Справа № 1/0901/4/2011
Провадження № 11/0990/175/2012
Категорія ч.1 ст.202 КК України
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Ткачук Н.В.,

суддів Кривобокової Н.М., Томенчука Б.М..,

з участю прокурора Козаченка І.І.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Богородчанського районного суду від 21 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Старі Богородчани, вул. Франка, 27, Богородчанського району Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, приватний підприємець, згідно ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК) не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим і засуджений за ст. 202 ч.1 КК до штрафу в розмірі 2000 гривень. Від призначеного покарання за ст. 202 ч.1 КК України у вигляді штрафу ОСОБА_2 звільнено згідно ст. 49 ч.1 КК України в звязку з закінченням строків давності.

За ст.ст. 190 ч. 4, 209 ч.1 КК ОСОБА_2 виправдано.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 попередньо обраний - підписку про невиїзд скасовано.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 залишено без розгляду.

За вироком суду ОСОБА_2 засуджений за те, що він в період з липня 2006 року по травень 2008 року, будучи субєктом підприємницької діяльності, здійснив будівництво багатоповерхового житлового будинку в смт. Богородчани, що по вул. Хмельницького, 52, без одержання ліцензії даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства, отримавши дохід у великих розмірах.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 також обвинувачувався за ст.ст. 190 ч.4, 209 ч.1 КК в тому, що він при будівництві вищевказаного будинку, шляхом обману та зловживання довірою, незаконно заволодів грошовими коштами потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особливо великих розмірах на загальну суму 619 355 гривень 14 копійок, а також уклав угоду з коштами, одержаними злочинним шляхом, з метою їх легалізації, та набув і використав кошти та інше майно, одержані внаслідок вчинення суспільно-небезпечних протиправних діянь, що передувало легалізації доходів.

До початку апеляційного розгляду прокурор змінив апеляційні вимоги. В зміненій апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині звільнення від покарання ОСОБА_2 за ст. 202 ч.1 КК України за строками давності, просить справу в цій частині закрити у звязку з декриміналізацією статті. В частині виправдання ОСОБА_2 за ст.ст. 190 ч.4, 209 ч.1 КК вирок залишити без зміни.

Засуджений ОСОБА_2 вирок не оскаржував.

Заслухавши доповідь судді Ткачук Н.В., пояснення прокурора Козаченка І.І., який підтримав змінену апеляцію прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_2 , який не заперечував проти зміненої апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора в зміненому виді підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбачений ч.4 ст. 190, ч.1 ст.209 КК України, оскільки ні на досудовому слідстві, ні в процесі розгляду справи в суді не здобуто достовірних доказів, які вказували б на вчинення заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою в особливо великих розмірах та укладенні угоди з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, а також набуття і використання коштів та іншого майна одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів ОСОБА_2 вчинив легалізацію /відмивання/ доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 209 КК України.

В ході судового слідства не встановлено умислу з боку ОСОБА_2 на заволодіння майном потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою при укладенні договорів про співпрацю, участь у будівництві житлового будинку, гаражів.

Це підтверджується даними в суді показаннями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про те, що вони жодних претензій до ОСОБА_2 ніколи не мали. Згідно укладених договорів отримали квартири та гаражі. Заяви до правоохоронних органів ніколи не подавали (т.4, а.с. 80, 81).

Як вбачається з матеріалів справи обєднання співвласників багатоквартирного будинку «власний дім», в тому числі і потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до прокуратури із заявою з проханням скасувати постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 в звязку з тим, що ніхто жодних претензій до нього з приводу отримання квартир немає (т. 4, а.с. 44, 45, 47).

Судом першої інстанції правильно вказано, що як вбачається з показань підсудного, потерпілих, свідків як на досудовому слідстві так і в судових засіданнях та матеріалами справи зобовязання, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 носять характер цивільно-правових відносин, а тому питання про їх виконання, слід вирішувати в порядку цивільного чи господарського судочинства.

Згідно висновку №1459 судово-почеркознавчої експертизи, проведеної по електрофотографічній копії договору про співпрацю, укладеному між нібито підсудним та приватним підприємцем ОСОБА_3, видно, що підписи виконані однією особою, проте не ОСОБА_2, а іншою особою, а в накладних про відпуск підприємцем ОСОБА_3 товарно матеріальних цінностей взагалі відсутній підпис підсудного ОСОБА_2, який би засвідчував, що він отримав товар (т. 5, а.с. 10, т. 1, а.с. 39-50).

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги аудиторський звіт фірми «Аудити-Сервіс І С» (т.1, а.с. 180-184) від 20.03.2009 року, оскільки в судовому засіданні аудитор ОСОБА_7 ствердила, що взяла за основу документи, які не належно оформлені та викликають сумнів. В судовому засіданні ознайомившись зі справою пояснила, що у накладних немає підпису на отримання товару, на що вони не звернули увагу і відповідно ці документи не можуть підтверджувати отримання будь-яких коштів (т.5, а.с.75).

За наведених обставин у суду не було достатньо доказів для визнання ОСОБА_2 винним у заволодінні чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою в особливо великих розмірах та укладенні угоди з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, а також набуття і використання коштів та іншого майна одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів.

Таким чином, виправдання засудженого за цим законом, відповідає здобутим доказам по справі, які не підтверджують винуватості ОСОБА_2

З огляду на зазначені обставини суд першої інстанції призначив ОСОБА_2 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню ним нових злочинів та згідно ч.1 ст. 49 КК України звільнив його від призначеного покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 грн. в звязку із закінченням строків давності.

Однак, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності» від 15 листопада 2011 року за № 4025-VI, який набрав чинності 17 січня 2012 року ст. 202 КК України вилучено, внаслідок чого кримінальні справи, порушені за цією статтею, підлягають закриттю на підставі п.2 ч. 1 ст.6 КПК України, ст.5 КК України у звязку із декриміналізацією злочинного діяння.

Керуючись ст.ст. 365, 366 та 367 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора Соломчака Ю.О. у зміненому виді задовольнити.

Вирок Богородчанського районного суду від 21 грудня 2011 року відносно засудженого ОСОБА_2 скасувати, на підставі п.2 ч. 1 ст.6 КПК України, ст.5 КК України у звязку із декриміналізацією ч.1 ст. 202 КК України справу провадженням закрити.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуюча: Н.В. Ткачук

Судді: Н.М. Кривобокова

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя: Н.В.Ткачук