Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11/1690/739/2012 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України С.Т. ОСОБА_1
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2012 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Голубенко Н.В.,

суддів Давиденка Е.В., Костенка В.Г.,

при секретарі Козин Н.В.,

з участю: прокурора Деряги Л.М.,

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції з внесеними доповненнями на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 червня 2012 року,-

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працював за тимчасовими угодами, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий:

●9.10.2009року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 роки з покладенням обовязків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України,-

засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1 000 грн.

Згідно вироку суду ОСОБА_3 2 січня 2012 року, близько 01.00 год., знаходячись в квартирі знайомої ОСОБА_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, після вживання алкогольних напоїв, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон потерпілої «Нокіа С5-03» із сім карткою та грошима на рахунку, завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1 850 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд, продавши його наступного дня в магазин з продажу мобільних телефонів.

В апеляції з внесеними доповненнями прокурор просить скасувати вирок у звязку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, мотивуючи тим, що судом не враховано вчинення ОСОБА_3 злочину в стані алкогольного спяніння в період іспитового строку за попереднім вироком, за місцем проживання він характеризується посередньо. При постановленні нового вироку просить призначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком та призначити остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора Деряги Л.М. на підтримання принесеної апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляції, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції з внесеними доповненнями, приходить до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України є обґрунтованими.

Під час судового розгляду справи, засуджений не оспорював фактичні обставини справи, повністю визнав свою вину, у звязку з чим за добровільної та істинної позиції учасників процесу, судове слідство відбулося за спрощеним порядком, передбаченим ст. 299 КПК України (а.с.98 зворот).

За змістом ч. 1 ст. 365 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 і ст. 301-1 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, при призначенні засудженому ОСОБА_3 покарання, місцевим судом не були дотримані вимоги ст.ст. 65, 71 КК України та не враховані розяснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до абз. 4 п.10 вказаної постанови, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Крім того, в абзаці 7 п.26 названої постанови Пленуму Верховного Суду України міститься розяснення відповідно до якого - у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобовязаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш мякі види покарання.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_3 вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 9 жовтня 2009 року засуджений за ч.2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 роки, на нього покладено обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

За таких обставин, суд мав застосувати вимоги ст. 71 КК і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке мало бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України в період іспитового строку за попереднім вироком. Незважаючи на це, судом першої інстанції при призначенні покарання не була застосована ст. 71 КК України. Тому вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 378 КПК України з постановленням в цій частині нового вироку, оскільки призначене засудженому покарання суперечить вимогам ст.ст. 65,71 КК України, не відповідає даним про особу винного.

При обранні покарання ОСОБА_3 колегія суддів виходить з вимог, передбачених ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого в стані алкогольного спяніння злочину, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який будучи засудженим в період іспитового строку знову вчинив умисний злочин, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.55), має на утриманні малолітню дитину (а.с.97), обставини, що помякшують покарання, визнання ним вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди(а.с.39).

З урахуванням вимог закону, ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 із передбачених ч.1 ст. 185 КК України альтернативних покарань покарання у виді арешту.

За правилами ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання призначити у вигляді позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, доводи апеляції прокурора підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 366, 378, 323, 324 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції з внесеними доповненнями задовольнити частково.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 червня 2012 року відносно ОСОБА_3 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним та засудити за ч.1 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.10.2009 року у вигляді 5 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 - 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попереднім - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з 30 жовтня 2012 року.

В строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати період перебування під вартою за попереднім вироком з 6 червня по 16 червня 2009 року та час перебування під вартою по даній справі з 5 жовтня по 29 жовтня 2012 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через Апеляційний суд Полтавської області протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6