Справа № 363/1306/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/575/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 38 06.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000092 від 24 березня 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору Вишгородського району Київської області,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000092 від 24 березня 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, з підготовчого судового засідання повернуто прокурору.
Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті викладено обставини, які містять в собі істотні суперечності та взаємовиключні висновки, які за своїм змістом не відповідають вимогам ст. 91, ч.2 ст. 291 КПК України
Разом з тим, інкримінуючи ОСОБА_8 кваліфікуючу ознаку як ч. 2 ст. 309 так і ч. 2 ст. 307 КК України виготовлення наркотичного засобу, орган досудового слідства не виклав в обвинуваченні в чому саме полягають такі дії останнього. Не зазначив, час, місце, спосіб та інші обставини за яких той виготовив наркотичний засіб та з якою метою (чи з метою збуту, чи для власного вживання в кожному конкретному випадку).
Отже, формулюючи обвинувачення в згаданій частині, орган досудового слідства вдався до припущень щодо вчинення об`єктивної та суб`єктивної сторони даного злочину.
При цьому, в обвинуваченні не вказується, чи мав на меті ОСОБА_8 вжити вилучений за місцем його проживання наркотичний засіб чи незаконно збути.
Таким чином, орган досудового слідства не встановив і не виклав в обвинуваченні щодо якого наркотичного засобу ОСОБА_8 здійснив незаконний обіг з метою збуту, а щодо якого для власного вживання без цієї мети.
Тому, обвинувальний акт, на думку суду, до судового розгляду призначений бути не може, оскільки вимогам КПК України не відповідає.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд, оскільки висновки суду не відповідають, викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушенні норми кримінально процесуального закону. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що доводи суду першої інстанції, викладені в ухвалі, щодо наявності суперечностей в обвинувачені, а також відсутності відомостей щодо якого наркотичного засобу ОСОБА_8 здійснив незаконний обіг з метою збуту, а щодо якого для власного вживання без цієї мети, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Окрім того, апелянт вказує, що суд не позбавлений можливості виключити із обвинувачення спірні обставини, якщо це покращить становище обвинуваченого.
В запереченнях на дану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, ухвалу суду без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення ухвали повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи, а також дотримався норм кримінального процесуального законодавства. Органом досудового розслідування в обвинувальному акті сформульоване некоректне обвинувачення, так як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення здійснено в довільній описовій формі без врахування змісту об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Таким чином, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а саме опису дій обвинуваченого, які утворили склад злочину та кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України. Отже, викладені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення, на думку захисника, не відповідають формулюванню обвинувачення та правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акту чітко передбачено в ч. 2 т. 291 КПК України.

При розгляді вказаного провадження суд прийшов до вірного рішення щодо того, що формулюючи обвинувачення, орган досудового слідства вдався до припущень щодо вчинення об`єктивної та суб`єктивної сторони даного злочину, що впливає на безпосередній виклад фактичних обставин і не може бути усунуто в ході судового розгляду.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 до суду з недотриманням визначних норм, є порушенням кримінального процесуального законодавства.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни ухвали суду колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 407, 409, 419 КПК України колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий

Судді