Справа № 11- 629,
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст.125 ч.1КК України Доповідач Бойко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 жовтня 2007 року Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого
судді Кульбаби В.М.,

суддів: Бойко Л.В., Лінника П.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 8 серпня 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, мешканка смт.
Ярмолинці Хмельницької області, українка, громадянка України, одружена,
пенсіонерка, раніше не судима

засуджена за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн..

Стягнуто із засудженої на користь ОСОБА_2 600
грн. моральної шкоди.

За вироком суду, 21 липня 2006 року біля 18 години в смт.
Ярмолинці по вул. Радянській,6 на межі домогосподарств між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
виникла сварка щодо земельних питань.
Дана сварка переросла в бійку в результаті якої ОСОБА_1 дерев'яною
палицею нанесла ОСОБА_2 удари в область грудної клітини та по ногам, чим
заподіяла їй легкі тілесні ушкодження.

У своїй апеляції засуджена ОСОБА_1 вважає вирок суду
незаконним, через те, що дана кримінальна справа сфабрикована, вирок суду був
проголошений у її відсутності. Посилається на упереджене ставлення судді до неї
та просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, засуджену, яка підтримала доводи своєї апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів

Знаходить

Що апеляція
засудженої не підлягає задоволенню.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 125 ч.1 КК України підтверджується розглянутими у судовому
засіданні доказами і є обґрунтованим.

Сама засуджена
вину свою не визнала та стверджувала, що ніяких тілесних ушкоджень потерпілій
вона не наносила.

Однак винність
ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами.

За поясненнями
потерпілої ОСОБА_2 21.07.2006 року між нею та засудженою виникла сварка з
приводу штахет, які ОСОБА_1 поклала на її земельну

ділянку, у
відповідь засуджена почала палицею бити по ринвам та шифері на її гаражі, а
коли вона підійшла ближче і зробила зауваження, то ОСОБА_1 вдарила палицею її в
область грудної клітини та по ногам.

Ці показання
потерпілої об'єктивно підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3, який бачив як ОСОБА_4 палицею била
по ринвам гаража ОСОБА_2, а коли та вийшла сваритися, то засуджена почала бити
її по плечу. ОСОБА_2 прибігла до нього щоб подзвонити у міліцію, він бачив на
її лівому плечі рани та кров.

Не вірити цим
показанням у суду підстав не було. Показання свідка ОСОБА_3 узгоджуються та
підтверджуються іншими доказами і даних про те, що він міг обмовити засуджену
немає.

Свідок ОСОБА_5
пояснив, що ОСОБА_1 із його матір'ю постійно затіває сварки через межу. У той
день до нього подзвонила мати і сказала, що її побила ОСОБА_1 і вона викликала
міліцію. Коли він приїхав, то бачив синці та крововиливи у неї на ногах та шиї.

За висновком
судово-медичної експертизи № 401 від 24.07.2006 року ОСОБА_2 спричинено тілесні
ушкодження у вигляді синця в середній частині лівої ключичної ділянки із
поширенням на ліву підключичну ділянку, садна в середні третині лівої ключичної
ділянки, синця на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середні третині,
які могли утворитись від дії тупим твердим предметом із травмуючою поверхнею
продовгуватої форми та у термін і за обставин, про які вказує потерпіла. Дані
тілесні ушкодження належать до категорії легких.

Допитана у
судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_6також підтвердила, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_2 могли утворитись
при обставинах, на які посилається потерпіла та спричинені предметом
продовгуватої форми, яким могла бути дерев'яна палиця.

Свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які працюють у Ярмолинецькому РВ УМВС України пояснили, що
вони неодноразово опитували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за приводу їх багаточисельних
скарг одної на одну і уже тривалий час між ними неприязні стосунки.

За таких обставин
суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.
125 ч.1 КК України.

Наведені докази
спростовують посилання в апеляції про непричетність засудженої до спричинення
тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2.

Необґрунтованим є
й наведене в апеляції твердження про те, суд провів розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 Як видно із протоколу
судового засідання вона була відсутня лише при оголошенні вироку, однак в той
же день копія вироку була направлена їй поштою.

Перевіркою
матеріалів справи не виявлено даних про можливу фальсифікацію судом доказів.

У справі не
встановлено й інших порушень, які відповідно до кримінально-процесуального
законну тягнуть скасування вироку.

Покарання ОСОБА_1 призначене у відповідності
із вимогами ст. 65 КК України, при цьому суд врахував її позитивну
характеристику за місцем проживання і те, що вона до кримінальної відповідальності
раніше не притягувалась і призначив їй покарання у вигляді штрафу у
мінімальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Ярмолинецького районного
суду від 8 серпня 2007 року відносно неї - без зміни.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом
згідно: суддя апеляційного суду Л.В. Бойко