Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-230/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого - судді Подопригори Л. І.

при секретарі Лєсна Н. В.,

з участю прокурора Радковського В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого ,

за ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

За ч.2 ст. 185 КК України ,

В с т а н о в и в:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31.08.2011 року в нічний час спільно відпочивали разом з потерпілим ОСОБА_3 та вживали спиртні напої. Під час відпочинку вони бачили, як ОСОБА_3 знімав грошові кошти з своєї кредитної картки в банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк», запамятали пін-код до вказаної кредитної картки та вирішили нею в подальшому заволодіти. Після чого, скориставшись відсутністю потерпілого близько 3 години підсудні за попередньою змовою між собою заволоділи кредитною карткою ПАТ КБ «ПриватБанк»№662345, яка належить ОСОБА_3 та о 03 годині 31 хвилині з метою незаконного збагачення та вчинення крадіжки чужого майна, умисно, таємно, у відсутності сторонніх громадян, за допомогою банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Сумська 92, м. Лебедин, Сумської області з кредитної картки ОСОБА_3 викрали грошові кошти на загальну суму 4080 грн. Даними грошовими коштами підсудні розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину свою визнав повністю та пояснив, що 30.08.2011 року близько 23 години він зустрів потерпілого і за пропозицією останнього стали вживати пиво. Пізніше до них підійшла прокопович В.О., яка не захотіла пити пива і ОСОБА_3 купив в магазині пляшку «Шампанського», яке вони разом випивали. Під час цього відпочинку потерпілий знімав зі своєї карточки гроші в банкоматі «Приватбанку»розташованому на вул.. Сумскій в м. Лебедині, які потім витрачав на придбання пива, цукерок. Вони з ОСОБА_2 були при цього присутні. Після того, як випили пиво, вони вирішили поїхати на озеро «Лебедине», де потерпілий також купував пиво та цукерки, яке вони разом вживали. Відпочивши на озері знову приїхали в центр міста, де потерпілий пішов до готел..Прокопочив також пішла з ним, але невдовзі повернулася. Він залишався сидіти в автомашині. Невдовзі ОСОБА_2 повернулася і сказала, щоб він відвіз її додолму, так як потерпілий почав до неї чіплятися.

На дану пропозицію він погодився та повіз її додому, залишивши потерпілого біля готелю. Відїхавши від готелю, ОСОБА_2 сказала, що в неї є кредитна карточка потерпілого та запропонувала зняти з неї грошові кошти. На дану пропозицію він погодився, але потім запитав в неї чи вона знає пін-код, на що вона відповіла, що знає пін-код. Підїхавши до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований біля «Укртранспневматики»по вул. Сумська вони вийшли з машини та підійшовши до банкомату стали знімати з карточки гроші. Ввівши пін-код ОСОБА_2 по черзі зняла 1000 грн., потім 3000 грн. та ще 80 грн. Після чого, вона витягла картку з банкомату, забрала гроші, які разом з карткою поклала до своєї сумки і відразу вони поїхали додому. Наступного дня з викрадених грошей ОСОБА_2 дала йому 1800 грн. Решту грошей залишила собі. Отримані гроші він витратив на власні потреби. Вину свою визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється.

Допитана в судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 вину свою визнала повністю і пояснила, що 30.08.2011 року близько 23 години вона вийшла з дому на вулицю і зустріла ОСОБА_1 та потерпілого, які сиділи та пили пиво і вона сіла біля них на лавочку і ОСОБА_1 запропонував їй випити з ними пива, але на дану пропозицію вона відмовилася і сказала, що пива не хоче. Затим потерпілий купив пляшку «Шампанського»яке вони втрьох випили та відпочивали. Під час відпочинку потерпілий з банкомату «Приватбанку»розташованому на вул..Сумській з карточки двічі знімав гроші, які витрачав на пиво, а також на заправку автомашини. Потім всі разом їздина/или на озеро, де в магазині потерпілий також купував пиво та цукерки, які всі разом вживали. Потім потерпілий запропонував поїхати до готелю «Лебедин»і на дану пропозицію всі погодилися та підїхали до готелю. Вона разом з потерпілим вийшли з машини, а ОСОБА_1 залишився в машині. Вийшовши з машини вона пішла в туалет, а потерпілий пішов до готелю. Повернувшись з туалету вона сіла в машину та сказала ОСОБА_1, щоб той відвіз її додому, так як боялася, що потерпілий буде до неї чіплятися. На дану пропозицію Курбанов погодився. Відїхавши від готелю, Курбанов повідомив, що на задньому сидінні, він знайшов банківську картку потерпілого та запропонував поїхати до банкомату та зняти грошові кошти з даної картки, на що вона погодилася. Підїхавши до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований біля «Укртранспневматики», вони вийшли з машини і підійшовши до банкомату та ввівши пінкод вона відразу по черзі зняла 1000 грн., потім 3000 грн. та ще 80 грн., які передала ОСОБА_1 Відійшовши від банкомату останній передав їй 2000 грн., які вона в послідуючому витратила на придбання одягу та продуктів харчування. Вину свою визнає повністю, щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших, що були зібрані в ході дізнання та досудового слідства, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу і які ніким не оспорювались.

Тому, суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особи підсудних дійшов до висновку, що дії підсудних необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, а також те, що підсудний раніше не судимий, вину свою визнав повністю,щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків від злочину не настало, збитки відшкодовані, думку потерпілого.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним обрати підсудному покарання у вигляді обмеження волі, але дійшовши до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання вважає можливим застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу суд вважає необхідним залишити підписку про невиїзд.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, а також те, що підсудна раніше не судима, вину свою визнала повністю,щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, тяжких наслідків від злочину не настало, збитки відшкодовані, думку потерпілого.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним обрати підсудній покарання у вигляді обмеження волі, але дійшовши до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання вважає можливим застосувавши ст.. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу суд вважає необхідним залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: жіночі босоніжки синього кольору, жіночий светр чорного кольору, жіноча спортивна кофта сірого кольору, жіноче пальто сірого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лебединського МВ УМВС України в Сумській області, суд вважає необхідним повернути підсудній ОСОБА_2 за належністю.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 299, 323-324 КПК України

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання по цьому закону, у вигляді обмеження волі строком на три роки. Застосувавши ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік.

Міру запобіжного заходу залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання по цьому закону, у вигляді обмеження волі строком на три роки. Застосувавши ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік.

Міру запобіжного заходу залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: жіночі босоніжки синього кольору, жіночий светр чорного кольору, жіноча спортивна кофта сірого кольору, жіноче пальто сірого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лебединського МВ УМВС України в Сумській області, повернути засудженій ОСОБА_2 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду на протязі 15 діб з моменту оголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя

ОСОБА_4