ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року Київський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - Шияна В.М.

при секретарі - Терновій Н.В.

за участі прокурора - Ткачова В.В.

та захисників - адвокатів: Лучко Т.І. та Якименка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Слобідка Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, останнє місце проживання: АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З серпня 2005 року близько 21 години ОСОБА_3. перебуваючи на одинці зі своїм усиновленим сином, малолітнім ОСОБА_4., в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з необережності, злочинно-недбало, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті потерпілого, в обстановці, коли міг та повинен був їх передбачити, в спальній кімнаті вказаної квартири, поблизу ліжка, утримуючи на руках малолітньогоОСОБА_4., підняв останнього на висоту 1,8 м, однак не втримав на руках, в результаті чого малолітнійОСОБА_4. впав черевною частиною тіла на виступ бильця ліжка у формі шару діаметром 60 мм, і в подальшому на підлогу та отримавши тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми грудей (крововиливів лівої легені, крововиливів в діафрагму), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та тупої закритої травми черевної порожнини, з надривом капсули печінки, крововиливу в зв'язковий апарат селезінки, крововиливів в нирки та навколониркову клітковину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовили настання смерті малолітнього ОСОБА_4. та знаходяться з нею в прямому причинно-наслідковому зв'язку.

Допитаний в суді ОСОБА_3. вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України визнав повністю та розповів, що ввечері 03.08.2005 р. його дружина ОСОБА_5. вклала сина ОСОБА_4. спати і пішла з подругою пити пиво. Він іти відмовився і залишився із усиновленим сином ОСОБА_4. наодинці.ОСОБА_4. спав, а він дивився телевізор. Через деякий час він зайшов до спальні і побачив, що ОСОБА_4 спить, а біля нього рвотні маси. Він витер дитину пилюшкою та пішов прати пилюшку залишивши малолітнього сина на ліжку. Коли він прав, до нього прибіг малолітнійОСОБА_4. і ОСОБА_3. побачив у нього на тілі нові рвотні маси. ОСОБА_3. змив рвотні маси з тіла дитини і вони вийшли з ваної кімнати. При цьому, ОСОБА_3. тримав дитину на руці, а потім переклав його на живіт. Граючись із дитиною він зайшов спочатку до зали, а потім поніс ОСОБА_4 в спальню. В спальні він граючись підняв ОСОБА_4 вгору. В цей час дитина різко смикнулася і він не зміг його утримати на руках. ОСОБА_4 впав животом на дерев'яний виступ ліжка, а звідти на підлогу. ОСОБА_3 підняв дитину. ОСОБА_4 плакав і ОСОБА_3. почав його заспокоювати. Коли малолітнійОСОБА_4. заспокоївся він поклав його на ліжко, дав йому пляшку із молоком, а сам пішов прати пилюшку. Потім зателефонувала дружина та сказала, щоб він ішов до них в кафе. Він відмовився та сказав, щоб вона поверталася додому. Поговоривши з дружиною по телефону він пішов до ОСОБА_4, ліг біля нього і заснув. Прокинувся ОСОБА_3. від того, що на

2

нього зригнув ОСОБА_4. Він перевернув дитину, але ОСОБА_4 продовжував блювати. Тоді він взяв дитину і пішов до сусідів. Попросив допомоги, оскільки дитині було погано. Сусідка забрала на руки дитину, а її чоловік викликав швидку допомогу. Коли приїхала швидка допомога, то лікар сказав, що дитина померла і вже пізно щось робити. Також ОСОБА_3 вказав, що малолітнього ОСОБА_4 дуже любив. Розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5. розповіла, що ввечері у неї з чоловіком ОСОБА_3. відбулася сварка. Цього вечера вона вперше залишила сина наодинці з чоловіком та неодноразово розмовляла з ОСОБА_3. по телефону, але жодного разу він не казав, що дитині погано.

Крім визнання своєї вини у вчиненні злочину підсудним, його вина також підтверджується:

показаннями допитаних в суді:

свідків ОСОБА_6., що працює фельдшером швидкої допомоги та ОСОБА_7., що працюює лікарем швидкої допомоги, які розповіли, що 03.08.2005 р. вони приїхали вночі на виклик і їх на вулиці зустрів ОСОБА_3., він переживав і спішив. Коли вони піднялися до квартири, то побачили на руках у жінки дитину, яка була завернута в ковдру. Дитина вже була холодна, дихання не було. Всі ознаки біологічної смерті. Ознак насильницької смерті видно не було. ОСОБА_3. був засмучений, плакав, ніяких пояснень не давав. На його вимогу вони почали реанімувати дитину, але вже було зрозуміло, що дитина померла;

свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які розповіли, що ввечері 03.08.2005 р. вони разом із ОСОБА_5. пити пиво в кафе. Декілька разів ОСОБА_5. телефонувала ОСОБА_3., він також їй кілька разів телефонував. А пізніше зателефонували ОСОБА_5 і повідомили про смерть сина ОСОБА_4. Тоді вони взяли таксі і разом поїхали до помешкання ОСОБА_5.;

свідка ОСОБА_10, який розповів, що вніч з 3 на 4 серпня 2005 р. до нього в квартиру постукали в двері. Він відчинив. На порозі стояв ОСОБА_3. з дитиною на руках і просив допомоги пояснивши, що дитині погано. Тоді ОСОБА_10. почав викликати швидку допомогу. Його дружина ОСОБА_11 забрала дитину собі на руки, а ОСОБА_3. бігав, звонив по телефону поки не приїхала швидка допомога. Дитина була в такому стані ніби без свідомості. Тілесних ушкоджень на дитині він не бачив. Підсудний ні чого не пояснював. Лікарі намагалися надати допомогу, але дитина не подавала ніяких ознак життя;

свідка ОСОБА_11., яка розповіла, що вніч з 3 на 4 серпня 2G05 р. до них в квартиру постукали. Чоловік відчинив двері. На порозі стояв ОСОБА_3. з дитиною на руках. Він попросив допомоги пояснивши, що дитині погано. Чоловік почав викликати швидку допомогу. ОСОБА_3. поклав дитину їй на руки і вона сиділа з нею у своїй квартирі поки не приїхала швидка допомога. ОСОБА_3. був збуджений, прохав допомоги. Постійно дзвонив по телефону. Дитина була в такому стані ніби без свідомості. Тілесних ушкоджень на дитині вона не бачила.

Також вина ОСОБА_3. підтверджується дослідженими та оголошеними в суді:

даними протоколів огляду квартири АДРЕСА_1 від 04.08.2005 р. та від 12.09.2005 р. (т.1 а.с.17-18,20-28);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події злочину від 10.10.2005 p., згідно яких ОСОБА_3. за допомогою макету дитини показав, як він тримав тіло малолітнього ОСОБА_4. безпосередньо перед падінням на виступ бильця ліжка у формі шару, а також як саме та якою частиною тілаОСОБА_4. впав на цей виступ (т. 1 а.с. 158-174);

висновком комісійної судово-медичної експертизи № 2 від 13.01.2006 p., згідно якого причиною смерті дитиниОСОБА_4. явилась масивна крововтрата внаслідок витікання крові з судин пошкодженої брижі тонкого кишківника та пошкодження паренхіми печінки. Тобто травми вищевказаних органів (розрив брижі тонкої кишки та розрив печінки) є небезпечними для життя і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а в даному випадку зумовили настання смерті і знаходяться з нею в прямому причинно-наслідковому зв'язку (.1 а.с.216-236);

висновком комісійної судово-медичної експертизи № 248 від 08.12.2006 p., згідно якого причиною смерті дитиниОСОБА_4. явилась масивна крововтрата, розвинута внаслідок витікання крові в черевну порожнину з пошкоджених судин брижі тонкого кишківника;

3

смерть дитиниОСОБА_4. наступила в період з 23 години до 23 години ЗО хв. 03.08.2005 p.; показання підсудного ОСОБА_3., які дані ним під час допитів та відтворення обстановки та обставин події, не протирічать судово-медичним даним експертизи трупу дитини ОСОБА_4. в частині способу спричинення та механізму утворення травми живота та пошкоджень від сотрясіння тіла, тоб-то при падінні тіла дитини на виступ у формі шару з послідуючим падінням на підлогу. Між отриманою травмою живота і настанням смерті дитини мається причинний зв'язок (т.2 а.с.136-163);

іншими матеріалами справи в їх сукупності. Дії ОСОБА_3. судом кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

В силу ст.66 КК України обставина, що пом'якшує покарання підсудного: щире каяття.

В силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного не виявлено.

Згідно медичного висновку підсудний працездатний, примусового лікування не потребує.

Враховуючи тяжкість наслідків вчиненого злочину, а саме смерть малолітньої дитини, що настала через злочину недбалість підсудного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3. не можливе без відбування покарання.

При цьому, відповідно до СТ..65 КК України, суд призначає покарання необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_3. за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст.119 КК України і призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3. рахувати з моменту його затримання, тобто з 5 серпня 2005 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3. до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази у вигляді відеокасети з відтворенням обстановки та обставин події злочину, амбулаторної картки ОСОБА_3. та ОСОБА_4 - зберігати при справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом

15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же

строк з моменту вручення йому копії вироку.