В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2013 року жовтня сьомого дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді Чулініна Д. Г.,

за секретаря Коляда В. В.,

з участю: прокурора Романенка Є. С.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000189, розглянувши кримінальну справу за висунутим обвинуваченням проти:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, народженої у м. Дніпропетровську, українки за національністю, ІНФОРМАЦІЯ_2, незаміжньої, яка з серпня 2013 року обіймає посаду начальника відділу якості перевірки податкового та митного аудиту управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів України у Харківській області, постійно проживає у м. Харкові на проспекті Перемоги, 60, раніше не судимої,

у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з вересня 2001 року проходила службу в органах державної податкової служби і за переведенням з 15.10.2008 до 15.12.2010 обіймала посаду начальника відділу внутрішнього аудиту управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Вступаючи на державну службу, ОСОБА_2 17.09.2001 склала Присягу державного службовця і перед тим, як приступити до виконання своїх обовязків за посадою, 15.08.2008 попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законом України Про боротьбу з корупцією щодо проходження державної служби, та з 01.04.2009 їй присвоєне чергове спеціальне звання інспектора податкової служби другого рангу. Тим самим, ОСОБА_2 відносилася до посадових осіб органів державної податкової служби згідно з ст. 15 Закону України Про державну податкову службу в Україні № 509-XII від 04.12.1990, чинного на час перебування на посаді.

Згідно з наказом начальника Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська № 288-о ОСОБА_2, керуючи роботою відділу і розподіляючи напрямки роботи між підлеглими, мала дотримуватися приписів ст. 13 Закону України Про державну податкову службу в Україні, в силу яких у відповідності до затвердженого Положення про відділ внутрішнього аудиту управління податкового контролю юридичних осіб вона була зобовязана проводити доперевірочний аналіз, збір даних для проведення документальних перевірок, проводити документальні перевірки (планові та позапланові), оформлювати їх результати (акти, довідки, протоколи тощо), застосовувати штрафні (фінансові) санкції та адміністративні стягнення за порушення податкового та валютного законодавства.

Відповідно, ОСОБА_2 несла відповідальність за цілісність інформації службового або конфіденційного характеру та за своєчасне і якісне виконання покладених на відділ завдань і обов'язків щодо виконання функцій державної податкової інспекції з контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); із забезпечення правильності обчислення і своєчасності надходження податків та платежів; з перевірки достовірності бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій та інших документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів, згідно з п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 10 Закону України Про державну податкову службу в Україні.

За направленням на перевірку № 410 ОСОБА_2 з 10 до 23 червня 2009 року проводила виїзну позапланову документальну перевірку зобов'язань ВАТ Міськшляхрембуд (код ЄРДПОУ 03329999) з податку на додану вартість за період з 01.04.2008 до 15.06.2009 відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 111 Закону України Про державну податкову службу в Україні на підставі наказу начальника Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська № 240 від 09.06.2009. Вона достовірно знала про рішення загальних зборів акціонерів ВАТ Міськшляхрембуд, оформлене протоколом № 16 від 24.11.2008, за яким ініційована ліквідація цієї юридичної особи.

Таким чином, ОСОБА_2 постійно здійснювала функції представника влади, обіймаючи посаду в органах державної податкової служби, повязану з виконанням постійно організаційно-розпорядчих обовязків керівника структурного підрозділу державної установи, проте за обставин ідейно-виховного характеру проявила соціальну пасивність через низьку правову культуру. Під впливом юридичної помилки та міщанського виховання зневажливого ставлення до зясування сутності явищ суспільного життя ОСОБА_2 через несумлінне ставлення до своїх службових обовязків протиправно їх порушила, вчинивши службову недбалість за наступних обставин.

15 червня 2009 року, в денний час доби, в м. Дніпропетровську в приміщенні Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на вулиці Героїв Сталінграда, 25, на робочому місці ОСОБА_2, проявляючи злочинну недбалість і використовуючи надані їй права всупереч ч. 1 ст. 13 Закону України Про державну податкову службу в Україні не в повній мірі, підписала акт № 1644/23-4/03329999 з додатками, відобразивши в ньому достовірність відомостей декларацій ВАТ Міськшляхрембуд з податку на додану вартість з правильно сформованим податковим кредитом і визначеним обєктом оподаткування протягом квітня-травня 2008 року.

ОСОБА_2, внаслідок несумлінного ставлення до своїх службових обовязків з доперевірочного аналізу, з проведення документальної перевірки та зі збирання даних для її проведення, у додатку № 3 до акту перевірки під час аналізу фінансово-господарської діяльності ВАТ Міськшляхрембуд всупереч пп. 1.20.1 ст. 1 і пп. 8.2.1 ст. 8 Закону України Про оподаткування прибутку підприємства у визначенні звичайної ціни відчужених основних фондів обмежилася умовами договору купівлі-продажу сукупних валових активів № 08-94к без збору даних податкових декларацій за раніше перевірені періоди, без ретельної перевірки первинної бухгалтерської документації на предмет наявності дійсної кредиторської заборгованості ТОВ Орфей та без перевірки податкової звітності щодо емісії векселів на користь ТОВ Синтез, чим неналежно виконала покладені на неї службові обов'язки під час проведення виїзної позапланової документальної перевірки правильності визначення об'єктів оподаткування ВАТ Міськшляхрембуд і обчислення ним податку на додану вартість.

Так, ВАТ Міськшляхрембуд 19.05.2008 уклав з ТОВ Центр-ДС договір № 08-94к купівлі-продажу частини сукупних валових активів, за умовами якого ВАТ Міськшляхрембуд продав з передачею цілісного майнового комплексу у власність ТОВ Центр-ДС, яке купило це майно за ціною у 2 466 895 гривень 37 коп., в тому числі з вартістю гудвілу на суму 110 087 гривень. За умовами додатку № 1 до цього договору та складеного розподільчого балансу підприємства проданий обєкт, окрім рухомих, нерухомих речей і прав вимоги, мав складатися з боргів ВАТ Міськшляхрембуд за векселями від 29.04.2008 під №№ АА0750919, АА0750920, АА0750922, АА0750924, АА0750925 на користь ТОВ Синтез на суму 9 166 455 гривень 78 коп., емісія яких не була відображена в деклараціях з податку на додану вартість за квітень 2008 року, а так само з боргу перед ТОВ Орфей, що з жовтня 2006 року не подавало податкову звітність, на суму 788 923 гривень 08 коп. з договору поставки, який станом на 31.03.2008 на рахунку бухгалтерського обліку не значився.

Загальні збори акціонерів ВАТ Міськшляхрембуд прийняли рішення від 27.05.2008, яким схвалили дії голови правління з укладення ним від імені Товариства цього договору купівлі-продажу. Проте, в порушення пп. 7.4.1 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість у деклараціях ВАТ Міськшляхрембуд з податку на додану вартість за травень 2008 року був занижений обєкт оподаткування, незважаючи на відсутність розпорядження про правонаступництво ТОВ Центр-ДС прав і обовязків ВАТ Міськшляхрембуд в рішенні Загальних зборів акціонерів Товариства від 19.02.2008 про відчуження частини майна підприємства (поставки частини сукупних валових активів), яка виключала застосування пп. 3.2.8 ст. 3 цього Закону.

Службова недбалість ОСОБА_2 з необхідністю потягла приховування від фіскальних органів зменшення договірної ціни на відчужену частину підприємства, як єдиного майнового комплексу, із заниженням бази оподаткування в порушення п. 4.1 ст. 4 Закону України Про податок на додану вартість, закономірно спричинивши шкоду державним інтересам з формування доходної частини бюджету відповідно до пп. 7.3.1 п. 7.3. пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 цього Закону через непогашену з 30.06.2008 недоїмку з податку на додану вартість на суму 2 483 590 гривень, яка перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян більше як у 250 разів, тобто тяжкі наслідки.

Підсудна ОСОБА_2 повністю визнала свою вину в скоєному діянні, щиросердно розкаялася та засудила вчинене і, будучи допитаною в судовому засідання, докладно розповіла про встановлені вище обставини вчиненого злочину. Пояснила суду, що у звязку з ліквідацією ВАТ Міськшляхрембуд вона проводила перевірку за статутними, первинними бухгалтерськими документами, документами податкової звітності, але без зустрічних перевірок контрагентів ТОВ Центр-ДС, ТОВ Синтез і ТОВ Орфей, оскільки вважала законними свої дії щодо застосування п. 3.2.8 ст. 3 Закону України Про податок на додану вартість внаслідок ототожнення правонаступництва з наявними в договорі умовами про переведення боргу, не перевіряючи підстави до того. Як вбачається з показань підсудної, незважаючи на наявні відомості про те, що ТОВ Синтез не було постачальником у відносинах з ВАТ Міськшляхрембуд, вона обмежилася перевіркою реального виконання передачі ВАТ Міськшляхрембуд векселів у власність ТОВ Синтез без використання податкової звітності останнього для зясування фактичної поставки, що стала підставою для цього відповідно до ст. 4 Закону України Про обіг векселів в Україні.

Окрім зізнання підсудної, її вина у вчинені злочину підтверджується сукупністю достатніх даних, здобутих за допомогою доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до п.п. 7, 8 розділу ХІ Перехідні положення КПК України, і достовірність яких сторонами обвинувачення і захисту не заперечується, на підставі чого фактичні обставини у судовому засіданні зясовані згідно з істиною у встановленому порядку за частиною третьою статті 349 КПК України.

Зокрема, сторони судового провадження не оспорюють дані описаного судово-економічного дослідження первинної бухгалтерської документації, у підсумку якого експерт дійшов до висновку № 29/05-2012 від 22.05.2012 (т. 6 а.с. 7-31), що в тісному звязку з копіями декларацій ТОВ Синтез з податку на додану вартість (т. 2 а.с. 122-214) опосередковано доводить штучне заниження договірної ціни відчуження ВАТ Міськшляхрембуд частини підприємства за умовами договору купівлі-продажу № 08-94к від 19.05.2008 з ТОВ Центр-ДС (т. 1 а.с. 97-155) порівняно зі звичайними цінами на це майно. В сукупності з відомостями, здобутими в результаті виїмок податкової звітності ТОВ Центр-ДС (т. 3 а.с. 212-225) та звітів оцінки майна на замовлення останнього (т. 1 а.с. 92-96), ці фактичні дані безспірно підтверджують тяжкі наслідки у виді заподіяних матеріальних збитків від недоїмки з податку на додану вартість, яка не була вчасно виявлена.

Дані акта перевірки № 1644/23-4/03329999 від 15.06.2009 з додатками до нього (т. 5 а.с. 5-42) сукупно з актом перевірки № 220/23-4/03329999 від 16.06.2008 (т. 2 а.с. 58-96) спростовують будь-які сумніви в обєктивній можливості виявити приховані порушення податкового обліку і неправильне обчислення сум податку на додану вартість, що підлягали сплаті до бюджету, які не були виявлені внаслідок неналежно проведеної позапланової документальної перевірки службовцями державної податкової інспекції, що узгоджується з показаннями підсудної ОСОБА_2 Крім того, зазначеним актом № 1644/23-4/03329999 та направленням на перевірку № 410 з копією наказу № 257 від 09.06.2009 (т. 5 а.с. 3-4) підтверджена причетність підсудної ОСОБА_2 до оформлення перевірки дотримання податкового законодавства з питань обчислення і сплати податку на додану вартість.

Обіймання підсудною ОСОБА_2 на час події злочину посади в органах державної податкової служби з присвоєнням спеціального звання, а також коло її функціональних службових обовязків за посадою підтверджені долученими в копіях наказами начальника ДПІ у Бабушкінському районі № 288-о від 15.10.2008 і № 64-о від 01.04.2009 (т. 5 а.с. 208, 212), що узгоджуються з відомостями про її трудову діяльність (т. 5 а.с. 201-202), та Положенням про відділ внутрішнього аудиту управління податкового контролю юридичних осіб (т. 6 а.с. 192-200).

Суд, оцінивши показання ОСОБА_2 в сукупності з відомостями, що її викривають, дійшов до стійкого внутрішнього переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних підсудною добровільно, значення змісту яких вона правильно розуміє, що виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України.

Ґрунтуючись на повному і всебічному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням суд знаходить, що вина підсудної ОСОБА_2 у скоєному та обставини вчиненого нею діяння в межах судового розгляду відповідно до ст. 337 КПК України знайшли своє підтвердження достатніми доказами повністю.

База оподаткування операції з поставки товарів згідно з п. 4.1 ст. 4 Закону України Про податок на додану вартість визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче звичайних цін, включаючи будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). Водночас, на випадок перевищення звичайною ціною на товар договірної ціни більше ніж на 20 % база оподаткування операції з поставки таких товарів визначається за звичайними цінами.

Для доказів обґрунтування рівня звичайних цін згідно з п. 1.20.51 ст. 1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств застосовуються правила, визначені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, а також національними стандартами з питань оцінки майна та майнових прав.

Датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів за визначенням пп. 7.3.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", серед іншого, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається подія поставки товару, що сталася раніше.

Закон України № 1508-VI від 11.06.2009, яким з першого по пяте січня 2011 року посилювалася кримінальна відповідальність особи за ч. 2 ст. 367 КК України, та Закон України № 3207-VI від 07.04.2011 з першого липня 2011 року, відповідно, в силу застереження про дію кримінального закону в часі за ч.ч. 2, 4 ст. 5 КК України зворотної сили не мають і застосуванню до підсудної не підлягають.

Дії ОСОБА_2, яка постійно виконувала функцію представника влади, що виразилися у неналежному виконанні в ході виїзної позапланової документальної перевірки своїх службових обов'язків з доперевірочного аналізу, зі збирання даних для проведення документальної перевірки, з перевірки достовірності бухгалтерських балансів, податкових декларацій та інших документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, через несумлінне ставлення до них з необережності, що спричинило шкоду державним інтересам з формування доходної частини бюджету через недоїмку з податку на додану вартість, яка перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян більше як у 250 разів, підлягають кваліфікації службовою недбалістю згідно з ч. 2 ст. 367 КК України, у чинній до першого січня 2011 року редакції, за ознакою тяжких наслідків.

Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення умисного злочину у сфері службової діяльності, що віднесений кримінальним Законом за формальною ознакою до злочинів середньої тяжкості, що виключає застосування додаткового покарання за ст. 54 КК України.

Також суд приймає до уваги особу підсудної, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За повного визнання підсудною своєї вини до пом'якшуючої покарання обставини суд згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить проявлене в судовому засіданні щире каяття. За природою вчиненого злочину, який дискредитує роботу підсудної на займаній посаді, слід зважувати на схвальну характеристику з місця роботи в частині належної старанності до праці у Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, що передувала злочинній події, оскільки за характером своєї суспільної небезпеки і ступенем тяжкості посягання не може зганьбити весь час служби винної особи в органах податкової служби на користь суспільства і держави.

Водночас, відомості про аморальну поведінку підсудної у побуті відсутні, а так само вона не була замічена у дебошах, у порушеннях громадського порядку і спокою в інших формах як до, так і після події злочину, до суду зявлялася за першою вимогою, що на час судового розгляду доводить її бездоганну поведінку. Крім того, підсудна продовжує приймати постійну активну участь у суспільно корисній праці у відділі якості перевірки податкового та митного аудиту Управління податкового та митного аудиту Головного управління Міністерства доходів і зборів у Харківській області, де характеризується як сумлінний працівник з відповідальним відношенням до виконання дорученої роботи з вимогливим ставленням до себе і підлеглих, проявляє прагнення до підвищення кваліфікації та не має порушень трудової дисципліни, що свідчить про чесне і сумлінне ставлення підсудної до праці.

Відповідно, з урахуванням встановлених необхідних передумов ступеня тяжкості вперше вчиненого злочину у зясованих обставинах бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці суд за стійким внутрішнім переконанням визнає винну особу такою, яка втратила суспільну небезпечність на час розгляду цієї кримінальної справи в суді, на підставі чого знаходить за необхідне згідно з ч. 4 ст. 74 КК України звільнити підсудну від покарання.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідні положення КПК України підписка про невиїзд, що застосована як запобіжний захід до дня набрання чинності цим Кодексом, підлягає скасуванню відповідно до ст.ст. 165, 343 КПК 1960 року.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою за предявленим обвинуваченням у вчинені передбаченої за ч. 2 ст. 367 КК України службової недбалості в її редакції, чинній до першого січня 2011 року, з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на державній службі строком в один рік без штрафу.

ОСОБА_2 від призначеного основного і додаткового покарання згідно з ч. 4 ст. 74 КК України звільнити як таку, яка втратила суспільну небезпечність.

Речові докази:

документи первинного бухгалтерського обліку ТОВ Синтез, ТОВ ТД Благоустрій, ТОВ Міськшляхрембуд, документи з операцій за розрахунковими рахунками ВАТ Міськшляхрембуд, ТОВ Центр-ДС, ТОВ Синтез, ТОВ ТД Благоустрій, податкову звітність, реєстраційні і юридичні справи ТОВ Синтез, ТОВ ТД Благоустрій, передані до камери зберігання речових доказів прокуратури Дніпропетровської області, повернути за належністю законним володільцям;

реєстраційні справи ВАТ Міськшляхрембуд, ТОВ Центр-ДС та податкову звітність, зберігати у кримінальній справі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у виді підписки про невиїзд, скасувати.

Вирок набирає законної сили із плином 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, протягом яких підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги, за виключенням підстав заперечення обставин, дослідження яких під час судового розгляду визнано недоцільним. Копію вироку після його проголошення вручити підсудній та прокурору негайно.

Головуючий