Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одесскої області у складі :
головуючої одноособово судді
Акулової М.І., при секретарі Граціотові
О.О. за участю старшого прокурора
Граматика О.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Білгород-Дністровський кримінальне
провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Красна Коса,
Білгород-Дністровського району
Одеської області, громадянина України,
з середньою освітою, який не працює,
одружений, має на утриманні 2
малолітніх дітей, зареєстрований за
адресою : АДРЕСА_1, проживає за адресою :
АДРЕСА_2, раніше судимого: 26.02.1998 року
Білгород-Дністровський районним судом
Одеської області за ст. 140 ч.3 КК України
до 1року позбавлення волі згідно ст.46 КК
України з відстрочкою на 1 рік; 19.05.2000
року Білгород-Дністровський районним
судом Одеської області за ст.ст. 140 ч.2, 140
ч.3, 42, 43 КК України до 3 років 1 місяця
позбавлення волі; 02.12.2002 року
Білгород-Дністровським міським судом
за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року 2 місяців
позбавлення волі; 06.11.2003року звільнений
по відбуття покарання.

03.10.2008 року
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області за ст. 309 ч.1, 317
ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення
волі, згідно ст. 75 КК України,
звільнений від відбування покарання з
іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період з початку березня 2013 по
17.07.2013 року, більш точної дати та часу
встановити в ході досудового
розслідування не вдалося можливим,
ОСОБА_1 знаючи і розуміючи, що його дії
будуть непомічені, з прямим умислом і
корисливою метою, шляхом вільного
доступу, з приміщення будинку АДРЕСА_3,
таємно викрав майно, що належало
ОСОБА_2, а саме:

- дві жіночі куртки з тканини,
вартістю однієї 103 гривень, на суму 206
гривень;

- одну жіночу куртку бежевого
кольору вартістю 98 гривень;

- одну шубу з штучного хутра,
вартістю 310 гривень;

- пральну машину з центрифугою,
вартістю 300 гривень;

- музикальний центр, вартістю 250
гривень;

- металевий таз вартістю 100
гривень;

- пластмасовий таз об'ємом 5 л.,
вартістю 10 гривень;

- пластмасовий таз об'ємом 7 л.,
вартістю 12 гривень;

- пластмасовий таз об'ємом 8 л.,
вартістю 16 гривень;

- пластмасовий таз об'ємом 10 л.,
вартістю 17 гривень;

- пластмасове відро об'ємом 10 л.,
вартістю 17 гривень;

- вентилятор марки «Дельфа»,
вартістю 100 гривень;

- електричний утюг марки
«Федерат», вартістю 93 гривні;

- газову плиту з двома конфорками,
вартістю 203 гривні;

- дві бетоні плити, вартістю
однієї 350 гривень, на загальну суму 700
гривень, чим спричинив збиток ОСОБА_2 на
загальну суму 2 432 гривні. Після чого
ОСОБА_1 з викраденим з місця вчинення
правопорушення зник та розпорядився
викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому
засіданні винним визнав себе у повному
обсязі та цілком підтвердив обставини
вчиненого ним кримінального
правопорушення, пояснив суду, що з
початку березня по 17.07.2013 року проживав
квартирантом у АДРЕСА_3, та викрав
майно : жіночі куртки, шубу, пральну
машинку, музикальний центр, металевий
таз, пластмасові тази, пластмасове
відро, вентилятор, електричний утюг,
газову плиту, дві бетоні плити, яке
належить ОСОБА_2 У скоєному щиро
розкаявся, просив суворо не карати,
запевнив, що більше не буде вчиняти
кримінальні правопорушення. Просив
розглянути справу відповідно до ст. 349
ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України
суд має право, якщо проти цього не
заперечують учасники судового
провадження, визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. За згодою
учасників процесу судом визнано
недоцільність дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому судом
з'ясовано, що обвинувачений та інші
учасники процесу правильно розуміють
зміст цих обставин, сумніву у
добровільності та істинності їх
позицій немає, а також їм роз'яснено, що
в такому випадку вони будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_1 та інші учасники
кримінального провадження погодилися
з тим, щоб судовий розгляд обмежився
допитом ОСОБА_1 та дослідженням
доказів, які характеризують його
особистість.

Оцінюючи докази у сукупності, суд
визнає винним обвинуваченого ОСОБА_1 у
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні за ч.2 ст. 185 КК України -
як таємне викрадення чужого майна (
крадіжка ), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до
обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає щире
каяття, активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України
обставини, які обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 э рецидив
злочинів.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує:
суспільну небезпеку і характер
вчиненого ним кримінального
правопорушення, тяжкість скоєного,
позитивну характеристику, наявність на
утриманні двох малолітніх дітей, що
скоїв кримінальне правопорушення, яке
згідно зі ст. 12 КК України відноситься
до категорії середньої тяжкості, його
щире каяття в скоєному, активну участь
у розкритті кримінального
правопорушення, що він хворіє, суд
вважає недоцільним відбування
покарання у вигляді позбавлення волі
та приходить до переконання про
можливість його звільнення від
відбування покарання з випробуванням у
відповідності до ст. 75 КК України.

Суд вважає доказаним цивільний
позов ОСОБА_2 на 2067 грн., який визнаний
обвинуваченим та належить стягнути з
обвинуваченого ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376,
392- 395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і на
підставі санкції даної статті
призначити покарання у вигляді 2 ( двох
) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_1 наступні
обов'язки:

- періодично з'являтися для реєстрації
до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого
здійснюється кримінально-виконавчою
інспекцією за місцем проживання
засудженого.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1
судом не обирався.

Матеріали кримінального
провадження № 0002859 залишити при
обвинувальному акті з подальшим
зберіганням з обвинувальним актом №
495/1909/13-к.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 2067 грн. заподіяної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Одеської області
протягом 30 днів з моменту його
проголошення, через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з
вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може
бути оскаржений в апеляційному порядку
з підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення Апеляційним судом Одеської
області.

Суддя :