АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1725/15-к Номер провадження 11-сс/786/192/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

підозрюваного - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 01 квітня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

08 лютого 2015 року, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_9 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, незаконно, умисно, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , після чого з погрозою застосування маючих при собі ножів та предмету схожого на пістолет та застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , заволоділи грошовими коштами в сумі 93 000 гривень та 10 000 доларів США, що згідно з курсом валюти НБУ, станом на 08.02.2015 року становить 231 300 грн. та виробами з золота, а саме: дві сережки, дві каблучки та мобільний телефон марки Нокіа 206, а всього грошей та майна на загальну суму 324 300 грн.

За даним фактом 08 лютого 2015 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч. 4 ст. 187 КК України.

01 квітня 2015 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Старший слідчий СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може вчиняти нові кримінальні правопорушення та переховуватись від слідства та суду. Застосування інших, менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти існуючим ризикам.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 08.02.2015 року клопотання слідчого було задоволено, та відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Приймаючи дане рішення, слідчий суддя вказав, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, доведено наявність вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, та доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, що вказані у клопотанні.

Не погодившись з постановленою ухвалою захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, оскільки судом першої інстанції не було враховано, що він має постійне місце проживання, крім того перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_15 від якого вони мають дитину 2- ох років ОСОБА_16 та має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Крім того, як зазначає апелянт, прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції взагалі не наведено доказів про причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах справи та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний, у тому числі, здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Судовою колегією встановлено, що вимоги кримінального процесуального закону слідчий суддя суду першої інстанції дотримався, перевірив відповідність поданого клопотання про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також прийняв до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів та обставини, які мають бути враховані при її обранні, дійшовши вірного висновку про недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів.

З таким висновком погоджується й судова колегія апеляційного суду, оскільки це рішення прийняте відповідно до вимог діючого законодавства України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.

Вказане в достатній мірі враховано місцевим судом при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція статі за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, не працює, а отже не займається суспільно корисною працею, не має постійного джерела доходу, що ставить під сумнів можливість утримання ним іншої особи, офіційно не одружений, що також ставить під сумнів наявність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини в справі, а також вчинити інше правопорушення. Жоден інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисних злочинів різного ступеню тяжкості.

Вказане в достатньої мірі спростовує доводи апеляційної скарги адвоката про недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Посилання захисника - адвоката на наявність у ОСОБА_9 житла в м. Полтаві та знаходження на утриманні малолітньої дитини, як на підставу для застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не спростовує висновків суду про необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ці обставини не можуть в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 01 квітня 2015 року про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає

СУДДІ:
ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 КИСІЛЬ