СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11а -3а/2008
р. Головуючий
у суді І інстанції Безуматов М.В.
Категорія: ст.121ч.2
Доповідач у суді ІІ інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого -
судді Зубка К.А.,

суддів Лещенка
Р.М., Ремеза П.М.,

за участю прокурора Ахалшенішвілі Н.Є.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 та захисника-адвоката ОСОБА_2 на вирок
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 2 вересня 2003
року, яким

ОСОБА_1, 1966 року народження, уродженець с. Загорб, Великоберезнянського району,
Закарпатської області, раніше не судимий,

засуджений
за ст.121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, за ст. 296 ч. 2 КК
України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточно
призначено 7 років позбавлення волі.

Із засудженого ОСОБА_1 солідарно з засудженими ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
стягнуто на користь
потерпілої ОСОБА_6. у
відшкодування матеріальної шкоди 7 000 грн., моральної шкоду в сумі 30
000 грн.; на користь потерпілого ОСОБА_7.
матеріальну шкоду 300 грн. та моральну шкоду 1 000 грн.; на користь
потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду 300
грн. та моральну шкоду 1 000 грн.

Суд визнав винним ОСОБА_1. у тому, що він із засудженими ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. 23 червня 2002 року о 22 год. в с. Красносілля
Олександрівського району Кіровоградської області групою осіб,
попередньо домовившись в присутності жителів села, грубо
порушили їх спокій та
громадський порядок, з метою
явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось
особливою зухвалістю, почали
наносити удари руками
та ногами в різні
частини тіла потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_7. та
ОСОБА_8, внаслідок чого
ОСОБА_6. отримав тяжкі тілесні
ушкодження, від яких
настала його смерть, а
потерпілі ОСОБА_8. та ОСОБА_8 - легкі тілесні
ушкодження.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що суд І інстанції не
дослідив обставини справи та дав
неналежну оцінку доказам. Будь-якого попереднього зговору на заподіяння
потерпілому тяжких тілесних ушкоджень у них не було. Просить скасувати вирок та закрити провадження по справі.

Захисник-адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1, вважає, що вирок
суду у відношенні його підзахисного підлягає скасуванню з закриттям провадження
по справі. Суд у вироку допустив суперечності, розцінюючи дії ОСОБА_1 як скоєні
з хуліганських мотивів. Просить вирок скасувати, а
провадження по справі
закрити.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок
районного суду залишити без зміни, а апеляції без задоволення, пояснення
засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_2, які просили
задовольнити їхні апеляції, перевіривши
матеріали кримінальної справи та, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що вони не підлягають задоволенню із таких підстав.

Вина засудженого ОСОБА_1 у вчиненні хуліганства групою осіб, яке супроводжувалось
умисним завданням ОСОБА_6. тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть
потерпілого, а також умисним завданням потерпілим ОСОБА_7. та ОСОБА_8
легких тілесних ушкоджень доведена сукупністю достовірних і
узгоджених між собою доказів.

Так, з висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6., а також показань
у судовому засіданні судово-медичного експерта Ярового М.М. вбачається, що потерпілому завдано не менше 20 ударів, у
тому числі в область голови - не менше 6 травмуючих дій. Смерть
потерпілого настала від сукупності
тілесних ушкоджень в область голови. ( т. 2 а.с. 6 - 11 )

Згідно висновків судово-медичних експертиз потерпілим ОСОБА_7. та ОСОБА_8
завдані легкі тілесні ушкодження. ( т. 2 а.с. 35- 36, 58 )

Про те, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6. спричинені особами
притягнутими до відповідальності свідчать такі докази: показання свідків - ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_12., ОСОБА_13, ОСОБА_14. ОСОБА_15, ОСОБА_16.,
ОСОБА_17., ОСОБА_18., ОСОБА_19. , ОСОБА_20., ОСОБА_21, потерпілих - ОСОБА_6,
ОСОБА_7., ОСОБА_8, письмовими доказами по справі - висновками медичних
експертиз, протоколами огляду місця події, протоколами відтворення обстановки
та обставин вчиненого злочину, очними ставками, а також показаннями самих засуджених ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_1., з
яких вбачається, що всі засуджені били потерпілого, наносячи йому удари руками
та ногами у різні частини тіла, в тому числі і в область голови.

Більше того, не виникає сумнівів і те,
що смерть потерпілогоОСОБА_6. настала
від сумісних дії засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5., оскільки сумісне нанесення ударів, навіть не в область
голови, не давали можливості потерпілому захищатись від засуджених і чинити їм опір, а тому
дії ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та
ОСОБА_1 в цій частині судом першої інстанції
правильно кваліфіковані за ст. 121 ч. 2 КК України.

Вина засудженого ОСОБА_1 в скоєні хуліганських дій в повному обсязі
підтверджується доказами дослідженими у судовому засіданні, яким у вироку суду
дана належна оцінка.

Так з показань потерпілих по справі ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8, свідків
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_12.ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15., письмових доказів
по справі вбачається, що діями всіх засуджених грубо порушено громадський порядок
в населеному пункті. Кожен з винних, діючи узгоджено, били потерпілих,
заподіявши їм тілесні ушкодження різної тяжкості. На зауваження мешканців села не реагували.

Доводи засуджених про те, що їх дії не являлися хуліганськими, а були
викликані неприязними стосунками з потерпілими, колегія суддів вважає
безпідставними.

Як встановлено по справі засуджені ОСОБА_1. та ОСОБА_5 до інциденту, який
мав місце на ставку між потерпілими, з одного боку. та ОСОБА_4 і ОСОБА_3., з
іншого боку. ніякого відношення не мали. Дії ж ОСОБА_4 та ОСОБА_3., що
виникли на ставку на ґрунті взаємної
сварки - в с. Красносілля переросли в грубе порушення громадського порядку.

За таких обставин висновок суду про
винність засуджених у вчиненні злісного хуліганства групою осіб ґрунтується на зібраних по справі доказах, а
тому юридична оцінка їх дій за ст. 296 ч. 2 КК України є правильною.

Призначаючи засудженому ОСОБА_1 покарання районний суд в повній мірі
врахував, що він вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого загинула людина, але
врахував і те, що засуджений вперше притягається до кримінальної
відповідальності, а тому правильно дійшов висновку про можливість його
виправлення в місцях позбавлення волі у призначений строк.

З урахуванням всього викладеного підстав для скасування вироку чи
пом'якшення засудженому покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 362,
366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_1 та захисника-адвоката ОСОБА_2 в його
інтересах залишити без задоволення, а вирок Олександрівського районного суду
Кіровоградської області 2 вересня 2007 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Судді: