Справа № 303/374/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2015 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , розглянув апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 27.03.2015 року в кримінальному провадженні за № 11-кп/777/326/15 яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджинець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою , одружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей , раніше судимий

- 03.12.2012 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 332 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки,

визнанний винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання , призначеного за даним вироком , частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2012 року і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено заставу.

Початком строку відбуття призначеного ОСОБА_6 покарання постановлено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджинець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою , розлучений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей , раніше не судимий

визнанний винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вимроком : ОСОБА_8 та ОСОБА_6 визнані винними у скоєнні злочину за таких обставин.

У кінці жовтня 2014 року, у невстановлений досудовим слідством день і час, ОСОБА_6 , за місцем свого проживання, використовуючи засоби мобільного зв`язку, вступив у злочинну змову з громадянином Бангладежу щодо участі в організації незаконного переправляння осіб з числа нелегальних мігрантів через державний кордон України, шляхом організації таємного доставки групи з 7-ми нелегальних мігрантів з межі адміністративного кордону Львівської та Закарпатської областей, біля с. Біласовиця Воловецького району на територію Виноградівського району Закарпатської області, організації їх переховування та підшукання осіб для здійснення безпосереднього незаконного переправлення таких осіб через державний кордон України.

Діючи на виконання злочинного задуму, ОСОБА_6 08.11.2014 року, біля 18:00 год. зустрівся у кафе в центрі с. Матієво, Виноградівського району зі своїм знайомим ОСОБА_8 та у ході розмови схилив останнього, сприяти в організації незаконного переправлення через державний кордон України групи нелегальний мігрантів з семи чоловік, а саме: 4-х громадян Афганістану та 3-х громадян Шрі-Ланки, шляхом здійснення супроводу вказаних осіб з межі адміністративного кордону Львівської і Закарпатської областей, їх перевезення за допомого транспортного засобу до с. Матієво Виноградівського району та передачі таких іншим особам, з метою забезпечення подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України.

У відповідності до досягнутої злочинної домовленості між ними, ОСОБА_8 повинен був зустріти в с. Біласовиця Воловецького району Закарпатської області перед стаціонарним постом ДАІ в с. Нижні Ворота Воловецького району групу з 7-ми осіб (нелегальних мігрантів) та з використанням транспортного засобу, здійснити їх доставку с. Матієво Виноградівського району, де передати таких іншим - залученим ОСОБА_9 особам з метою забезпечення подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України. У свою чергу, ОСОБА_9 згідно розробленого злочинного плану та розподілення ролей кожного з них, на іншому автомобілі мав здійснювати супровід автомобіля ОСОБА_8 з (нелегальними мігрантами) територією Закарпатської області та забезпечити їх переведення через лісисто-гірську місцевість в пішому порядку, в обхід стаціонарного поста ДАІ Нижні Ворота Воловецького району групу з 7-ми осіб (нелегальних мігрантів) з метою уникнення їх виявлення та затримання працівниками правоохоронних органів.

ОСОБА_6 , діючи у відповідності до розробленого раніше плану, на виконання злочинного задуму, 10.11.2014 року на мікроавтобусі марки Сітроєн, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_10 в якому знаходився брат останнього ОСОБА_11 , які не були обізнані з злочинними планами ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , виїхав до обумовленого з ОСОБА_8 місця їх зустрічі в с. Н. Ворота Воловецького району Закарпатської області.

Продовжуючи свої злочині дії ОСОБА_6 , на одній із зупинок с. Нижні Ворота по автодорозі сполученням Киів-Чоп, не доїжджаючи до стаціонарного поста ДАІ с. Нижні Ворота, зустрівся з ОСОБА_8 від якого отримав групу осіб з 7-ми чоловік для здійснення їх таємного супроводу в обхід стаціонарного посту ДАІ та жестами показав останнім слідувати за ним через лісисто-гористу місцевість. У свою чергу ОСОБА_8 , самостійно керуючи автомобілем ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник якого громадянин ОСОБА_12 не був обізнаний з злочинними планами та намірами ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , проїхав стаціонарний пост ДАІ Нижні Ворота, таким чином намагаючись уникнути викриття своєї участі у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України.

Надалі, використовуючи темний час доби, дотримуючись умов конспірації, в безпечному місці обабіч автодороги сполученням Київ-Чоп, за стаціонарним постом ДАІ Нижні Ворота Воловецького району, ОСОБА_6 після таємного супроводження групи осіб з 7-ми чоловік нелегальних мігрантів, знову передав їх ОСОБА_8 , яких спільно з останнім розмістив у салоні та багажному відділенні керованого ОСОБА_8 автомобіля ВАЗ 2108 . Після чого, ОСОБА_8 поїхав в напрямку м. Мукачево для подальшого доставки вказаних осіб в с. Матієво Виноградівського району. В свою чергу, ОСОБА_6 знаходячись в мікроавтобусі марки Сітроєн, , їхав попереду та здійснював їх супровід з метою не бути виявленими та затриманими працівниками правоохоронних органів.

У той же день, біля 23:35 год. ОСОБА_6 був затриманий працівниками УСБ України в Закарпатській області на автодорозі сполученням Мукачево-Берегово у с. Гать Берегівського району в мікроавтобусі марки Сітроєн, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_8 , 08.11.2014 року, біля 18:00 год., перебуваючи у кафе в центрі с. Матієво, Виноградівського району зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, погодився на пропозицію останнього сприяти в організації незаконного переправлення через державний кордон України групи нелегальний мігрантів з семи чоловік шляхом здійснення супроводу вказаних осіб з адміністративного кордону Львівської і Закарпатської областей, їх перевезення за допомого транспортного засобу до с. Матієво Виноградівського району та передачі таких іншим особам, з метою забезпечення подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України.

Згідно з розподілом ролей, відповідно до раніше розробленого плану злочинних дій, діючи на виконання злочинного умислу щодо сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_8 біля 14:00 год. 10.11.2014 року, за вказівкою ОСОБА_6 , яку останній дав йому по мобільному телефону, сів у використовуваний ним автомобіль ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник якого не був обізнаний з їх злочинними планами та вирушив у напрямку адміністративного кордону Закарпатської та Львівської областей за стаціонарний пост ДАІ Нижні Ворота.

Близько 19:20 год. того ж дня, ОСОБА_8 дотримуючись злочинного плану дій, виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_6 , прибув на стоянку кафе-гріль Форель в с. Біласовиця Воловецького району, що розташована в безпосередній близькості від автодороги сполученням Київ-Чоп, де зустрівся з невідомою йому особою , який передав йому групу осіб з 7-ми нелегальних мігрантів для здійснення їх подальшого супроводу та перевезення .

Вказану групу осіб з 7-ми незаконних мігрантів, ОСОБА_8 розмістив у салоні та багажному відділенні автомобіля ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та вирушив по автодорозі сполученням Київ-Чоп у напрямку стаціонарного поста ДАІ Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області.

Продовжуючи діяти на виконання злочинного задуму щодо забезпечення безперешкодного доставки осіб (нелегальних мігрантів) до с. Матієво Виноградівського району, ОСОБА_8 не доїжджаючи до стаціонарного поста ДАІ Нижні Ворота Воловецького району зупинився на узбіччі автодороги Київ-Чоп, де на нього чекав ОСОБА_6 та за вказівкою останнього передав йому групу осіб з 7-ми чоловік (нелегальних мігрантів) для здійснення їх таємного супроводу в обхід стаціонарного посту ДАІ в с. Нижні Ворота. Після чого, ОСОБА_8 самостійно керуючи автомобілем ВАЗ 2108, проїхав стаціонарний пост ДАІ Нижні ворота таким чином намагаючись уникнути викриття своєї участі у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України.

Надалі, використовуючи темний час доби, дотримуючись умов конспірації, в безпечному місці обабіч автодороги сполученням Київ-Чоп, за стаціонарним постом ДАІ Нижні Ворота Воловецького району, ОСОБА_8 знову отримав від ОСОБА_6 після таємного супроводження групу осіб з 7-ми нелегальних мігрантів, розмістив їх у салоні та багажному відділенні автомобіля ВАЗ 2108 . Після чого, поїхав в напрямку м. Мукачево для подальшої доставки вказаних осіб в с. Матієво Виноградівського району.

Однак, біля 23:00 год. 10.11.2014 року ОСОБА_8 був виявлений та затриманий працівниками УСБ України в Закарпатській області спільно з УДАІ УМВС України в Закарпатській області, поблизу залізничного вокзалу по вул. Я. Мудрого в м. Мукачеві в керованому ним автомобілі ВАЗ 2108, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в середині якого знаходилася група осіб з 7-ми нелегальних мігрантів

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює доведеність та правильність кваліфікації його діяння за ч.2 ст. 332 КК України, але вважає, що покарання , призначене йому судом є надто суворим. Суд не в повній мірі врахував , що він визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей , батьків похилого віку . Крім того, він щиро розкаявся у вчиненому злочині. Просить врахувати вказані обставини та змінити вирок в частині призначеного йому покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на обґрунтування поданої апеляційної скарги, промову прокурора , який вказав на безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів. Діяння ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 332 КК України кваліфіковано правильно.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного щодо ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок суворості апеляційний суд відхиляє, оскільки покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України , з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, активної ролі в його вчиненні, попередньої соціальної поведінки, за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про його особу , в тому числі й тих, на які вказується в апеляційній скарзі. Судом першої інстанції призначено ОСОБА_6 мінімальний розмір покарання , передбачений ч.2 ст. 332 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 вчинив новий злочину під час іспитового строку. Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства й не вбачає підстав для пом`якшення йому покарання, в тому числі для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України й звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами , передбаченими статтями 71,72 КК України.

З абзацу 4 пункту 10 Постанови ПВС України від 24 жовтня 2003 року N 7 Про практику призначення судами кримінального покарання вбачається , що частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Вважати призначене покарання явно несправедливим немає підстав. Таке покарання відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий надмірний тягар для особи, що притягається до кримінальної відповідальності. Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення , а вирок Мукачівського міськрайонного суду від 27.03.2015 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: