Справа №481/1136/13-к
Провадж.№1-кп/481/84/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря - Кічігіна Д.А.,

прокурора - Коніщука М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в приміщенні
Новобузького районного суду
Миколаївської області матеріали
кримінального провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, українця,
громадянина України, маючого середньо -
спеціальну освіту, не працюючого,
холостого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчинені кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст.
185КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому,
що він, 07.05.2013р. близько 08.00 години,
перебуваючи за місцем свого
тимчасового проживання, в м. Новий Буг,
вул. Свердлова, 59, яке належить ОСОБА_2,
вирішив таємно викрасти гроші в сумі 800
грн., достовірно знаючи, що дані кошти
знаходяться у її спальній кімнаті, для
задоволення своїх особистих потреб.
Реалізуючи свій злочинний умисел
направлений на таємне викрадення
чужого майна ОСОБА_1, упевнившись у
відсутності сторонніх осіб зайшов до
кімнати спальні ОСОБА_2 та таємно
викрав з під одіяла, яке знаходилося на
ліжку ОСОБА_2 гроші в сумі 800 гривень,
які належали останній та в подальшому
даними грошима розпорядився на власний
розсуд. Даною крадіжкою ОСОБА_2 завдані
матеріальні збитки на суму 800 гривень.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.
185 КК України.

27.05.2013р. до Єдиного реєстру
досудових розслідувань внесено
інформацію про кримінальне
провадження №0000508 у зв'язку з
вчиненням кримінального
правопорушення, яке було кваліфіковано
за ч. 1 ст. 185 КК України.

29.05.2013р. ОСОБА_1 повідомлено про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення за фактом таємного
викрадення чужого майна, грошей, за
ознаками кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до
суду надійшла угода про примирення між
обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2 від 30 травня 2013 року, згідно
умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_1
та потерпіла ОСОБА_2, дійшли згоди щодо
всіх істотних умов для даного
кримінального провадження обставин та
правової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 185 КК України. ОСОБА_1 в повному
обсязі сформульованої підозри
беззастережно визнав свою винуватість
у вчинені даного кримінального
правопорушення та зобов'язався
відшкодувати збитки потерпілій ОСОБА_2
в сумі 800 гривень до 30.07.2013р.. Сторони
погоджуються на призначення ОСОБА_1
покарання за вчинення злочину
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у
виді громадських робіт строком на 120
годин.

Прокурор в судовому засіданні,
зазначив, що при укладенні даної угоди
дотримані вимоги і норми КПК України та
КК України, просив цю угоду затвердити
і призначити обвинуваченому узгоджене
в угоді покарання та вирішити інші,
передбачені угодою, питання.

Обвинувачений ОСОБА_1 також
просив вказану угоду з потерпілою
ОСОБА_2 затвердити і призначити
узгоджену в ній міру покарання.
Зазначив, що заподіяну шкоду
потерпілій зобов'язується
відшкодувати до 30 липня 2013 року. При
цьому, беззастережно визнає себе
винним у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України, дає згоду на застосування
узгодженої міри та розміру покарання,
заявивши, що здатен реально виконати
взяті на себе відповідно угоди
зобов'язання, наслідки укладення та
затвердження угоди про примирення йому
зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_2 також просила
суд угоду затвердити. Вона згодна на
визначену в угоді міру покарання для
обвинуваченого, наслідки укладання та
затвердження угоди про примирення їй
зрозумілі.

Заслухавши думку учасників
кримінального провадження,
перевіривши угоду про примирення між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на відповідність
вимогам, встановленим ст. ст. 471, 472 КПК
України, суд прийшов до висновку про
затвердження угоди виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469
КПК України, у кримінальному
провадженні щодо злочинів невеликої та
середньої тяжкості, може бути укладена
угода між потерпілим та підозрюваним
чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
обґрунтовано підозрюється у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке
згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином
середньої тяжкості. Потерпілою від
даного кримінального правопорушення є
ОСОБА_2

Потерпіла ОСОБА_2 та
обвинувачений ОСОБА_1 добровільно
уклали угоду про примирення, зміст
угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК
України та закону. Підстави відмови в
затверджені угоди, передбачені ч. 7 ст.
474 КПК України, відсутні.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє
права, наслідки укладання та
затвердження даної угоди, характер
обвинувачення, вид покарання та інші
зазначені ч. 5 ст. 474 КПК України, п. 1 ч. 1
ст. 473 КПК України, а потерпіла ОСОБА_2
розуміє наслідки укладання та
затвердження даної угоди, визначені п. 2
ч. 1 ст. 473 КПК України.

Згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд
у ході розгляду угод перевіряє їх на
відповідність вимогам, встановленими
ст. ст. 471, 472 КПК України, при цьому суд
не здійснює оцінку доказів в
кримінальному провадженні, оскільки
межі розгляду встановлюються лише
змістом угоди про примирення або
визнання вини.

Відповідно до пояснень
обвинуваченого та представника
потерпілого суд переконався, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз, наслідком обіцянок чи дії будь -
яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови
даної угоди відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України та на її основі може бути
ухвалений вирок, оскільки умови не
порушують права, свободи та інтереси
сторін, укладення угоди було
добровільним, очевидна можливість
виконання обвинуваченим взятих на себе
зобов'язань. Правова кваліфікація
кримінального правопорушення
відповідає обставинам правопорушення.
Крім того, суд бере до уваги той факт, що
узгоджені сторонами вид та міра
покарання є відповідними ступеню
тяжкості кримінального правопорушення
та характеристиці особи
обвинуваченого за місцем проживання.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо
суд переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про
затвердження угоди про примирення між
потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1 і призначення обвинуваченому
узгодженого сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473-475,
476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 30 травня 2013
року про примирення в межах
кримінального провадження №0000508
від 30.05.2013р. між потерпілою ОСОБА_2 та
ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і
призначити узгоджене сторонами угоди
про примирення від 30.05.2013р. покарання у
виді громадських робіт на строк 120
годин.

Роз'яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що, у
разі невиконання угоди про примирення
потерпілий має право упродовж строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності звернутися до суду,
який затвердив дану угоду, з
клопотанням про скасування вироку та
судового розгляду кримінального
провадження в загальному порядку.

Також, роз'яснити, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення до відповідальності,
встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської
області через Новобузький районним суд
Миколаївської області протягом 30 днів
з дня його проголошення з підстав,
передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко