Справа № 369/4592/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/332/15 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 3 25.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції з Київським СІЗО №13, кримінальне провадження №0000257 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ч.Мотовилівка, Фастівського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.02.1992 року за ст.ст. 215-3 ч. 2, 81 ч. 3, 17, 81 ч. 3, 44, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Києво-Святошинським районного суду Київської області від 11.10.1999 року за ч. 3 ст. 142 КК України до 7 років та 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; 16.06.2006 року постановою Ірпінського міського суду Київської області звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 5 місяців та 4 дня
· визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави за проведення експертиз 391 гривню 20 коп.

Вироком вирішено питання запобіжного заходу та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

30 січня 2014 року близько 16 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязнених відносин зі своїм знайомим ОСОБА_9 , маючи умисел на позбавлення життя останнього, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність-життя людини, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи кухонний ніж, умисно наніс ОСОБА_9 щонайменше три удари ножем в область грудей та один удар в область спини, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді трьох проникаючих колото-різаних поранень грудей з пошкодженням лівої легені ( 2 рани передньої поверхні грудей зліва, від яких в напрямку спереду-назад та спереду-назад дещо зліва-направо відходять ранові канали, які проникають в ліву плевральну порожнину; рана лівої між лопаткової ділянки, від якої в напрямку ззаду-наперед, справа-наліво, зверху-вниз відходить рановий канал, який перетинаючи 7 ребро проникає в ліву плевральну порожнину та за своїм ходом має сліпе пошкодження нижньої частки лівої легені, довжиною за зондом 11 см ), крововтрату 2100 мл. крові в лівій плевральній порожнині, понижене кровонаповнення внутрішніх органів, непроникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудей зліва, різаної рани першого пальця правої кисті.

Згідно висновку експерта №41/Д/48 від 25.04.2014 року проникаючі колото-різані поранення грудей з пошкодженням легені відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і мають прямий зв`язок із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок проникаючих колото-різаних поранень лівої половини грудей з пошкодженням легені та розвитком крововтрати.

Умисно заподіяні ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень лівої половини грудей з пошкодженням легені та розвитком крововтрати знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 , яка наступила близько 16 години 31.01.2014 року в квартирі АДРЕСА_2 .
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді 12 років позбавлення волі, а в решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та

призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт складено із порушенням вимог ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з вироком, захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, в якій остання, просить вирок суду скасувати, а її підзахисного виправдати, у зв`язку з недоведеністю його вини.

Апелянт зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом допущено невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального правопорушення, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу з доповненнями та заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , думку обвинуваченого, який підтримав вимоги поданої його захисником апеляційної скарги та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора з доповненнями просив залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора про скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції підлягає до задоволення, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства органом досудового розслідування дотримано не було, зокрема, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є некоректним.

Так, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначено при яких обставинах обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім цього, колегія суддів погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі адвоката, стосовно знаходження ключа від квартири обвинуваченого та леза ножа у свідка ОСОБА_10 працівниками міліції під час огляду (а.с. 120), а також щодо суперечностей у показах свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 стосовно, де саме в яких кімнатах квартири обвинуваченого були виявлені ознаки (кров на підлозі та стінах) вбивства та труп потерпілого.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та не викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуто в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України та ст. 9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий

Судді