Справа № 357/5053/15-к
1-кп/357/414/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березове, Рокитнівського району, Рівненської області, білоруса, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, із базовою середньою освітою, призваний по мобілізації 25 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу на посаді механіка-радіотелефоніста відділення управління батареї управління та радіолокаційної розвідки 3 зенітного ракетного дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), звільнений у запас з лав ЗС України відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07.04.2015 р. №101, рядовий запасу, працює Березівська ССТ продавцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого запобіжний захід не обирався

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_2 (на даний час польова пошта В НОМЕР_3 ) від 25.03.2014 року № 66 рядового ОСОБА_5 , призваного відповідно до мобілізаційного плану ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління батареї управління та радіолокаційної розвідки 3 зенітного ракетного дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що дислокується на території військового містечка № НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 . Під час проходження військової служби рядовому ОСОБА_5 згідно з відпускним квитком від 22.09.2014 року за № 339, командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 була надана відпустка до місця проживання у АДРЕСА_1 строком на 15 діб з 22.09.2014 року по 06.10.2014 року. Відповідно до вимог ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України рядовий ОСОБА_5 , як військовослужбовець ЗС України повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Разом з тим, являючись військовослужбовцем ЗС України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, 07.10.2014 року рядовий ОСОБА_5 не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та не з`являвся на неї без поважних причин до 30.03.2015 року тривалістю понад один місяць, проводив час на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Під час судового розгляду справи між старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 08 квітня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробовуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Угода підписана сторонами була надана до суду під час підготовчого розгляду справи.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник ОСОБА_4 вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 від 08 квітня 2015 року, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 3 ст. 407 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.04.2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1