Справа № 145/2317/14-к
Провадження №1-кп/145/24/2015
ВИРОК
Іменем України
"19" березня 2015 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000521 від 06.12.2014 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою освітою, непрацюючим, раніше судимим: 25.03.1996 року Тиврівським районним судом за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок відстрочено терміном на 2 роки, 23.03.2000 року Тиврівським районним судом за ч.2 ст. 140 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 28.02.2002 року Тиврівським районним судом, за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.08.2007 року Тиврівським районним судом за ст. 395 КК України до арешту терміном на 1 місяць, 06.05.2010 року Тиврівським районним судом, за ч.І ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт, 19.11.2010 року Тиврівським районним судом за ч.2 ст. 389 КК України до 1 року 5 місяців обмеження волі, 03.11.2014 року Тиврівським районним судом за ч.І ст. 296, ч.І ст.125 КК України до обмеження волі терміном на 3 роки та 25 днів, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання терміном на 1 рік,

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

встановив:
06.12.2014 року, близько 16-00 год., в смт. Тиврів, ОСОБА_4 , будучи раніше судимий 03.11.2014 року Тиврівським районним судом, за вчинення хуліганства, на шлях виправлення не став, в черговий раз, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , де, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, навмисно розбив вікно вказаного будинку, в якому знаходилось чотири скляних шибки, розміром 31 х 36 см., вартістю 12 грн. за одну на суму 48 грн., чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму, та в подальшому через яке проник у приміщення. Далі ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, навмисно, безпричинно, почав наносити удари кулаками рук ОСОБА_6 , який на той час взагалі спав у ліжку, але внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не спричинив. В подальшому ОСОБА_4 , помітивши що з будинку втікає ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнав останнього на території подвір`я, де кинув останнього на землю та навмисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс п`ять ударів ногами по голові та тулубу, таким чином спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: численних саден, синців та ран на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 123 від 08.12.2014 року, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо 06.12.2014 року і по ступені тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення себе винуватим визнав повністю, дав показання про те, що потерпілий раніше дозволяв йому самостійно заходити в його хату. 06.12.2014 р., біля 15-00 год. він зайшов до ОСОБА_5 , там крім нього був ще його брат ОСОБА_6 . Вони втрьох допили пляшку горілки, яку вони вже почали розпивати, він випив біля 100 гр. горілки. В нього були гроші біля 1000 грн. і він пішов в магазин ще за горілкою. В магазині виявив відсутність грошей і вирішив що загубив їх в будинку ОСОБА_5 . Коли повернувся до ОСОБА_5 , виявив що в будинку зачинені двері із середини, на його стук ніхто не відчинив Стукав 5-7 хвилин, потім він через вікно побачив сплячого ОСОБА_6 . Він хотів відчинити вікно але воно не відчинялось, випала вся віконна рама і розсипалась, а скло побилось. ОСОБА_6 не прокидався. Він намагався привести його до тями, трусив за одежу, бив долонями рук по обличчю. ОСОБА_6 почав прокидатись та лаятись, між ними виникла словесна суперечка. В цей час з іншої кімнати через двері вибіг ОСОБА_5 , він подумав що його гаманець в ОСОБА_5 і тому він тікає, почав наздоганяти його. В подвір`ї ОСОБА_5 зупинився і він вдарився в нього, вони обидва впали на землю, він був зверху. ОСОБА_5 хотів вирватись, але він йому не давав. Наніс кілька ударів ОСОБА_7 по різних частинах тіла, - куди точно не пам`ятає. Потім він і ОСОБА_5 встали. Він запитував в ОСОБА_5 де його гаманець, а ОСОБА_5 відповів йому що взагалі не знав що він у нього є.

У вчиненому розкаявся.

