Справа №
ВИРОК

ім'ям
України

25 липня
2007 року м.
Харків

Дзержинський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Задорожного
М.І.

при
секретарі: Сусловій
Н.С.

за участю прокурора: Максюк
0.0.

адвоката: ОСОБА_5

та перекладача: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1на­родження,
уродженця Китайської Народної Рес­публіки провінції ХеПей, громадянина Китайсь­кої
Народної Республіки, який має вишу осві­ту, студента 1-го курсу аспірантури
Харківсь­кої державної академії фізичної культури, не одруженого, раніше не
судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
маючи намір на несанкціоноване втручання в роботу комп'ютерних мереж, будучи
абонентом Інтернет-провайдера ТОВ «Вокар-Телеком» (м. Харків) на підставі
укладеного договору від 23.10.2006 року і користуючись послугами глобальної
мережі Ін-тернет, Об листопада 2006 року близько 21 години 30 хвилин ви­користовуючи
свій персональний комп'ютер з МАС - адресою (уні­кальним номером мережного
адаптера) 00-E0-18-BF-B3-CA, що вста­новлений
за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1, а також, використовуючи
спеціальні комп'ютерні програми, отримані їм раніше з мережі Інтернет і
встановлені на цьому ж комп'ютері, а саме: «Netmachine, Remote trial, Super spy, Easy Net, LanSee, NetSuper», що,
відповідно до висновків експерта ХНДІСЕ ім.Н.С. Бокариуса № 3678 від 22.05.007
року дозволяють робити втручання в роботу комп'ютерів користувачів, локальній
мережі і мережі Internet, несанкциони-ровано зробив втручання в роботу
комп'ютерної мережі Інтернет-провайдера ТОВ «Вокар-Телеком», що привело до
блокування інфор­мації і порушення встановленого порядку її маршрутизації.

У результаті даного втручання, реалізуй вищевказаний зло­чинний намір
ОСОБА_1 використовуючи вищевказані програми підро­бив "агр" таблицю
на шлюзі сервера компанії ТОВ «Вокар-Телеком», у зв'язку з чим у нього з'явилася
можливість сканува­ти і контролювати інформацію в локальній і Інтернет мережі,
ке­рувати вилученими комп'ютерами, контролювати комп'ютери інших користувачів,
здійснювати збір IP і МАС адрес комп'ютерів інших користувачів.

Підсудний
ОСОБА_1 провину свою в пред'явленому йому обвину­ваченні визнав цілком,
щиросердно покаявся і пояснив, що в Україну він прибув у жовтня 2000 року з
метою одержання вищої освіти і навчання в аспірантурі в одному з ВУЗів м.
Харкова. В даний час проживає в Україні на підставі тимчасової реєстрації. У
2006 році закінчив ХДУ ім. Каразіна і в даний час є аспіран­том кафедри
інституту Харківської Державної Академії Фізичної Культури. У м. Харкові
фактично проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, спільно зі своїми земляками,
а са­ме зі своєю дівчиною ОСОБА_2і друзями ОСОБА_3, ОСОБА_4

У вільний від навчання час він звичайно проводить за прина-лежному йому і
його дівчині комп'ютером (мас - адреса: 00:E0:18:BF:B3:CA),
граючи в комп'ютерні ігри і працюючи в ме­режі Інтернет.

З 23 жовтня 2006 року він є абонентом Інтернет-провайдера
«Вокар-Телеком». Так, Об листопада 2006 року він у черговий раз працював на
своєму комп'ютері в мережі Інтернет. При цьому він вирішив запустити програми,
які раніше були їм скачені з Інтер-нету й ознайомитися з ними. Це були програми
типу «Снифферы» і «Шпигуни», метою яких є перехоплення й аналіз мережного трафи­ка,
а також збір особистої інформації (логинов, паролів) інших користувачів
комп'ютерної мережі. Використовуючи вищевказані програми він не мав на меті
з'ясувати особисту інформацію інших користувачів комп'ютерної мережі, щоб у
наслідку використовува­ти її в корисливих цілях, а лише хотів розібратися в
принципі роботи зазначених програм і перевірити чи можуть такі програми істотно
впливати на роботу комп'ютерної мережі.

У той же день, близько 21 години 30 хвилин він запустив ці програми
намагаючись розібратися в принципі їхньої роботи. Од­нак, звернув увагу на те,
що локальна комп'ютерна мережа в який він був підключений, почала збиватися і
перестав працювати Ін­тернет .

Через
кілька хвилин, після того як він запустив зазначені програми на його мобільний
номер телефону надійшов дзвінок від системного адміністратора компанії
«Вокар-Телеком». Він здога­дався, що дзвонок системного адміністратора
зв'язаний зі збоєм виниклому в мережі і швидше за все даний збій виник з його
про­вині. У зв'язку з цим він злякався, що його знайшли, і тому ви­ключив
комп'ютер. Через кілька годин він знову включив комп'ю-

тер, однак до
Інтернету він уже не зміг приєднається. Через кілька хвилин на його мобільний
номер телефону знову надійшов дзвінок від системного адміністратора
«Вокар-Телеком», який по­яснив йому, що запущені їм програми на комп'ютері
привели до збоїв у мережі і тому його були змушені відключити від мережі. Після
цього випадку він не запускав зазначені вище програми.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 цілком визнав свою провину в
пред'явленому йому обвинуваченні і не заперечує фактичні обста­вини справи, з
урахуванням думки всіх осіб, що беруть участь у розгляді справи, суд, у
відповідності зі ст. 299 КПК України, прийшов до висновку про не доцільність
дослідження доказів у справі у відношенні тих фактичних обставин, що ніким не
оскар­жуються.

Суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у
пред'явленому обвинуваченні цілком доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст.361
КК України, оскільки він вчинив несанкціоноване втручан­ня в роботу
комп'ютерних мереж, що привело до блокування інфор­мації і порушенню
встановленого порядку її маршрутизації.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 установлено, що він ра­ніше не судимий,
щиросердно визнав свою провину, щиро покаявся у вчиненому, на обліку в лікаря
психіатра і лікаря нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується
позитивно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд, з огляду на те, що він
уперше притягується до кримінальної відповідаль­ності, ступеня тяжкості
скоєного злочину, наведених вище даних про його особу, а також його щирого
розкаяння у вчиненому, сприяння в розкритті злочину, знаходить необхідним для
його ви­правлення, перевиховання і попередження нових злочинів призна­чити йому
покарання у вигляді обмеження волі в межах, необхід­них для цих цілей.

З огляду на те, що ОСОБА_1 засуджується до позбавлення во­лі на термін не
більш п'яти років, а також з урахуванням ступе­ня тяжкості скоєного злочину,
наведених вище даних про його особу, його щирого каяття, суд вважає, що його
виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства й у відпові­дності
зі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання,
якщо протягом 2 (двох) років він не вчинить нового злочину і виконає, покладені
на нього обов'язки.

Речові
докази в справі суд знаходить необхідним визначити відповідно до вимог ст. 81
КПК України.

Судові витрати
по справі за
проведення судової
комп'ютерно-технічної експертизи суд вважає необхідним стягнути з підсудного
ОСОБА_1.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу суд
знаходить необхідним залишити без зміни - під­писку про невиїзд.

Керуючись ст.
ст. 321 - 325 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст.361 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років
обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання, якщо протягом 2 (двох) років він не вчи­нить нового злочину і
виконає, покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 протя­гом 2 (двох)
років не виїжджати за межі України для постійного проживання без дозволу органа
кримінально-виконавчої системи, повідомляти в ці органи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання, періодично з'являтися для реєстрації в орган
криміна­льно-виконавчої системи.

Речові докази в справі: системний блок персонального ком­п'ютера
(мас-адрес: 00-E0-18-BF-B3-CA) приналежний
громадянину КНР ОСОБА_1
переданий на збереження в кімнату для збереження речових доказів слідчого
відділу Управління СБ України в Хар­ківській області - конфіскувати на користь
держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судової
комп'ютерно-технічної експертизи у розмірі 908 гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений протягом п'ятнадцяти діб із дня проголошення вироку в
апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.