Справа №6394994//15-к
Провадження №1-кс/639/706/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах слідчо-заарештованого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,засудженого 24.04.2015р. Шевченківським райсудом Харківської області за ст.ст.122 ч.1,186 ч.1,296 ч.3,70 ч.1,71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі,

на незаконність утримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора УДПС України в Харківській області, -

В С Т А Н О В И В:
28 травня 2015 року захисник адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах слідчо-заарештованого ОСОБА_5 зі скаргою, в якій в порядку вимог ст.206 КПК України просить: визнати неправомірною бездіяльність начальника Харківського слідчого ізолятора УДПС України в Харківській області ОСОБА_6 по утриманню особи під вартою без правових підстав,зобов`язати останнього негайно звільнити з-під варти ОСОБА_5 з одночасним наданням йому необхідної кількості грошей, необхідних для проїзду до місця свого проживання.

В обґрунтування поданої скарги захисник зазначає, що вироком Шевченківського райсуду Харківської області від 24.04.2015р. ОСОБА_5 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст.122 ч.1,186 ч.1,296 ч.3,70 ч.1,71 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців, строк покарання рахується з 25.07.2011р. Однак 25 травня 2015 року строк покарання ОСОБА_5 згідно цього вироку закінчився, що відповідно, на думку захисника, свідчить про незаконність тримання ОСОБА_5 під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятору.
В судове засідання захисник адвокат ОСОБА_4 не з`явився, засуджений ОСОБА_5 просив проводити судовий розгляд у відсутності захисника, доводи внесеної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник Харківського слідчого ізолятору у судовому засіданні вважала скаргу такою,що не підлягає задоволенню,пояснила,що 22.05.2015р. установа змінила свою назву на Харківську установу виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27,її керівником є ОСОБА_6 ,установа є правонаступником Харківського СІЗО. Також зазначила,що після отримання установою вироку Шевченківського райсуду Харківської області від 24.04.2015р. відносно ОСОБА_5 , представник СІЗО звернувся до Шевченківського райсуду із заявою про роз`яснення резолютивної частини вироку щодо строку утримання під вартою засудженого ОСОБА_5 . Постановою суду від 22.05.2015р. вказаний вирок було уточнено і вказано, що «запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити обраний у вигляді тримання під вартою». Оскільки вирок не набув законної сили,запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому залишено обраний,то підстав для звільнення ОСОБА_5 немає, скарга задоволенню не підлягає.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки на даний час наявне судове рішення, на підставі якого ОСОБА_5 тримається під вартою, що відповідно свідчить про необґрунтованість поданої скарги.

Вислухавши думку прокурора, представника Харківської установи виконання покарань УДПСУ в Харківській області №27, дослідивши зміст поданої скарги захисника про незаконність утримання особи під вартою, матеріали судової справи та надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1,186 ч.1,296 ч.3,70 ч.1,71 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців, строк покарання рахується з 25.07.2011р. При цьому, у резолютивній частині вироку суду першої інстанції була допущена описка щодо питання дії запобіжного заходу у відношенні засудженого до набрання вироком законної сили. 08 травня 2015 року на вказаний вирок суду прокурором подана апеляційна скарга,вирок не набрав законної сили.
Постановою Шевченківського райсуду Харківської області від 22.05.2015р. внесено виправлення у резолютивну частині вироку суду від 24.04.2015 року відносно ОСОБА_5 та зазначено наступне: «Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити обраний у вигляді тримання під вартою»

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи. При цьому, дія запобіжного заходу у відношенні особи, щодо якої винесено обвинувальний вирок, може бути продовжено судом до моменту набрання судовим рішенням законної сили, тобто не обмежується визначеним строком застосування.

Оскільки при постановленні вироку судом першої інстанції, не приймалось рішення про зміну чи скасування раніше обраного у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а згідно ухвали Шевченківського райсуду Харківської області від 22.05.2015 року до вироку суду першої інстанції внесено виправлення в частині дії запобіжного заходу, тому дія тримання під вартою у відношення слідчо-заарештованого є продовженою до набранням вироком законної сили,який прокурором оскаржується в апеляційному порядку

Виходячи із вищевикладених обставин, доводи скарги захисника адвоката ОСОБА_4 щодо незаконності утримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора УДПС України в Харківській області його підзахисного ОСОБА_5 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Статтею 309 КПК України передбачено перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про залишення без розгляду скарги про незаконне тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі УДПС України в Харківській області не передбачено.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_4 (вх. №16560 від 28.05.2015 року) в інтересах слідчо-заарештованого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на незаконність утримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27,а також бездіяльність начальника установи ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1