Справа № 274/1240/15-к
Провадження №1-в/0274/253/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,
за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
представника адміністрації РВК-73 (лікаря) . . . . ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду подання в.о. начальника Райківської виправної колонії (№73) про припинення примусовго лікування засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радовель, Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, засудженого 07.12.2011 року Тетіївським райсудом Київської області за ст.ст.121 ч.2, 71 ч.1, 96 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі із застосуванням до засудженого примусового лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі,
На розгляд до суду надійшло подання в.о. начальника Райківської виправної колонії (№73) у якому ставиться питання про припинення примусовго лікування від алкоголізму засудженого ОСОБА_5 .
Згідно матеріалів справи справи, ОСОБА_5 засуджений 07.12.2011 року Тетіївським райсудом Київської області за ст.ст.121 ч.2, 71 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі. При цьому судом на підставі ст.92 ч.2 КК України до нього застосоване примусове лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Райківській виправній колонії №73. Згідно долученого до матеріалів справи медичного висновку, ОСОБА_5 пройшов курс спеціального примусовго лікування від алкоголізму, потягу до алкоголю не відчуває, у нього з"явилась критична оцінка минулого, та майбутнє він планує без вживання алкоголю. У зв"язку з цим медична комісія РВК-73 вважає можливим таке лікування припинити.
В судовому засіданні представник виправної колонії, лікар-нарколог амбулаторно-профілактичного відділення РВК №73, подання підтримав. Просить припинити примусове лікування у зв"язку з досягненням позитивних результатів його проведення.
Прокурор вважає, що подання є підставним та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення подання суд зважає на наступне.
Відповідно до ст.96 КК України, примусове лікування може бути застосовано судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. У разі призначення покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі примусове лікування здійснюється за місцем відбування покарання. У разі призначення інших видів покарань примусове лікування здійснюється у спеціальних лікувальних закладах.
Згідно роз"яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" №7 від 03 червня 2005 року, метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є:
1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК;
2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК.
При цьому, виходячи з комплексного аналізу норм законодавства України (зокрема, ст.76 КК, ст.53 Закону № 2801ХІІ) і положень міжнародно-правових актів, примусовому лікуванню на підставі ст.96 КК підлягають незалежно від виду призначеного покарання лише особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб (алкоголізм та наркоманія до цих хвороб не належать, оскільки вони є соціально небезпечними захворюваннями). Тобто, лікування від алкоголізму і наркоманії одночасно з постановленням вироку застосовуватися не може.
Судове рішення, яким встановлено примусове лікування від алкоголізму засудженого, а саме вирок Тетіївського районного суду Київської області від 07.12.2011 року набув законної сили та є чинним. В апеляційному порядку його оскаржено не було. За таких обставин, при розгляді подання, суд не може вдаватись до оцінки рішень викладених у ньому.
Разом з тим, за результатами судового розгляду подання встановлено досягнення мети застосованого до засудженого примусового лікування від алкоголізму. Виходячи зі змісту ст.ст.100, 101 Кримінального виконавчого кодексу України, вирішення питання щодо припинення такого лікування є необхідним для подальшого визначення умов утримання засудженого в місцях позбавлення волі а також режиму відбування покарання.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для вирішення питання про припинення примусового лікування в порядку визначеному ст.ст.537, 539 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Подання задовольнити.
Припинити ОСОБА_5 примусове лікування від алокоголізму встановлене вироком Тетіївського районного суду Київської області від 07.12.2011 року.
Копію ухвали направити до Райківської випраної колонії (№73).
На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 7 днів з дня оголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.
Суддя: