Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/271/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про повернення обвинувального акту)

29 січня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000008 від 23 жовтня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в:

15 січня 2015 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси від старшого прокурора відділу управління прокуратури Черкаської області юриста 2-го класу ОСОБА_3 надійшов затверджений ним і складений слідчим відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 23 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 367 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

По справі було призначено підготовче судове засідання з викликом учасників судового провадження, які зазначені в обвинувальному акті.

Вирішуючи в підготовчому судовому засіданні, питання пов`язані з підготовкою кримінальної справи до судового розгляду та впевнившись, що обвинувачений та інші учасники процесу ознайомлені з пам`яткою про їх процесуальні права та обов`язки, суд з`ясовує їх думку щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та чи існують підстави для закриття провадження.

Прокурор, обвинувачений та його захисник висловили думку про те, що можливо призначити кримінальне провадження до розгляду, перешкод цьому вони не вбачають, угоди про визнання винуватості не надходило, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до ст. 314 КПК України, суд має право прийняти такі рішення:

- затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

- закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

- повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

- направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Загальними положеннями КПК України визначені основоположні завдання і принципи кримінального провадження по кримінальних справах.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вказані принципи даного закону, відповідно до вимог статті 9 КПК відображаються в тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В главі 4 параграфом 2 КПК України визначено докази та доказування під час проведення досудового розслідування, зокрема статтею 91 зазначено, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно вимог ст. 92 вказаного Кодексу визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Згідно з вимогами ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я , по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив або лише прокурором, якщо він в склав його самостійно.

До обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування.

У відповідності до вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Провівши відповідне розслідування, орган розслідування повинен прийняти у відповідності до вимог глави 24 вказаного Кодексу певні рішення, зокрема і звернутись до суду з обвинувальним актом в якому відображаються результати розслідування, аналіз добутих доказів та додаються відповідні додатки до нього, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.

На думку суду саме ці основоположні вимоги норм КПК України були грубо порушені.

В порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені, куди були передані на збереження речові докази, в деяких графах про визнання речовими доказами не зазначено які ж речі визнані речовими доказами і буди передані на збереження, коли був залучений захисник, також відсутні дані коли, ким і яким чином були повідомлені учасники кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ст.290 КПК України.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, який є необхідним та обов`язковим додатком до обвинувального акту, із зазначенням всіх прийнятих по справі процесуальних рішень та повідомлень, при проведенні досудового розслідування, але, як було вже відмічено вище, такі відомості відсутні, в тому числі і відомості про внесення до Єдиного Реєстру досудового розслідування відомостей про закінчення досудового розслідування та повідомлення про це обвинувачених та їх захисників.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України (процесуальне рішення) рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В порушення п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України в реєстрі процесуальних дій зазначені не процесуальні дії а спосіб їх фіксації (протоколи).

За таких обставин, справу неможливо призначити до судового розгляду, бо в такому випадку, суд своєю ухвалою про призначення справи до розгляду, фактично узаконить порушення, які були допущені органом розслідування та процесуальним прокурором при проведенні досудового розслідування, а тому обвинувальний акт підлягає безумовному повернення прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст.2, 9, 91, 109, 290, 291, 293, 314,315 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 23 жовтня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України - повернути прокурору разом з додатками, як такий, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України для усунення зазначених недоліків на протязі одного місяця.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси який її постановив протягом 07 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1