Костопільський районний суд Рівненської області
Справа № 1-41/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року Костопільський районний суд Рівненської області

в особі: головуючого-судді Маринича В.К.

при секретарі Мельник P.M.

з участю прокурора Богельська О.Б.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розведеного, не працюючого, військовозобовязаного, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ет. 185, 4.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2008 року ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна прибув на територію дачної ділянки №73, яка входить до садового товариства «Зеніт», що знаходиться в с.Кам'яна Гора Костопільського району, та належить ОСОБА_1, переліз через металевий паркан на подвіря, звідки з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу таємно викрав чавунні плити в кількості 115 штук, вага однієї плити становить 23 кг, згідно довідки «Рівневторресурси» вартість одного кілограма чавуна становить 1 грн ЗО к., чим спричинив потерпілому збитку на суму 3438 грн. 50 к.

Діючи повторно, ОСОБА_3 в другій половині березня 2008 року з метою викрадення чужого майна прибув на територію дачної ділянки №73 товариства «Зеніт», що знаходиться в с.Кам'яна Гора Костопільського району та належить ОСОБА_1, переліз через паркан на подвіря, звідки з корисливих спонукань шляхом вільного доступу таємно викрав чавунні плити в кількості 88 штук, вага однієї плити становить 23 кг, вартість 1 кг чавуна становить 1,3 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 збитку на суму 2631 грн 20 к.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив обставини вчинення злочинів. Пояснив, що на початку лютого місяця 2008 року по тій причині, що в нього було дуже скрутне матеріальне становище і він мав намір виїхати на заробітки в Миколаївську область, вирішив викрасти металеві плити, які були виложені у вигляді тротуару, на одній із дачних ділянок, що знаходиться в селі ОСОБА_4, в дачному масиві №73. Прийшовши до вищевказаної дачної ділянки, він через металевий забор переліз на подвір'я, де шляхом вільного доступу викрав з території дачної ділянки металеві плитки, з яких був виложений тротуар, що( прямував від фіртки до території подвіря. Плитки були чавунні, вагою 15-20 кг кожна в кількості біля 60 штук, можливо більше, точно не памятає. Після чого він почав їх виносити в сторону ставка до лісопосадки, де зложив їх на кучу. Він знав, що мас приїхати скупщик металу, і трохи почекавши помітив, що їде білий мікроавтобус, якого відразу зупинив, та запропонував купити у нього ці чавунні плитки. Після чого вони відразу зважили чавунні плити, скільки точно кілограм там було він не памятає, після чого вони йому дали 350 грн, також вони йому сказали, щоб він ще заготовив металобрухту. Дані особи йому не відомі, раніше не зустрічав. Пізніше, в другій половині березня 2008 року він знову з тієї ж дачної ділянки таким же способом викрав ще близько 70 шт. такої ж чавунної плитки і продав тому ж скупщику металу за 350 грн. Гроші отримані за металеві плитки він потратив на власні потреби.

Крім повного визнання вини підсудним, його винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З показань потерпілого ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Також у своєму користуванні має дачну ділянку, котра знаходиться неподалік від с.К.Гора, та входить до садового товариства «Зеніт». У вільний від роботи час він їздить на дачну ділянку. Приїхавши на свою дачну ділянку 3 лютого 2008 року близько 11 години, він відразу виявив, що викрадені чавунні плити(тротуарні), які були виложені на подвірї у вигляді доріжки, а саме в кількості 115 штук. Дані плити були розміром 30x36x5 см, вагою близько 23 кг. Його сусід ОСОБА_5 повідомив, що дані плити 25 січня 2008 року ще зходилися на місці. Про дану крадіжку він відразу повідомив працівників міліції. Також зі слів своєї матері ОСОБА_6 знає, що 27 березня 2008 року вона поїхала на дачну ділянку, так як у них там також знаходиться присадибна ділянка. Близько 10 год. ЗО хв. вона зателефонувала до нього на мобільний телефон та повідомила, що в них знову крадіжка. Через деякий час він приїхав на дачну ділянку, де виявив, що викрадено чавунні плити(тротуарні), які були виложені на подвірї у вигляді доріжки біля будинку, а саме в кількості 88 штук. Дані плити були в розмірі 30x36х5 см вагою близько 23 кг. Про дану крадіжку він відразу повідомив працівників міліції.

Крім того, винуватість підсудного стверджується: протоколом огляду місця події від 4 лютого 2008 року (а.с.6-7), в ході проведення якого було оглянуто територію дачної ділянки №73, що знаходиться в с.К.Гора дачний масив «Зеніт»; протоколом огляду місця події від 27 березня 2008 року (а.с.25), в ході проведення якого було оглянуто територію дачної ділянки №73, що знаходиться в с.К.Гора дачний масив «Зеніт»; протоколом огляду предмета від 5 квітня 2008 року(а.с.26-27), в ході проведення якого було оглянуто чавунну плитку(тротуарна); протоколом відтворення обстановки і обставин події 26 вересня 2008 року (а.с.64-65), в ході проведення якого ОСОБА_3 показав та розповів, при яких обставинах здійснювалась крадіжка в лютому 2008 року чавунних плиток з території дачного масиву №73, що належать ОСОБА_1; протоколом відтворення обстановки і обставин події 26 вересня 2008 року (а.с.66-67), в ході проведення якого ОСОБА_3 показав та розповів, при яких обставинах здійснювалась крадіжка в березні 2008 року чавунних плиток з території дачного масиву №73, що належать ОСОБА_1; речовим доказом(а.с.123) - чавунною плиткою в кількості однієї штуки.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного в таємному викраденні чужого майна(крадіжці) та в таємному викраденні чужого майна(крадіжці), вчиненому повторно, повністю доведена.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ч.І ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Підсудний ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно.

На підставі наведеного та керуючись cm.cm.323, 324 КПК України, ст.70 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І сі'. І 85. 4.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.І ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700(одна тисяча сімсот) грн;

за 4.2 ст. 185 КК України - у виді арешту на строк чотири місяці.

На підставі ч.І ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді арешту на строк чотири місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді взяття під варту залишити без змін та утримувати його під вартою до вступу вироку в законну силу в СІ м.Рівне.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 25 березня 2010 року.

Речовий доказ по справі: одну чавунну плиту (а.с.123) - повернути власнику ОСОБА_1 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_3 - протягом п ятнадцяти діб з моменту отримання копії вироку.

СУДДЯ: