Справа № 1-11/10
В И Р О К

іменем України

29.06.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Нагорного А.А., Балійчука Р.І.,Холодницького Н.І., Онищенка Р.А.

потерпілих ОСОБА_1В, ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ройону Київської області, українця, громадянина України, що має середньо-технічну освіту, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 04 квітня 2009 року близько 00 годин 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи за дорученням автомобілем «Шкода Октавія» д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7 та рухаючись зі швидкістю 70-80 км/год по проїзній частині вул. Леніна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, біля будинку № 47, у межах населеного пункту, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де по власній неуважності, ненавмисно, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8, який перетинав проїзну частину дороги, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді саден по зовнішній поверхні лівої гомілки та внутрішній поверхні правої гомілки, закриті уламкові переломи малогомілкової та великогомілкової кістки, різаної рани правої підлопаткової ділянки, перелом лівої ключиці, переломи 1-4 ребер зліва, перелом 6-11 ребер справа, розрив селезінки, розрив атланто-потиличного зчленування з розміжженням спинного мозку, садна та забійні рани обличчя, садна волосяної частини голови, садна верхніх кінцівок, перелом кісток зводу черепа з переходом на основу черепа, крововилив під мяку мозкову оболонку, від яких ОСОБА_8 загинув на місці.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортного засобу дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год), п. 11.2 (нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини), п. 1.2 (в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п. 2.9. пп. «а» (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння), п. 1.5 (дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян) та п. 1.1 Додатку 2 (дорожня розмітка) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Допущені порушення п. 12.4, п 11.2, п. 1.2, п. 12.1, п. 2.9 пп. «а», п. 1.5, 1.1 Додатку 2 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному звязку з отриманими потерпілим ОСОБА_8 тяжкими тілесними ушкодженнями, що спричинили його смерть.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він має близько одного року водійського стажу, за який був винуватцем ще одного ДТП з потерпілим, але на мотоциклі, проте кримінальна справа була закрита за примиренням сторін; за кермом автомобіля їздить майже щодня. В ніч з 02.04.2009 року на 03.04.2009 року він випив близько 100 грамів горілки, коли відпочивав разом з друзями на природі до 4 години ранку. 03.04.2009 року сів за кермо, почував себе нормально, близько 20 години зустрівся з ОСОБА_9, з яким поїхали гуляти. Він їхав за кермом автомобіля марки «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2, яким керував на підставі довіреності. ОСОБА_9 сидів на передньому пасажирському сидінні. Спочатку вони поїхали в кафе «Ані», потім в с. Гореничі на дискотеку, потім в с. Білогородка в ТЦ «Далас», де близько опівночі зустріли ОСОБА_10, яка попросила її підвезти додому. Через деякий час вони поїхали. Їхали по вул. Київській в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області з увімкненим дальнім світлом, видимість була близько 50 метрів, швидкість руху його автомобіля становила 50-60 км/год, на дорозі були вибоїни, а тому він взяв лівіше і пригальмував, несподівано зявився чоловік, який перебігав дорогу навскоси в сторону зупинки. Світло фар на повороті в останній момент освітило фігуру пішохода. Наїзд відбувся по центру дороги. Намагався уникнути зіткнення шляхом обїзду, коли побачив пішохода, то спочатку збавив швидкість і намагався обїхати пішохода зліва, а потім розпочав повне гальмування, думав, що так буде краще, почав гальмувати за 2-3 метри. Підбіг до збитого, але ознак життя не було, він викликав швидку, яка приїхала через 15 хвилин, за цей час з кафе вийшла бармен та сказала, що збитий був пяний. Підсудний зауважив, що дорогою, де відбувся наїзд на пішохода, він їздив не раз, мав би зважити на те, що можливий перехід пішохода та обєктивно міг би це зробити, але вважає, що п. 1.2, п. 11.1 Правил дорожнього руху порушив, інші пункти ПДР не порушував; на його думку ДТП сталось також внаслідок дій самого пішохода. Освідування на стан алкогольного спяніння проходив у лікарні, в кабінеті був присутній лікар, працівники міліції. Він дув у трубку, але нічого не показало, потім зайшов хтось з потерпілих, він ще раз дув в трубку і потім сказали, що є якийсь запах, його попросили пройтись, все було нормально, але йому сказали, що він в стані алкогольного спяніння. З таким висновком він не погодився, а тому відмовився підписувати акт, на інших аналізах не наполягав, рішення медиків не оскаржував, самостійно не звернтався до незалежної експертизи, оскільки був у шоковому стані. На досудовому слідстві давав інші покази з приводу швидкості, оскільки слідчий зазначав, що на швидкості 50-60 км/год такого статися не могло. Про вчинене підсудний жалкує, розуміє, що людське життя безцінне, у судових дебатах попросив вибачення у потерпілих, просив суд суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, допитані в судовому засіданні від предявлення цивільного позову відмовились, про обставини ДТП нічого не повідомили, оскільки вони не були його очевидцями, наполягали на засудженні підсудного до реальної міри покарання.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 своє вини, його вина в інкримінованому діянні підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показами свідка ОСОБА_9, який, будучи допитаним в судовому засіданні, показав суду, що з ОСОБА_6 вони друзі, потерпілих та їхнього загиблого брата він не знає. Водійських прав він не має. В той день, 04.04.2009 року, разом з ОСОБА_6 вони разом були в кафе «Ані», де він пив пиво, ОСОБА_6 не вживав алкогольні напої. Потім поїхали в ТРК «Далас» в с. Білогородка, звідки забрали ОСОБА_10 і поїхали додому. Їхали на автомобілі «Шкода», за кермом був ОСОБА_6. Він сидів поряд на пасажирському сидінні, ОСОБА_10 позаду. Їхали по своїй смузі руху з ввімкненим дальнім світлом фар, інших транспортних засобів не було. Пішохід зявився раптово, він вперше його побачив за метрів 10 біля кафе «Корчма», яке знаходиться за 2 метри від дороги, пішохід спокійним бігом перебігав проїжджу частину по косій. Пішохідного переходу не було, за метрів 10 є світлофор, який на той час миготів жовтим. Зіткнення з пішоходом сталося посередині дороги, бо ОСОБА_6 намагався обїхати. Після того як відбувся наїзд, вони зупинились, викликали швидку допомогу, він брав участь у складенні протоколів, до оформлення схеми ДТП його не залучали;

- показами свідка ОСОБА_10, допитаної у судовому засіданні, яка суду показала, що з ОСОБА_6 вони сусіди, разом вчилися, потерпілих ОСОБА_2 вона не знає. Посвідчення водія не має. 04.04.2009 року вона разом з друзями була в ТРЦ «Далас» в с. Білогородка, де близько першої години ночі зустріла ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та попросила їх підвезти додому. За кермом був ОСОБА_6. Вона сіла на заднє сидіння автомобіля «Шкода». Рухались з невеликою швидкістю, їхали посередині дороги. Загиблий перебігав дорогу справа на ліво. В якій смузі руху трапилось ДТП вказати не може, оскільки не звернула на це увагу. З місця ДТП її забрав вітчим;

- показами свідка ОСОБА_11 понятого при огляді місця ДТП, який, будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що має близько двох років водійського стажу, він був одним з перших на місці ДТП в с. Білогородка по вул. Леніна поблизу світлофора, в той час їхав з центру. Автомобіль ОСОБА_6 стояв посеред дороги., переднє ліве колесо було на розділовій полосі, автомобіль більше був у зустрічній смузі. ОСОБА_6 був у шоковому стані. Він, свідок, поїхав з місця ДТП і повернувся за 5-10 хвилин, потім брав участь в огляді місця ДТП, працівники міліції давали рулетку, проводили заміри, чіткого сліду гальмування було 8 метрів, далі переривисті сліди, дорожнє покриття було мокре, були калюжі, бо за день до того пройшов дощ. На місці ДТП ОСОБА_6 ніяких зауважень щодо огляду не робив;

- показами свідка ОСОБА_12 понятого при огляді місця ДТП, який в судовому засіданні показав, що має один рік водійського стажу. Близько опівночі їхав з «Даласу» з ОСОБА_11, побачили збиту людину. Автомобіль ОСОБА_6 стояв на зустрічній смузі руху. Потім викликали працівників міліції, по приїзду яких почали робити заміри та оформлювати протокол огляду місця ДТП. Бігали з двома рулетками, було чітко видно близько 10 метрів слідів гальмування. Потім підписували багато документів. ОСОБА_6 перебував у шоковому стані. На місці ДТП пробули близько двох годин, ОСОБА_6 незгоди з діями працівників міліції не висловлював;

- показами старшого слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_13, який, будучи допитаним в якості свідка, суду показав, що з 1998 році працює на посаді слідчого, спеціалізується у справах про ДТП. 03.04.2009 року він перебував на чергуванні. Згідно повідомлення чергового в складі слідчо-оперативної групи виїхали на місце ДТП, він був слідчим у групі. На місці був складений протокол огляду та схема. Визначити місця наїзду не міг, бо не було даних, які б вказували саме на місце наїзду. Можливо було визначити зі слів водія, але водій був пяний, сам не знав, що робить. При огляді місця ДТП застосовувалась фотозйомка. В протоколі огляду місця ДТП відзначені сліди гальмування. Графа «видимість дороги» не заповнена, оскільки вона заповнюється з протоколу відтворення обстановки та обставин ДТП, якщо такий проводився. Також свідок зазначив, що він був присутній при освідуванні ОСОБА_6 на стан алкогольного спяніння, впливу на медичних працівників ніхто не чинив;

- показами свідка ОСОБА_14, яка пояснила суду, що у квітні 2009 року вона працювала черговим лікарем приймального відділення, на її чергуванні вона проводила огляд на стан алкогольного спяніння, все було як зазвичай, при огляді керувались внутрішньою інструкцією по лікарні, а також спільною Інструкцією МВС України та МОЗ України, номер якої не памятає. При огляді були медичні працівники, а також хтось з працівників ДАІ. Ні від кого не надходило прохань сфальсифікувати результати обстеження. Обстеження проходило шляхом клінічного дослідження перевірки особи на орієнтування та двократної проби Рапопорта з інтервалом в 20 хвилин;

- показами свідка ОСОБА_15, яка, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона працює молодшим медичним працівником Боярської ЦРЛ. Вночі, майже рік назад, працівники міліції на її чергуванні привозили хлопця. Медсестер часто залучають до проведення огляду на стан спяніння, коли є летальний ісход, а також, щоб засвідчити акт в тому випадку, коли особа відмовляється від підпису. Після оголошення акту про медичне освідування ОСОБА_6 свідок зазначила, що все викладене в акті відповідає дійсності;

- показами свідка ОСОБА_16, яка пояснила суду, що вона працює старшою медичною сестрою приймального відділенні Боярської ЦРЛ. За плином часу свідок подробиць не пригадала, проте зазначила, що на огляд привезли хлопця, вона давала препарати, він дихав у трубку, від підпису відмовився, не пояснюючи причину. При освідуванні були присутні медичні працівники та працівник міліції, тиску не було. Брати на аналіз сечу та кров не було обовязковим, бо на той час діяла стара інструкція;

- показами ОСОБА_17, у провадженні якого перебувала кримінальна справа відносно ОСОБА_6 на досудовому слідстві, який суду пояснив, що з підсудним та потерпілими познайомився в силу службових обовязків. Вважає, що досудове слідство у кримінальній справі проведено повно та обєктивно, ОСОБА_8 не порушував п. п. 4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху України. Крім того, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, всі учасники дорожнього руху мають право розраховувати на дотримання іншими учасниками дорожнього руху ПДР. Відтворення обстановки та обставин події він не проводив, оскільки не вважав це необхідним, це не є обовязковою слідчою дією. Дії ОСОБА_8 не знаходяться в прямому причинному звязку з наслідком ДТП;

- показами головного експерта відділу автотехнічної експертизи державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України підполковника міліції ОСОБА_18, який суду показав, що висновок № 9-179 від 21.09.2009 року наданий ним згідно отриманих вихідних даних кримінальної справи. Встановлення напрямку та швидкості руху, відстані, яку пройшов пішохід, не проводилось, так як наїзд на пішохода відбувся на зустрічній смузі руху автомобіля «Школа Октавія», д/н НОМЕР_2, і в наданій для дослідження ситуації водій ОСОБА_6 повинен був дотримуватися вимог дорожньої розмітки 1.1. та п. 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, а вказані дані необхідно було б встановлювати, якби наїзд відбувся в смузі руху автомобіля «Шкода Октавія»;

- рапортом від 04.04.2009 року ст. слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_13 (том І а.с. 2);

- протоколом від 04.04.2009 року, під час якого в присутності двох понятих в проміжок часу між 01.30 та 2.50 в темну пору доби при штучному освітленні було оглянуто місце ДТП поблизу будинку № 47 по вул. Леніна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області (том І а.с. 3-9), схемою до протоколу огляду від 04.04.2009 року (том І а.с. 10), фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП від 04.04.2009 року (том І а.с. 11-18), якими зафіксовано обставини ДТП;

- протоколом № 190 медичного огляду на встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння, проведеного черговим лікарем ОСОБА_14, яким встановлено перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного спяніння, відмову у підписі акту засвідчена медичною сестрою ОСОБА_16 та молодшою медичною сестрою ОСОБА_15 (том І а.с. 20);

- протоколом огляду автомобіля «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 (том І а.с. 21);

- протоколом огляду та затримання транспортного засобу (том І а.с. 22);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8, який помер 04.04.2009 року (том І а.с. 29);

- актом № 149 судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_8, при якому виявлено: садна по зовнішній поверхні лівої голені на висоті 28 см від підошви, два садна по внутрішній поверхні правої голені на висоті 29 см від підошви, закриті осколкові переломи верхньої третини лівої малоберцевої та великоберцевої кісток на висоті 41 см та 37 см від підошви відповідно, розшарування мяких тканин з утворенням «кишень» у верхній третині лівої голені по зовнішній, передній та внутрішній поверхням, по середньо-внутрішній поверхні правої голені у верхній та середній третині та по зовнішній поверхні правого бедра у середній третині на висоті 63 см від підошви з крововиливом у мязи у його проекції, різану рану правої підлопаткової ділянки, крововиливи в мякі тканини підлопаткових ділянок, перелом лівої ключиці, прямі переломи 1 ребра зліва по біляхребтовій лінії, 2-4 ребер зліва по середній підмишечній лінії, 6-11 ребра справа між лопатковою та біляхребтовими лініями, розрив селезінки, рідка кров у брюшній порожнині (50 мл), розрив атланто-потиличного зчленування з розмізженням спинного мозку на цьому рівні, обширна ділянка осаднення по передній поверхні тулубу, садна та забійні рани обличчя, садна волосистої частини голови, садна верхніх кінцівок, перелом кісток зводу з переходом до основи черепа, крововиливи під мяку мозкову оболонку, шлуночковий крововилив, по передній поверхні правого колінного суглобу поверхневий скол кісткової тканини по передній поверхні зовнішнього мищелка правої великоберцевої кістки, крововиливи у корені легенів; (том І а.с. 43-45);

- висновком експерта № 144/Д/149тр., відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала в результаті закритої травми шийного відділу хребта у вигляді розриву атлантно-потиличного зчленування та розміжження спинного мозку, в поєднанні з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді перелому кісток зводу з переходом на основу черепа, крововиливу під оболонки та у шлуночки мозку; пошкодження в області шиї та голови відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному звязку зі смертю, виявлені тілесні пошкодження, за виключенням різаної рани, утворились від дії тупих предметів, різана рана утворилась від дії гострого предмету, можливо при ДТП зіткнення легкового автомобіля, який рухався, з пішоходом; в момент первинного контакту потерпілий займав вертикальне або близьке до нього положення та був повернутий лівою боковою поверхнею тіла до автомобіля, який до нього рухався, про що свідчить морфологія та локалізація пошкоджень нижніх кінцівок (перелом кісток лівої голені), виявлена у крові кількість етилового спирту 2,73 % за життя може відповідати сильному ступеню алкогольного опяніння (том І а.с. 47-48);

- постановою про приєднання автомобіля марки «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 до кримінальної справи у якості речового доказу (том І а.с. 60);

- постановою від 23.04.2009 року про уточнення анкетних даних (том І а.с. 61);

- висновком експерта № 9-179 від 21.09.2009 року, відповідно до якого в даних дорожніх умовах швидкість руху автомобіля марки «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 перед початком гальмування становила (79,1…80,3) км/год.; в ситуації, що склалась на дорозі, водій автомобіля «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами дорожньої розмітки 1.1 та п.п. 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України; в дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, водій автомобіля «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_6, виконуючи вимоги дорожньої розмітки 1.1 та п.п. 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8; при виконанні водієм автомобіля «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 вимог дорожньої розмітки 1.1 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України контакт транспортного засобу з пішоходом виключався; в дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, в діях водія автомобіля «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 експертами вбачається технічна невідповідність вимогам дорожньої розмітки 1.1 та п. п. 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України; в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП, невідповідність вимогам дорожньої розмітки 1.1 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному звязку з виникненням даної ДТП (том І а. с. 144-148);

- постановою від 26.05.2010 року помічника прокурора Києво-Святошинського району Київської області про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_5 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в діях експерта ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_18 складу злочину, передбаченого ст. 384 КК України (том ІІ а.с. 16).

Оцінюючи покази підсудного про його невинуватість в ДТП суд вважає їх неправдивими та такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин і є його лінією захисту, оскільки вони спростовуються висновком експерта № 9-179 від 21.09.2009 року, протоколом огляду місця події, показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,. в частині того, що наїзд на пішохода стався у зустрічній смузі руху, показами слідчих Мамедова В.Н., Довженка Р.В., експерта ОСОБА_18, які підтверджують фактично встановлені судом обставини справи.

Покази підсудного ОСОБА_6 в тій частині, що на момент наїзду на пішохода він не перебував у стані алкогольного спяніння, спростовуються протоколом № 190 медичного огляду на встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння, показами свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які брали участь в освідуванні ОСОБА_6 на стан алкогольного спяніння, яке було проведено у відповідності до діючої станом на 04.04.2009 року Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан алкогольного спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів, затверджених спільним наказом МВС України, МОЗ України, Мінюсту України від 24.02.1995 року № 114/38/15-36-18.

Покази свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_10 в частині зазначення ними швидкості руху автомобіля «Школа Октавія», д/н НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_6 оцінюються судом критично, оскільки ці покази спростовують висновком експерта № 9-179 від 21.09.2009 року, окрім того, ні ОСОБА_19, ні ОСОБА_10 не мають посвідчення воді та стажу керування автотранспортними засобами, а тому вони не мали можливості обєктивно визначити швидкість автомобіля, в якому рухались.

Висновок № 400 експертного дослідження від 10.11.2009 року експерта ТОВ Українського експертного центру «Експерт-Сервіс Авто», який долучено до матеріалів кримінальної справи за клопотанням захисника ОСОБА_5 (том І а.с. 182-185), здобутий не процесуальним шляхом, а тому він не має доказового значення у справі. Висновок № 126/504 від 30.11.2009 року (том І а.с. 186-194) є доктринальним тлумаченням окремих норм кримінально-процесуального законодавства, а тому не є доказом відсутності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Суд вважає, що допущені порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_20 знаходяться в прямому причинному звязку з ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази суд кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчинений ОСОБА_6 з необережності, підсудний за місцем навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставин, що помякшують покарання, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, та, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, обставин, що обтяжують відповідальність, приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортниим засобами, оскільки саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання.

Цивільні позови у справі не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує зігдно ст.ст. 81, 330 КПК України та повертає автомобіль марки «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2, який знаходиться на штрафмайданчику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України (том І а.с. 60) ОСОБА_21, який має право керування та розпорядження вказаним автомобілем на підставі довіреності (том І а.с. 26).

Судові витрати, відповідо до ст. ст. 91, 331 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і за цим законом призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ДНДЕКЦ МВС України 600,96 (шістсот грн. 96 коп.) грн. судових витрат за проведення експертизи(том І а.с. 143).

Речовий доказ у справі автомобіль марки «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2, який знаходиться на штрафмайданчику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України (том І а.с. 60) повернути ОСОБА_21.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття та тримання під вратою в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покрання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 29.06.2010 року.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.