Справа № 1-171
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2008 року Жмеринський
міськрайонний суд Вінницької області

в складі :
головуючого - судді
Камінського В.П.

при секретарі:
Кабаковій С.В., Колесник Г.В., Куньовській Ю.Ю.,

з участю: прокурора Бандура О.І.

адвокатів ОСОБА_1,
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не
одруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, у вчиненні злочинів
передбачених ч.1 ст. 119, ч.1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3. після 21 години
01.01.2006 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в приміщенні
будинку культури с.Кудіївці Жмеринського району Вінницької області, грубо
порушуючи громадський порядок, проявляючи прагнення показати свою зневагу до
існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та бажаючи самоутвердитись за
рахунок приниження інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам,
безпричинно чіплявся до громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6. та інших громадян,
які відпочивали в будинку культури, висловлюючи у їх сторону слова образ,
створюючи на протязі вечора конфліктні ситуації, застосував щодо ОСОБА_4
фізичне насильство, захопивши руками його за одяг та штовхнувши до стіни
приміщення будинку культури, на численні зауваження присутніх громадян
припинити протиправні дії не реагував.

Після чого 01.01.2006 року біля 23 години 40 хвилин перед
приміщенням будинку культури с.Кудіївці Жмеринського району Вінницької області,
між підсудним ОСОБА_3. та ОСОБА_7, які перебували в стані алкогольного
сп'яніння, виникла суперечка в ході якої ОСОБА_3. свідомо штовхнув зі сходів
ОСОБА_7, не маючи умислу на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, але
повинен був та міг усвідомлювати настання таких наслідків, внаслідок чого
ОСОБА_7. впав та отримав тілесні ушкодження. 02.01.2006 року був
госпіталізований в реанімаційне відділення Жмеринської ЦРЛ, де 03.01.2006 року
помер.

Згідно висновку експерта № 4а від 23.01. - 07.02.2006
року у ОСОБА_7 виявлена черепно-мозкова травма: садна в ділянці правого
надбрів'я та щоки, крововилив під м'які покрови правої лобно-тіменно-скроневої
ділянки, субдуральна гематома 160 мл. Та субарахноїдальний крововилив правої лобно-скроневої
ділянки головного мозку - наслідок дії тупих твердих предметів, можливо
01.01.2006 року і при падінні з східець та зіткнення голови з рівною асфальтною
поверхнею. Смерть ОСОБА_7 настала від набряку та здавлення головного мозку до
якої призвела черепно-мозкова травма, яка відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, яка за своїм перебігом призвела до смерті, між нею та смертю прямий
причинний зв'язок.

В судовому засіданні ОСОБА_3. винним
себе по першому епізоду визнав повністю, а по другому частково.

Пояснив, що пізно ввечері 01.01.2006 року він
разом з іншими перебував у приміщенні будинку культури с.Кудіївці Жмеринського
району Вінницької області. Вказав, що з причини новорічних свят він до цього
вживав алкогольні напої. Визнав, що він грубо порушував громадський порядок та
вчиняв хуліганські дії щодо братів ОСОБА_4. Також не заперечив можливості
заподіяння ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7, але зауважив, що
це сталося випадково і він не мав умислу взагалі заподіювати йому будь-які
ушкодження та позбавляти життя. Свої дії відносно ОСОБА_7 пояснює тим, що пропонував
ОСОБА_7 йти додому, оскільки той перебував у значному ступеню сп'яніння.
У вчиненому розкаявся та просив не позбавляти його волі. В рахунок
відшкодування моральної шкоди передав ОСОБА_7. 1900 грн..

Крім визнання вини по першому епізоду і
визнання вини частково по другому епізоду винуватість підсудного стверджується
показами потерпілого, свідків, матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_7. пояснив суду, що
вранці 02.01.2006 року від односельчанки ОСОБА_8 дізнався, що біля будинку культури лежить його молодший син
ОСОБА_7., із яким він проживав. Запрягши коня він удвох із ОСОБА_8 прибули до
приміщення будинку культури с.Кудіївці Жмеринського району, де побачив свого
молодшого сина, який непритомний лежав на площадці біля входу в клуб без
головного убору, куртки та взуття.
Черевики його валялись поруч, а куртка лежала трохи поодаль. Син ще дихав і
поклавши його на воза вони завезли його додому, де розтерли спиртом, рятуючи
від переохолодження. При цьому виявили, що у ОСОБА_7 пошкоджена потилиця та на
обличчі також були садна. ОСОБА_7. телефоном повідомив про все старшого сина,
який невдовзі приїхав та викликав швидку медичну допомогу з м.Жмеринки,
оскільки ОСОБА_7. весь цей час не приходив до свідомості. Каретою швидкої
допомоги його було госпіталізовано до районної лікарні, де він помер наступного
ранку. Вказав, що бажає для підсудного найсуворішого покарання, оскільки не
може йому пробачити смерті сина. Зазначив, що підсудний передав 1900 грн., а
тому він як цивільний позивач уточнює позовні вимоги і просить стягнути з ОСОБА_3. на його користь
58100 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 500 грн. за надання
правової допомоги.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з нагоди
Нового року разом із дружиною ОСОБА_6. перебували 01.01.2006 року вдома у
батьків в с.Кудіївці, де зустрілись із іншими родичами, також до них у гості
прийшов ОСОБА_7., який з нагоди свята з усіма сів за стіл, вживав алкогольні
напої. Біля 22 години разом з своєю дружиною ОСОБА_6., братом ОСОБА_5. та ОСОБА_7 пішли на танці до будинку культури.
На сходах біля входу до будинку культури зустріли підсудного ОСОБА_3., який
одразу ж почав чіплятись до нього ОСОБА_4., але дружина - ОСОБА_6. втрутилась і
підсудний заспокоївся на деякий час. Вийшов на вулицю покурити, а ОСОБА_3.,
взявши руками за його - свідка ОСОБА_4 верхній одяг штурхнув його до стіни і
пішов. Коли вже йшли додому ОСОБА_3. причепився до самої ОСОБА_6., при цьому
ОСОБА_7. спробував його заспокоїти. ОСОБА_6. запропонувала ОСОБА_7 йти разом з
ними, але він відповів, щоб вони йшли без нього, а він наздожене їх. Після
цього він з дружиною та братом пішли додому. Додав, що протиправні дії
підсудного ОСОБА_3. щодо них заважали їм спокійно відпочивати того вечора в
будинку культури.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_5. в
судовому засіданні та ОСОБА_6. на досудову слідстві, письмові свідчення якої
(а.с. 36) були оголошені в судовому засіданні, так як вона - свідок ОСОБА_6. в
судове засідання не з'явилася в зв'язку з тим, що народила дитину і її неявка
визнана судом поважною; її покази оголошені судом в порядку ст. 306 ч.1 п. 2
КПК України.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що
01.01.2006 року вона відчинивши будинок культури в с.Кудіївці була до 23
години, а потім пішла додому. ОСОБА_7 не
бачила, розмовляла із ОСОБА_3., який був у стані алкогольного сп'яніння, але
поводився він спокійно. Ніяких конфліктних ситуацій між присутніми в клубі
людьми, у тому числі із участю підсудного, не бачила. Клуб того вечора не
закривала, залишивши ключі одному з хлопців, який включав того вечора музику в
клубі. Ранком ключі він їй повернув. Про обставини сутички підсудного з
потерпілим після її уходу дізналася згодом від односельчан.

Свідок ОСОБА_10. суду пояснила, що
02.01.2006 року після 5 години ранку
вона проходячи на роботу повз будинок культури в с.Кудіївці виразно почула
чиєсь хропіння. Із почуття остраху повернулась додому за ліхтарем і дорогою
покликала із собою сусідку. Удвох із нею підійшли до входу в будинок культури,
де у світлі ліхтаря побачили, що на площадці з лівого боку лежить ОСОБА_7, який
без куртки та взуття, що знаходились неподалік, лежав та сопів. На його обличчі
побачили засохлу кров. Після невдалої спроби розбудити ОСОБА_7. повідомили про
все знайомій жінці, яка направилась до його батька, а вони пішли у своїх
справах. Згодом дізналась, що ОСОБА_7. помер у лікарні, куди його завезли.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що 01.01.2006 року після 21
години із друзями зустрілись у будинку культури с.Кудіївці. Також того вечора
до будинку культури приходив із своїми
знайомими ОСОБА_7.. Підсудний ОСОБА_3., який теж був там, запропонував ОСОБА_7
піти додому, оскільки останній був доволі п'яний. Потім у них виникла сутичка в
коридорі будинку культури, де ОСОБА_3. тримав ОСОБА_7 за одяг, однак він -
ОСОБА_11 їх розборонив. Через деякий час вийшовши на вулицю він побачив, що
ОСОБА_3. сварився із ОСОБА_7 стоячи на сходах. При цьому ОСОБА_3 зробив рукою
схожий на замах рух, а ОСОБА_7 швидко відступив, на сходах не втримався на
ногах і впав назад спиною, вдарившись потилицею об асфальтне покриття перед
сходами. Після падіння ОСОБА_7. не підводився деякий час, а підбігши
до нього визначили, що він втратив свідомість, оскільки лежав нерухомо
із заплющеними очима. За допомогою води ОСОБА_7. привели до свідомості,
ОСОБА_11. із ОСОБА_12. підвели його, посадили його на підвіконня біля входу у
будинок культури, він - ОСОБА_7 самостійно закурив і його там залишили.
ОСОБА_11. зазначив, що коли він йшов додому, ОСОБА_7. був одягнутий і біля
нього залишались інші люди.

Свідок ОСОБА_13. пояснив в судовому
засіданні, що після 22 години 01.01.2006
року із друзями прийшов на дискотеку до будинку культури в с.Кудіївці. Коли
вийшов надвір, бачив стоячих на сходах ОСОБА_3. та ОСОБА_7. Трохи пройшов
вперед і почув зойк, а коли обернувся побачив падаючого ОСОБА_7., який впав на
правий бік та вдарився головою об асфальтне покриття внизу сходів та на кілька
хвилин втратив свідомість, поки його не вернули до свідомості за допомогою
вмивання прохолодною водою. ОСОБА_12 подав ОСОБА_7. запальничку і той
самостійно запалив цигарку і викурив її. Зазначив, що ОСОБА_7 був нетверезий.
ОСОБА_3 не надавав допомогу ОСОБА_7..

Свідок ОСОБА_13. суду пояснила, що
01.01.2006 року біля 22 години була в
будинку культури с.Кудіївці. За півгодини після неї прийшов ОСОБА_7. Через
деякий час вийшовши на вулицю побачила як ОСОБА_7. та ОСОБА_3. спокійно
розмовляли біля входу до будинку культури. ОСОБА_3 взявши ОСОБА_7. за верхній
одяг, штовхнув його спиною до стіни, від чого той вдарився спиною, після чого
вдарив ОСОБА_7 кулаком в живіт, і той впав на руки та підвівшись побіг вниз по
сходах. Відволікшись на деякий час ОСОБА_13. побачила, що ОСОБА_7. падав з
однієї з нижніх сходинок. Перекрутившись в повітрі він впав на асфальтовану
площадку та вдарився головою, втративши на деякий час свідомість. Що стало
причиною його падіння не бачила. ОСОБА_3 знаходився на відстані 2 м. від
ОСОБА_7.. ОСОБА_7. вмили водою і він
повернувся до свідомості, на потилиці у нього була кров. Коли через півгодини разом і іншими вона
пішла звідти додому, ОСОБА_7. активно шарпав зачинені двері клубу. Зазначила,
що ОСОБА_7. того вечора був випивший, як ОСОБА_3..

Свідок ОСОБА_14. пояснила, що 01.01.2006
року вона перебувала на дискотеці в будинку культури с.Кудіївці. Побачила
суперечку підсудного ОСОБА_3. та ОСОБА_7, під час якої підсудний штовхнув
потерпілого. Деталей подій не запам'ятала, зауважила, що ОСОБА_3. казав
ОСОБА_7, щоб той не курив всередині клубу. Потім вона пішла звідти, і про те що
сталось з потерпілим дізналась згодом від односельців.

Свідок ОСОБА_15. суду пояснила, що
01.01.2006 року після 21 години знаходилась у будинку культури с. Кудіївці Жмеринського району. Вийшовши з
будинку культури після 23 години 30 хвилин почула як хтось впав і придивившись
побачила, що внизу біля сходів на асфальтному покритті лежав не рухаючись на
спині ОСОБА_7. Підсудний стояв на сходах біля клубу. Бачила, як ОСОБА_11.,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 допомагали ОСОБА_7. підвестись на ноги, довели східцями до
будинку культури і посадили його на підвіконня. ОСОБА_7 самостійно став на ноги
та стояв біля будинку культури. Вона разом з іншими пішла додому. На наступний
день від людей чула, що ОСОБА_7. знайшли вранці біля будинку культури без свідомості.

Свідок ОСОБА_16. суду пояснив, що
01.01.2006 року після 21 години знаходився в будинку культури с. Кудіївці. Там
також були підсудний і ОСОБА_7, які були у нетверезому стані. Після 23 години 30 хвилин вийшовши з будинку
культури побачив, що підсудний і ОСОБА_7 стоять на східцях біля будинку
культури і при цьому ОСОБА_7 знаходився трохи нижче підсудного. Побачив, як
підсудний чи то штовхнув чи то вдарив ОСОБА_7 і внаслідок цього ОСОБА_7 впав зі
сходів на асфальтоване покриття та вдарився головою. ОСОБА_12 та ОСОБА_11.
надали допомогу ОСОБА_7.. Він - свідок ОСОБА_16. зайшов до будинку культури, а
потім через деякий час вийшов і побачив, що ОСОБА_7 стоїть біля вікна будинку
культури хитаючись.

Винність підсудного також стверджується
показами свідків ОСОБА_12. (а.с. 23-24, 75) та ОСОБА_17. (а.с. 35), які вони
дали на досудовому слідстві, а в судове засідання не з'явились (ОСОБА_12.
знаходиться десь у Криму, адреса не відома, а ОСОБА_7. проживає у Росії), їх
неявка визнана поважною і їх покази оголошені судом в порядку ст.. 306 ч.1 п.2
КПК України, з яких видно, що ОСОБА_12. 01.01.2006 року після 21 години
перебував у клубі с.Кудіївці і бачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були у нетверезому
стані; ОСОБА_3 чіплявся до ОСОБА_7.. Бачив, коли ОСОБА_3 та ОСОБА_7 стояли на
сходах біля будинку культури, при цьому ОСОБА_7 знаходився на 3-4 сходині
знизу, що ОСОБА_3 штовхнув рукою ОСОБА_7. в плече і внаслідок цього ОСОБА_7
впав спиною на асфальтоване покриття та вдарився головою. Разом з ОСОБА_11.,
ОСОБА_13 підбігли до ОСОБА_7., який був без свідомості. Нижня частина голови
ОСОБА_7. була в крові. Підняли ОСОБА_7. та допомогли піднятись по сходах до
будинку культури. ОСОБА_7 сказав, що трохи посидить, а потім піде додому. Він -
ОСОБА_12. разом з ОСОБА_11. та ОСОБА_15 пішли додому. На наступний день він від
людей почув, що ОСОБА_7. вранці знайшли біля будинку культури без свідомості і
завезли до лікарні, де він - ОСОБА_7 помер;свідок ОСОБА_7. пояснював на
досудовому слідстві, що про випадок з братом - ОСОБА_7 почув від свого батька -
ОСОБА_17.; рапортом оперативного чергового від 02.01.2006 року (а.с.2),
протоколом огляду місця подій від 03.01.2006 року (а.с.3), лікарською довідкою
від 03.01.2006 року (а.с.37), протоколом відтворення обставин та обстановки
подій від 09.02.2006 року (а.с.59-62), висновками експерта від 07.02.2006 р.
№4а, 01.11.2006 року №380 (а.с.63-66; 81-82 відповідно), з яких вбачається, що
виявлена у ОСОБА_7. закрита черепно-мозкова травма є наслідком дії твердих
тупих предметів можливо 01.01.2006 року і при падінні з східців та зіткненням
голови з рівною асфальтною поверхнею, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень,
як за своїм перебігом призвела до смерті, між нею та смертю є прямий причинний
зв'язок; на час отримання травми потерпілий ОСОБА_7. знаходився в стані
алкогольного сп'яніння; заперечень щодо отримання ОСОБА_7. черепно-мозкової
травми внаслідок падіння тіла з придання тілу прискорення зі східців та
зіткненням голови з твердою переважаючою поверхнею в умовах, як показують
свідки ОСОБА_13., ОСОБА_12. та ОСОБА_11

Вказані докази суд приймає до уваги, так
як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не
суперечать один одному, висновки експерта є науково обґрунтованими.

Суд кваліфікує дії підсудного за ч.1 ст. 296 КК України -
так як він вчинив грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом; за ч. 1 ст. 119
КК України - вбивство, вчинене через необережність.

При визначенні міри покарання суд
приймає до уваги тяжкість вчинених підсудним злочинів, які є злочинами
невеликої та середньої тяжкості, особу ОСОБА_3., який раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, не має постійного місця роботи, посередньо
характеризується за місцем проживання.

Каяття підсудного у вчиненому суд
відносить до обставин, що пом'якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_3., суд відносить вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин суд вважає, що міру покарання
підсудному необхідно обрати в межах санкцій ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 119 КК
України.

Розглянувши цивільний позов суд вважає, що він підлягає
задоволенню в повному обсязі, так як його визнав ОСОБА_3., пояснивши, що він своїми діями
вчинив необережне вбивство ОСОБА_7, внаслідок чого ОСОБА_7. втратив сина;
смерть сина завдала ОСОБА_7. тяжкої моральної травми. Визначаючи розмір
моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним та засудити:

· за ст.296 ч.1 КК
України - на три роки обмеження волі;

· за ч.1 ст.119 КК України - на п'ять років позбавлення
волі.

За сукупністю злочинів відповідно до
вимог ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді п'ять років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання
вироком законної сили засудженому ОСОБА_3 залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17
58100 (п'ятдесят вісім тисяч сто) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди
та 500 (п'ятсот) грн. за надання юридичної допомоги.

На вирок суду може бути подана апеляція
до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

СУДДЯ:
підпис

«З оригіналом згідно»:

СУДДЯ ЖМЕРИНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО
СУДУ
В.П. КАМІНСЬКИЙ

СЕКРЕТАР