиливи у лівій скроневій долі темно-червоного кольору; забій головного мозку у лівій скроневій долі темно-червоного кольору.
Вказані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті від дії тупих предметів або удари об такі та перебувають в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. (т.1 а.с.60-62).
З висновку додаткової судово-медичної експертизи №42-н/Д вбачається, що, з урахуванням локалізації тілесних ушкоджень, які призвели до смерті ОСОБА_11 , а саме рани в углибленні у зовнішнього кута лівого ока між бровою та лівою вилицею, з послідуючим утворенням ушкоджень у вигляді перелому черепа та забою речовини головного мозку, слід вважати найбільш ймовірне їх виникнення внаслідок нанесення удару металевою вигнутою частиною «орчика». (т.1. а.с.65-68).
З висновку додаткової судово-медичної експертизи №42-н/Д/Д вбачається, що ушкодження та тілі трупа ОСОБА_11 , а саме ушкодження у вигляді забою речовини головного мозку, як наслідок відкритого зламу кісток склепіння та основи черепа, які є причиною смерті потерпілого, не могли виникнути внаслідок травмуючих дій за обставин та по механізму описаному і вказаному у фабулі постанови та під час проведення додаткового слідчого експерименту 10.07.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , коли він вказав, як, з його слів, ОСОБА_9 наносив ОСОБА_11 удари металевим прутом та металевим поручнем від ліжка. (т.1 а.с.71-74).
При проведенні слідчих експериментів з участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 останні відтворили механізм та обставини нанесення ударів ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 , що також є доказом вини обвинуваченого (т.2 а.с.39-42, 243-246).
Підтвердженням винності ОСОБА_7 в скоєному ним злочині є також його показання, дані ним при проведенні слідчого експерименту, в ході якого він частково відтворив механізм та обставини нанесення ним ударів ОСОБА_11 та було виявлено «орчик», яким він наносив удари потерпілому (т.2 а.с.133-140).
Те, що ОСОБА_7 раніше був судимий за спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень і відбував за це реальну міру покарання, свідчить також про його агресивність до потерпілого (т.2 а.с.215-216).
Сукупність цих та інших досліджених судом першої інстанції доказів дає підстави стверджувати про правильність висновку по винність ОСОБА_7 в умисному заподіянні ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Категоричні висновки судо-медичного експерта про неможливість спричинення ОСОБА_9 потерпілому тих тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, металевим прутом та металевим поручнем від ліжка, як про це говорив ОСОБА_7 при проведенні додаткового слідчого експерименту, заперечення цих обставин іншими свідками, а також те, що лише ОСОБА_7 наносив потерпілому удари «орчиком», і саме в результаті нанесення ударів орчиком потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_11 , свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності шляхом покладення провини на іншу особу та про обґрунтованість його засудження.
Твердження обвинуваченого та його захисника про те, що висновки судово-медичного експерта про механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, від яких він помер, не є точним і категоричним, а тому не може бути покладений в основу обвинувального вироку, є домислом апелянтів.
Посилання апелянтів на те, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 змовились між собою та оговорили ОСОБА_7 , є безпідставними. Крім того, обвинувачений сам підтвердив нанесення лише ним ударів потерпілому «орчиком», який було виявлено за його вказівкою під час проведення слідчого експерименту.
Неможливість експертом визначити які саме тілесні ушкодження заподіяв ОСОБА_9 потерпілому скляною банкою, ніяким чином не впливає на висновки суду про заподіяння саме обвинуваченим ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, від яких він помер.
В справі відсутні обставини, які б свідчили про необґрунтованість висновків суду про винуватість ОСОБА_7 . Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого, немає.
Підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.
У зв`язку з внесенням змін до ст.72 КК України, колегія суддів вважає за необхідне з власної ініціативи зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період перебування його під вартою з 28 березня 2015 року по 25 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
А тому в задоволенні вимог обвинуваченого та захисника необхідно відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А :
В задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 відмовити, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 період перебування його під вартою з 28 березня 2015 року по 25 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_14
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя