Справа № 1-282/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Б. Г. Юзьвяк

при секретарі Свирида М.І.

за участю прокурора Чорнозуб Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, громадянина України, за змістом ст. 89 КК України раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 України,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2011 року біля 21 години ОСОБА_1 проходячи по вул. Сурмичі в м.Дубно, вирішив вчинити чужого крадіжку майна з території господарства ОСОБА_2.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 шляхом вільного доступу зайшов на подвір'я цього господарства, що розташоване по вул.Сурмичі, 75, звідки таємно викрав три металеві решітки для витирання взуття, металеве колесо, та чавунну кастрюлю із старими цвяхами, загальною вагою 50 кг., що по ціні металобрухту на день вчинення злочину становить 135 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав слідуючі показання. 7 лютого 2011 року, проходячи по вул.Сурмичі в м.Дубно, він вирішив вчинити крадіжку з господарства ОСОБА_2 Раніше він кілька разів бував в цьому господарстві, де допомагав матері ОСОБА_2 в різних роботах, та бачив, що на подвір'ї є різний металобрухт. Біля цього господарства останнім часом нікого не бачив, той думав, що там вже ніхто не живе. Зайшовши на подвір'я, взяв там одну металеву решітку для чищення взуття, що лежала біля будинку, та ще дві, що лежали біля сараю. Ще взяв металеве колесо і чавунний горщик із ржавими цвяхами. Все викрадене перекинув через огорожу, та пішов додому, де взяв сумку. В цю сумку склав викрадене, та на плечах заніс додому. А через два дні з допомогою свого знайомого, ОСОБА_3, який нічого не знав про крадіжку заніс викрадені речі на пункт прийому металобрухту. Там викрадені речі було зважено, вага склала 50 кг., за що він отримав 50 грн. Гроші потратив на пиво та цигарки, якими поділився з Нестеренко. А ще через день до нього прийшли працівники міліції і він відразу у всьому зізнався.

Цивільний позов підсудний визнав частково. Пояснив, що згідний відшкодувати шкоду за майно що викрав, що наведене в обвинувальному висновку, іншого майна не викрадав. Щодо моральної шкоди, то визнає, що своїми діями причинив потерпілому моральні страждання, але не в такому об'ємі, як вказує потерпілий. Згідний на відшкодування моральної шкоди в межах тисячі гривень.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 8 лютого 2011 року, вийшовши з будинку, виявив, що зникла металева решітка для чищення взуття, що лежала біля будинку. Обдивившись господарство, побачив, що викрадено ще дві решітки біля сараю, металеве колесо, та чавунний горщик в якому знаходились цвяхи. Крім того виявив, що з гаража пропало чотири кутники біля півтора метри довжиною, чотири секції чавунних батарей для опалення, та металевий ящик для змішування розтвору. Біля огорожі потерпілий виявив чотири пари різних слідів взуття. Тому вважає, що підсудний викрав ще й інше майно з його подвір'я, яке вказане потерпілим і викрав у змові із своїми спільниками. Матеріальну шкоду за все викрадене майно, потерпілий оцінює в 1600 грн. А моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Моральна шкода полягає для нього в тому, що він зазнав моральних страждань, до цього часу боїться, що у нього з господарства знову можуть щось викрасти, змушений закривати двері на замки. Крім того після викрадення кутників та ящика для змішування розтвору вже рік не може встановити пам'ятник на могилі батьків, а через викрадення чавунних батарей не провів опалення і змушений опалювати будинок дровами.

Відповідно до ст.299 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі крім показань підсудного потерпілого, та документів, що характеризують особу підсудного. При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності його позиції немає.

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності та допустимості, суд дійшов висновку, що злочин мав місце, скоїв його підсудний ОСОБА_1, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні міри покарання суд враховує обставину, що пом'якшує покарання щире розкаяння у скоєному злочині та сприяння розкриттю злочину. Обставин що обтяжують покарання не встановлено. Суд враховує особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності але судимості погашені.

Враховуючи дану сукупність обставин що помякшують покарання, даних що характеризують особу, суд приходить до висновку що перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства з обранням покарання у вигляді яке давало б підсудному нарешті зробити серйозні висновки із своєї поведінки та утримуватись від вчинення злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_2, то він підлягає до часткового задоволення. В матеріалах кримінальної справи наявні докази про викрадення підсудним ОСОБА_1 лише майна на суму 135 грн. Щодо іншого майна, то таких доказів, що в цьому винен ОСОБА_1 в матеріалах справи не міститься. Тому матеріальна шкода може бути стягнена лише в межах 135 грн. Щодо моральної шкоди, то зважаючи на характер, тривалість моральних страждань потерпілого, цілком достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди буде сума в 1000 грн. Доводи потерпілого щодо неможливості встановлення ним пам'ятника та не проведення опалення в даному випадку є безпідставними, оскільки не доведено, що кутники, та батареї опалення викрав підсудний ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

З А СУ Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового терміну тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 135 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 1135 (одну тисячу сто тридцять п'ять) грн.

Речові докази по справі дві металеві решітки, передані на зберігання ОСОБА_2 залишити у його користуванні.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області, протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :