11-сс/775/94/2015(м)
263/3590/15-к

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду

Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні 27 квітня 2015 року в місті Маріуполі справу за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 квітня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Донецька, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2

застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів судової справи вбачається, що слідчий СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області за згодою старшого прокурора відділу управління нагляду прокуратури Донецької області звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертаючись з даним клопотанням до слідчого судді, слідчий в ньому зазначив, що 21 липня 2014 року о 09 годині 00 хвилин, підозрюваний ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою невстановлених слідством осіб, одягнутих у камуфляжну форму та озброєних предметами схожими на автоматичну вогнепальну зброю автоматами, з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, прибули на територію ТОВ«КРОНОС-ДОН», розташованого за адресою Донецька область, Великоновосілківський район, селище Євгенівка, вулиця Степова,1, де проникли на вказану територію та, погрожуючи застосуванням цієї зброї, тобто

Єдиний унікальний № 263/3590/15-к Слідчий суддя суду першої інстанції ОСОБА_10

Провадження № 11сс/775/94м/15 Доповідач ОСОБА_1

Категорія 183 КПК України

насильством, примушуючи надати доступ до товарно-матеріальних цінностей вказаного підприємства, незаконно заволоділи його майном на загальну суму 450586 гривень 80 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 1 вересня 2014 року приблизно о 9 годині 00 хвилин, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою невстановлених слідством осіб, одягнутих у камуфляжну форму та озброєних предметами схожими на автоматичну вогнепальну зброю автоматами, з метою заволодіння чужим майном прибули за адресою АДРЕСА_3 , де скоїли напад, а саме погрожуючи власнику вказаного будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із застосуванням зброї, яку потерпілі реально сприйняли як вогнепальну, проникли на вказану територію, де незаконно заволоділи майном на загальну суму 804650 гривень. З метою приховування своїх протиправних дій, підозрюваний ОСОБА_8 та невстановлені слідством особи пошкодили жорсткий диск на центральному відео блоці у вказаному будинку.

Своїми діями, підозрюваний ОСОБА_8 за твердженнями органу досудового розслідування, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 187 КК України.

Пропонуючи запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, приховувати докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 квітня 2015 року клопотання слідчого задоволено, а щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя суду першої інстанції виходив з того, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі від 8 до 15 років, можливо має зброю і боєприпаси, може бути причетним до їх незаконного придбання, знаходячись на волі може їх сховати, знищити або передати іншим особам, знаходився у розшуку, внаслідок чого може й у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування.

Не погоджуючись з судовим рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали за аналогічним змістом апеляційні скарги, в яких ставлять питання про скасування ухвали слідчого судді.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, захисники посилаються на те, що підозрюваного ОСОБА_8 було затримано не законно, без відповідного рішення суду, у святковий день невідомими особами зі зброєю, а судом в порушення вимог міжнародного та національного законодавства під час обрання запобіжного заходу не були перевірені підстави та порядок його затримання.

Виклавши в апеляційній скарзі свої судження на обґрунтування захисники вказують, що ухвала суду від 13 квітня 2015 року не містить посилання на участь у судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з чим йому не були роз`ясненні його права та обов`язки, чим порушено право підозрюваного на захист.

Крім того, захисник посилається на те, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою побудував своїх висновки на припущеннях, а це є неприпустимим.

Захисники також посилаються на неналежне оформлення ухвали слідчим суддею, яка складена у порушення вимог КПК України та Наказу ДСУ № 173, зокрема: ухвала суду не підписана секретарем судового засідання, не містить посилання на час набрання нею законної чинності, не видана підозрюваному, до неї не надано протокол судового засідання, підозрюваний не був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження та клопотанням про застосування запобіжного заходу, про наявність вказаного права не повідомлений, пам`ятку про права та обов`язки не отримував, суддею позбавлено підозрюваного ОСОБА_8 права фіксації судового засідання та не роз`яснена така можливість.

На їх думку, в матеріалах, які були додані стороною обвинувачення до клопотання, відсутні будь-які дані, які підтверджували б факт наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

При цьому, захисники вказують на неврахування слідчим суддею суду першої інстанції при застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 його позитивної характеристики, наявність постійного місця мешкання та неповнолітньої дитини.

Виходячи з наведених обставин, захисники просять ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 , крім того, додала до апеляційної скарги доповнення, в яких зазначила про незаконність звернення слідчого до слідчого судді у зв`язку з неузгодженістю клопотання з прокурором та його судовий розгляд, оскільки на ньому відсутні данні про надходження до суду першої інстанції, розгляд клопотання проведений без дослідження матеріалів кримінального провадження, прокурор ОСОБА_5 приймав участь у розгляді клопотання без підтвердження своїх повноважень, орган досудового розслідування не надав матеріали, які свідчили б про законність відкриття кримінального провадження, що є порушеннями певних норм кримінального процесуального права.

Крім того, захисник ОСОБА_6 стверджує про викрадання підозрюваного та дискредитацію добровольчого руху за політичним замовленням, підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності і не засуджувався, має заслуги перед Україною як учасник опору сепаратизму.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 про незаконність і необґрунтованість судового рішення з проханням його скасувати, міркування прокурора про безпідставність апеляційних вимог захисників та законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження і, обговоривши доводи апеляційних скарг в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, частково визнав вину в їх вчиненні.

За змістом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 квітня 2015 року, підозрюваний ОСОБА_8 , ознайомившись з ним і поставивши у присутності понятих, будь-які заяви, клопотання, зауваження чи претензії не висловлював.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 при розгляді клопотання вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково. Ці дані також містяться і в інших процесуальних документів, наданих стороною обвинувачення при розгляді клопотання слідчим суддею, а також в ході апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що твердження захисника про відсутність обґрунтованої підозри, є безпідставними.

З твердженнями захисника про будування слідчим суддею своїх висновків про ризики на припущеннях, колегія суддів вважає за можливе погодитися.

Між тим, слідчий суддя в ухвалі послався на перебування підозрюваного ОСОБА_8 у розшуку, що і у подальшому він може переховуватися від органів досудового розслідування.

Колегія суддів, погоджується з таким твердженням слідчого судді і вважає, що наявність навіть одного такого ризику та не суперечить пункту 2 частини 1 статті 194 КПК України, приводить до достатньо обґрунтованого і безсумнівного переконання про неналежну процесуальну поведінку і схильність підозрюваного, на переховування від органу розслідування та суду.

Крім того, у підтвердження цього ризику свідчать дані про виїзд підозрюваного з місць подій в Донецькій області ще у вересні 2014 року, і переховування в місті Дніпропетровську протягом тривалого часу, що викликало необхідність надання дозволу на затримання та примусову його доставку до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Не можна погодитися зі стороною захисту про наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, оскільки той проживав і був зареєстрований у місті Донецьку, з якого виїхав до міста Дніпропетровська, де живе без реєстрації, тобто без постійно місця проживання, постійного, офіційного місця роботи не має, за його показаннями він є координатором з формування блок - постів, що потребує багато часу та постійні виїзди, навіть в інші області.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, який просять застосувати захисники, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, на думку колегії суддів, апеляційні вимоги захисників в цій частині не заслуговують на увагу і не можуть бути задоволені.

Що стосується інших апеляційних вимог захисників про порушення прав підозрюваного, незаконне затримання, неправильне оформлення копії судового рішення, відсутність слідчого та підозрюваного у судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, неправомочну участь прокурора ОСОБА_5 , безпідставне прийняття судом першої інстанції клопотання слідчого до судового розгляду, також не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються матеріалами судового провадження і у будь-який спосіб на законність судового рішення не впливають.

Апеляційні твердження захисника ОСОБА_6 про політичне замовлення колегія суддів не розглядає, оскільки правосуддя в державі провадиться виключно на підставах законів,

у даному випадку кримінальним і кримінальним процесуальним і за вимогами Конституції України вирішення політичних питань не входить до компетенції судів.

Керуючись статтями 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 квітня 2015 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною, оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3