Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

12 травня 2015 року м. Київ

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року,

встановила:

вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, уродженець

с. Кобилецька Поляна Рахівського району Закарпатської області, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 відповідно статті 89 КК України, є такий, що судимості не мав,

засуджений за частиною 2 статті 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну в касаційному порядку постановлених судових рішень в частині призначеного ОСОБА_1 покарання шляхом призначення покарання із застосуванням статті 69 КК України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України та зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.

Однак, захисник вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Як убачається з касаційної скарги, захисник вбачає підстави для скасування або зміни судових рішень, наведених у статті 438 КПК України - істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, однак доводів на підтвердження таких підстав не наводить, а лише вважає необхідним суду касаційної інстанції врахувати наведені ним обставини для призначення покарання засудженому.

Крім того, зміст касаційної скарги містить суперечності, оскільки захисник вказує, що судом поверхово розглянуто справу, дано не правильну оцінку добутим у кримінальному провадженні доказам та ігнорування доказів, тоді як оскаржує лише розмір призначеного засудженому покарання.

Також, захисником на виконання вимог частини 4 статті 427 КПК України не підтверджено свої повноваження на участь у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_1 в касаційній інстанції, оскільки ним не додано до касаційної скарги ордер установленого зразка, що посвідчував би його право на надання правової допомоги залежно від форми здійснення адвокатської діяльності.

Не виконано захисником і вимог частини 6 статті 427 КПК України, оскільки ним не додано до касаційної скарги стільки її копій з додатками в кількості, що буде необхідною для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без руху, надавши йому п'ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5