Окрім визнання винуватості обвинуваченим, його винуватість доводиться протоколом огляду місця події від 06.12.2014 року домогосподарства ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 , згідно якого в житловому будинку з правого боку від веранди розташоване вікно, яке на момент огляду розбите та дерев`яна рама пошкоджена, зі слів власника ОСОБА_5 дане вікно з метою вчинення хуліганських дій розбив ОСОБА_4 , в даному вікні розбито чотири шибки розміром 31х36 см.; висновком експерта № 123 від 08.12.2014 р., згідно якого у ОСОБА_5 виявлено численні садна, синець та рани (2) на обличчі, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо 06.12.2014 р., по ступеню тяжкості вище вказані ушкодження належать до легких тялесних ушкоджень; аудіозаписом лінії 102 чергової частини Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 06.12.2014 року, озвученим в ході судового слідства, згідно якого, потерпілий ОСОБА_5 викликає до себе додому міліцію та повідомляє, що ОСОБА_4 повибивав вікна в будинку, а також показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_10 частково показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , допитаних в ході судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_5 дав показання суду про те, що 06.12.2014 р. за місцем свого проживання він розпивав спиртні напої з ОСОБА_6 . Біля 15-16 год. до нього прийшов його товариш ОСОБА_4 . Вони вже були на підпитку та випили разом з ОСОБА_4 четвертушку горілки. Потім ОСОБА_4 пішов, а вони з ОСОБА_6 полягали спати. Прокинувся він від того, що кричав ОСОБА_6 . Через відчинені двері він побачив що ОСОБА_4 легенько бив по обличчю ОСОБА_6 . Він став телефонувати в міліцію але це помітив ОСОБА_4 .

Він злякався що ОСОБА_13 зараз у стані алкогольного сп`яніння і може його теж побити, почав тікати на вулицю, там зупинився і ОСОБА_4 наскочив на нього і він впав на спину, ОСОБА_4 зверху, шарпав його, запитував щось за свій гаманець, він говорив що не знає нічого про гаманець. Потім ОСОБА_4 сказав, що він обманює і вдарив його три рази по обличчю, розбив носа і губу і пішла кров. В міліції він говорив правду. Потім зателефонував ОСОБА_11 та розповів як все було.

Потерпілий ОСОБА_5 доповнив свої показання пояснив, що ОСОБА_4 на нього ніяк не впливав і він заяви писав під диктовку слідчого ОСОБА_8 .

В подальшом ОСОБА_5 уточнив свої показання та розповів, що ОСОБА_4 до нього зателефонував коли вже був під вартою і просив говорити в суді все як було і розповів йому як говорити про те, як все проходило. Він не може точно сказати наскільки відповідає дійсності те що йому говорили по телефону. Він точно не пам`ятає як все було насправді, оскільки був п`яний. В суді він говорив правду. Коли ОСОБА_4 дзвонив із тюрми він теж був п`яний. Коли писав першу заяву в міліцію про напад на нього він був п`яний і його заставив писати заяву ОСОБА_11 за те, що його ( ОСОБА_11 ) ОСОБА_14 раніше обзивав «Чурбаном». Потім писав другу заяву, про те, що не має претензій до ОСОБА_4 , писав йому ДІМ ОСОБА_15 , а він підписав. Вони з ОСОБА_4 прийшли вдвох в міліцію. ОСОБА_14 попросив написати заяву, що він не має претензій до нього, оскільки він вже вибачився, говорив, що був п`яний і дурний. Перед цим вони випили пляшку горілки і тоді разом пішли в міліцію. Якби ОСОБА_4 його про це не просив, то він навряд чи писав би заяву в міліцію про те, що немає до ОСОБА_16 претензій. Потім його викликав по телефону слідчий ОСОБА_8 і сказав написати іншу заяву на ОСОБА_4 , так як прокурор сказав, що попередня не підходить і продиктував нову заяву.

Прослухавши аудіозаписзапис лінії 102 до чергової частини Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 06.12.2014 року, де він повідомляє в міліцію про напад на його житло ОСОБА_17 . ОСОБА_18 дав показання, що голос по телефону його, він телефонував в міліцію, коли ще перебуввав в своїй хаті, а ОСОБА_4 в той час бив його брата- ОСОБА_6 , а той кричав і просився. ОСОБА_4 почув як він ( ОСОБА_18 ) дзвонив в міліцію, і щось став кричати до нього. Він почав тікати, тому що ОСОБА_14 став бігти за ним, він побіг до малини, там його наздогнав ОСОБА_14 , вдарив його ногою і він впав, а ОСОБА_14 впав на нього. Далі ОСОБА_4 вдарив його декілька разів в обличчя, розбив губу і носа. Він попросив ОСОБА_14 не бити його, ОСОБА_14 перестав бити і пішов. Про гаманець він почув лише в суді, раніше ОСОБА_14 про гаманець йому нічого не у говорив, а тепер він вирішив сказати правду.
Свідок ОСОБА_6 дав показання суду про те, що 06.12.2014 р. вони випивали з ОСОБА_5 горілку. Коли вже були на підпитку до них зайшов ОСОБА_4 , трохи посидів з ними і пішов. Чи пив з ними він не пам`ятає. Вони розійшлись по кімнатах і заснули. Він прокинувся від того, що його трусив за одежу ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_4 вийшов на двір, а він залишився сидіти на дивані. Він чув із двору крик свого брата ОСОБА_5 , але з просоння не зрозумів чому він кричав. Коли він вийшов на вулицю то в брата було подряпане обличчя. ОСОБА_4 вже не було, а ОСОБА_5 нічого пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що 06.12.2014 року він, як слідчий перебував в складі СОГ Тиврівського РВ УМВС, під вечір надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , що його в будинку побив ОСОБА_19 . При виїзді на місце пригоди, ОСОБА_16 вже на місці не застали, в будинку була розбита віконна рама, на ОСОБА_20 були сліди побоїв, ОСОБА_21 написав заяву про те, що його побив ОСОБА_19 . В ході досудового слідства ОСОБА_13 приводив ОСОБА_22 в міліцію і той писав заяву про те, що вони примирилися і претензій до ОСОБА_23 немає. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_21 розповідав йому, що боїться ОСОБА_16 оскільки той чинить на нього тиск і знову написав заяву в якій просить продовжити розслідування проти ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що 06.12.2014 р. був у складі СОГ Тиврівського РВ УМВС, на виклик ОСОБА_5 виїхали до нього додому. З будинку вийшов ОСОБА_5 зі своїм братом ОСОБА_6 . Розповідали, що ОСОБА_4 побив вікна в їх будинку і побив ОСОБА_5 , в якого обличчя було в крові і подряпане. ОСОБА_4 на той момент не було, потім прийшли ОСОБА_12 і ОСОБА_11 . ОСОБА_18 з ОСОБА_6 говорили, що вони розпивали спиртні напої із ОСОБА_4 , потім він пішов, а вони заснули. ОСОБА_12 і ОСОБА_6 теж поїхали з ними в РВ УМВС, де всіх допитали.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що 06.12.2014 р. з настанням темряви йому зателефонував ОСОБА_5 і сказав що вони випили з ОСОБА_4 і посварились, допомоги не просив. Через годину він знову зателефонував і сказав що прийшли працівники міліції. Він разом з ОСОБА_12 пішли до ОСОБА_5 де застали його п`яним і подряпаним, там також були працівники міліції. ОСОБА_5 сказав, що вони попили і посварились з ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_12 дав показання, що 06.12.2014 р. під вечір він з ОСОБА_11 був біля двору ОСОБА_5 , там були працівники міліції. Близько до них не підходив і не знає що там робилось.
Експерт ОСОБА_10 дав показання про те, що експертизу проводив на підставі направлення та особистого огляду потерпілого, всі виявлені садна описав у висновку. Ушкодження виявлені на обличчі потерпілого ОСОБА_5 не могли виникнути від одного контакту із травмуючою поверхнею.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення особою раніше судимою за хуліганство.

Показання обвинуваченого в частині того, що вікно в будинку потерпілого він розбив із необережності коли шукав власний гаманець, а тілесні ушкодження ОСОБА_5 також нанесені випадково внаслідок зіткнення чи падіння, суд до уваги не бере, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, а також спростовуються показаннями потерпілого та свідків, допитаних в ході судового слідства, показання яких узгоджуються між собою та із інформацією, що міститься на аудіозаписі від 06.12.2014 року із лінії 102 - чергової частини Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області, тому суд розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить визнання вини обвинуваченим.

До обставин що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує негативну характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 вчинив правопорушення під час іспитового строку, визначеного вироком Тиврівського районного суду від 03.11.2014 року, яким йому призначено покарання у виді обмеження волі терміном на 3 роки та 25 днів, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання терміном на 1 рік, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства і обирає йому покарання у виді побавлення волі та частково приєднує йому не відбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2014 р., попередньо перевівши відповідно до ч.1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у більш суворий за якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 368, 392, 395 КПК України ,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України шляхом частково складання призначених покарань, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2014 р., остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 3 ( три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк перебування його під вартою із 10 грудня 2014 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівсьий районний суд протягом 30-ти днів з дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1