ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/573/15-к
Номер провадження 1-кп/580/64/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника адвоката ОСОБА_5 ; потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костів Лебединського району Сумської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , судимого:

- 23 жовтня 2014 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 27 січня 2015 року Лебединським районним судом Сумської області по ч ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна;

- вироком Апеляційного суду Сумської області від 14 травня 2015 року вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 27 січня 2015 року, в частині призначення покарання з застосуванням ст. ст. 70 ч. 1; 71 ч. 1 КК України, скасований, та ухвалений, відносно ОСОБА_1 , новий вирок в цій частині, яким вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 289 ч. 2 КК України (по епізодам незаконного заволодіння транспортними засобами, від 11.10.2014 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, ОСОБА_1 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 23.10.2014 р., за ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3; 289 ч. 2; 75; 104 КК України, вважати визначеним покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна. Призначити ОСОБА_1 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України (по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, від 11.11.2014 р.) у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна. Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_1 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, ОСОБА_1 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за попереднім вироком і, остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

- по ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_1 в середині листопада місяця 2014 року прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_3 , де під час розмови з останньою, у ОСОБА_1 , який був обізнаний про те, що в користуванні у ОСОБА_7 перебуває нетбук, виник умисел, направлений на протиправне заволодіння належним ОСОБА_6 майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 . В подальшому, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку №9 по пров. Тракторному в м. Лебедин того ж дня звернувся до ОСОБА_7 з проханням передати йому нетбук та ввівши при цьому ОСОБА_7 в оману, а саме повідомивши при цьому останній, що він збирається покористуватися вказаним майном, після чого, він поверне нетбук, в результаті чого ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_1 та будучи введеною при цьому останнім в оману, добровільно віддала ОСОБА_1 нетбук ACER Aspire One D270-26Crr, з мишкою до нього Logitech Cordless М185 та картою пам`яті microSDHC 4GB Transcend, Class 10, вартістю 2 284 грн. 65 коп. Після чого ОСОБА_1 розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Крім того близько 23 години 18 січня 2015 року ОСОБА_1 прийшов до господарства по АДРЕСА_2 , де проживає його мати. Саме в цей час в одній із кімнат будинку перебували його знайомі неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які спілкувалися між собою. Перебуваючи в одній кімнаті із неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 помітив у вухах ОСОБА_7 сережки та запитав у неї чи вони золоті, на що остання відповіла, що золоті. В цей час у ОСОБА_1 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 , а саме золотих сережок. Одразу реалізуючи свій вищезазначений умисел, на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 та яке перебувало в користуванні її неповнолітньої онуки ОСОБА_7 , а саме пари золотих сережок, перебуваючи в кімнаті будинку господарства по АДРЕСА_2 та в присутності неповнолітньої ОСОБА_8 , підійшов до неповнолітньої ОСОБА_7 , яка сиділа в кріслі, і застосувавши до неї фізичну силу, а сама тримаючи її за руки, зняв з ОСОБА_7 , яка намагалася чинити опір, відкрито заволодівши парою золотих сережок 585°, вагою 2,16 грами, вартістю 1460 грн. 66 коп. В подальшому ОСОБА_1 розпорядився викраденим на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та пояснив суду, що всередині листопада 2014 року він попросив ОСОБА_7 дати йому покористуватись нетбук з мишкою, коли перебував у неї, вона передала нетбук, потім ОСОБА_1 ним покористувався та продав на ринку. 18 січня 2014 року він прийшов до матері там була ОСОБА_7 з подругою, він побачив сережки, спитав чи вони золоті, потім тримаючи за руки ОСОБА_7 зняв їх та здав у ломбард.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового розслідування, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_1 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, так як він вчинив шахрайство тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.

Крім того суд вважає за необхідне дії ОСОБА_1 кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він вчинив грабіж тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинений повторно.

При обранні міри покарання ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, мотиви його вчинення, негативну характеристику по місцю проживання, визнання ним своєї вини та вважає за необхідне призначити покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки його не можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Також крім цього, суд вважає необхідним на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 ч.2 ст. 309 КК України вчинених ним 30 вересня 2014 року, 11 жовтня 2014 року, 2 листопада 2014 року, 11 листопада 2014 року за скоєння яких він засуджений вироками: Лебединського районного суду від 27 січня 2015 року та Апеляційного суду Сумської області від 14 травня 2015 року.

В строк покарання зарахувати покарання відбуте по вироку Апеляційного суду Сумської області від 14 травня 2015 року з 20 березня 2015 року.

Також суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави кошти на відшкодування витрат за проведення товарознавчих експертиз в сумі 221 грн. 04 коп.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання:

- по ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- по ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних злочинів та злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 ч.2 ст. 309 КК України вчинених ОСОБА_1 30 вересня 2014 року, 11 жовтня 2014 року, 2 листопада 2014 року, 11 листопада 2014 року за скоєння яких він засуджений вироками: Лебединського районного суду від 27 січня 2015 року та Апеляційного суду Сумської області від 14 травня 2015 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді шести років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з 20 березня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави отримувач Лебединське УК/м.Лебедин/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37345566, ГУДКСУ у Сумській області, код банку (МФО ГУДКСУ) 837013, номер рахунку 0010, код класифікації доходів 24060300, найменування ККД «Інші надходження» судові витрати - за проведення товарознавчих експертиз в сумі 221 грн. 04 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2