Провадження № 11-кп/783/226/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и л а :

вироком Галицького районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 10 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 3 000 грн. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 7.08.2014 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи на дитячому майданчику на пл. Св. Юра у м. Львові, діючи умисно, стиснув передпліччям правої руки малолітнього ОСОБА_11 , в результаті чого потерпілому було заподіяно синці в ділянці правої ключиці, правого плечового суглобу, лівого променево-зап`ясного суглобу, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не вчиняв, тілесні ушкодження потерпілому не наносив та не знав, що від стискання потерпілого правою рукою будуть синці, не передбачав, що від падіння у потерпілого буде синець на коліні, а тому скоїв протиправні дії з необережності. Зазначає, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, характеризується умисною виною.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та виправдати його за ч.1 ст. 125 КК України. Вважає, що умисно злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не вчиняв та не мав на меті його вчиняти. На досудовому слідстві та в суді він стверджував, що дійсно хотів помирити ОСОБА_11 із сином ОСОБА_12 , а тому обхопив правою рукою його шию. Він не знав, що від таких дій у потерпілого будуть два синці в ділянці правої ключиці та плечового суглобу, що він впаде та вдариться коліном до землі. Він не мав наміру наносити потерпілому легкі тілесні ушкодження та не передбачав цього.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 представник потерпілого ОСОБА_13 просить апеляційну скаргу відхилити, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_10 на підтримку доводів апеляційних скарг, виступ прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг та просить вирок суду залишити без змін, пояснення представника потерпілого на заперечення проти апеляційних скарг, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок суду підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку.

Дії обвинувченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.

На виконання вимог закону суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно розглянув усі обставини справи в їх сукупності, поклав в основу вироку об`єктивні докази, досліджені в судовому засіданні, та дійшов правильного висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_10 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону та необґрунтованість вироку колегія суддів вважає безпідставними й до уваги не бере.

При кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження судом першої інстанції правильно враховано висновок експерта № 1381 від 8.08.2014 року, згідно якого у малолітнього ОСОБА_11 було виявлено: синці в ділянці правої ключиці, правого плечового суглобу, лівого променево-зап`ясного суглобу, поверхневе садно і синець в ділянці лівого колінного суглобу, які утворилися від дії тупих предметів та при ударі до таких під час падіння на коліно, могли виникнути 7 серпня 2014 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Твердження обвинуваченого про те, що у нього не було умислу наносити легке тілесне ушкодження ОСОБА_11 не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються дослідженими у справі доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_11 , даними в суді першої інстанції, який пояснив, що 7.08.2014 року він разом зі своєю тіткою ОСОБА_14 гуляли на дитячому майданчику, коли до нього підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , який почав його душити та штовхнув його на землю;

показаннями свідка ОСОБА_15 , даними в суді першої інстанції, яка пояснила, що 7.08.2014 року о 16 год. 30 хв. вона дійсно разом з племінником ОСОБА_11 гуляли на території дитячого майданчика, коли до ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_6 та своєю правою рукою стиснув йому шию та штовхнув його на землю;

показаннями свідка ОСОБА_12 , даними в суді першої інстанції, яка пояснила, що 7.08.2014 року вона разом зі своїм сином, сусідом ОСОБА_6 та його онучкою гуляли на території дитячого майданчика та в ході словесного конфлікту між нею та ОСОБА_15 вона побачила, що ОСОБА_6 зловив ОСОБА_11 за плечі, зробивши замочок рукою за шию, після чого ОСОБА_11 вирвався з рук ОСОБА_6 та відбіг на декілька метрів;

показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_9 , даними в суді першої інстанції, яка підтвердила, що 7.08.2014 року вона виявила на тілі свого сина ОСОБА_11 , синці на зап`ястях, ключиці та колінах. Зі слів сина ОСОБА_11 вона дізналася, що вказані тілесні ушкодження йому завдав ОСОБА_6 .

Такі показання узгоджуються з висновком експерта № 1381 від 8.08.2014 року щодо механізму і способу заподіяння тілесного ушкодження.

Виходячи з фактичних обставин справи, в суду не було підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 не мав умислу на вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, дав вірну оцінку зібраним доказам та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення при зазначених у вироку суду обставинах.

Твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру наносити потерпілому легкі тілесні ушкодження є голослівним і не відповідає матеріалам справи.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

При постановленні вироку судом обгрунтовано вирішено питання про часткове задоволення цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди та на відшкодування витрат на правову допомогу.

Оскільки ОСОБА_6 визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, то на нього покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інші обставини. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди судом було враховано як величину її заподіяння, так і реальну можливість відшкодування, з врахуванням обставин справи, фізичних та психологічних страждань потерпілого від злочину.

Щодо витрат на правову допомогу, то відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 5.07.2012 року із змінами порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з Договору про надання правової допомоги (а.с. 22) та акту виконаних робіт (а.с. 68) законний представник потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_9 понесла витрати по наданню правової допомоги в розмірі 3 000 грн., а тому такі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для зміни чи скасування вироку в процесі апеляційного розгляду не встановлено, а тому в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Галицького районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4