Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1015/15-к
Провадження № 1-кп/483/124/2015
ВИРОК
Іменем України
24 червня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 від 18 грудня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Оксамитне Болградського району Одеської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не одружений, раніше не судимий, військовослужбовець матрос електрик рейдового тральника «Геніченськ» (військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 410, ч. 2 ст. 410 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15 грудня 2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з прямим умислом з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння у вигляді викрадення військового майна, передбачаючи, що внаслідок цих дій буде завдано шкоду державі, а також бажаючи настання цих наслідків, разом із заздалегідь приготованими інструментами полотном для різання металу, ключами гайковими, ліхтариками, кувалдою, ножами, таємно для інших військовослужбовців пройшли на територію Очаківського пункту базування ВМС ЗС України та по пришвартованим кінцям проникли всередину допоміжного транспортного судна (надалі ДТС) «Золотоноша». Надалі військовослужбовці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 , діючи як співвиконавці задуманого злочину, в період часу з 19 год. 00 хв. 15 грудня 2014 року до 02 год. 00 хв. 16 грудня 2014 року, знаходячись всередині ДТС «Золотоноша», за допомогою заздалегідь приготованих інструментів, здійснили демонтаж системи електроживлення судна, в ході якого вилучили 10 метрів кабель-траси з маркуванням «КНР» 1х3,5 вартістю 144 грн за 1 метр, на загальну суму 1440 грн; електродвигун «АВ-052-2М» (5 категорії) вартістю 613 грн 80 коп., заподіявши шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_2 на загальну суму 2053 грн 80 коп. 16 грудня 2014 року близько 02 год. 00 хв. за допомогою заздалегідь приготованого та пристосованого на швартовому кінці гаку, військовослужбовці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 перенесли викрадене майно на пірс, після чого винесли за територію Очаківського пункту базування ВМС ЗС України. В цей же день, в період часу з 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 розпорядились викраденим військовим майном, збувши його не встановленій особі, за що кожен отримав по 1200 грн.

Крім того, 16 грудня 2014 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 , діючи повторно, з прямим умислом з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння у вигляді викрадення військового майна, передбачаючи, що внаслідок цих дій буде завдано шкоду державі, а також бажаючи настання цих наслідків, разом із заздалегідь приготованими інструментами, таємно для інших військовослужбовців пройшли на територію Очаківського пункту базування ВМС ЗС України та по пришвартованим кінцям проникли всередину ДТС «Золотоноша». Перебуваючи на ДТС «Золотоноша», військовослужбовці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 зустріли двох мешканців міста Очакова, з якими матрос ОСОБА_4 і громадянин ОСОБА_6 вжили особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. В подальшому в період часу з 18 год. 30 хв. по 19 год. 30 хв. 16 грудня 2014 року військовослужбовці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 , діючи як співвиконавці задуманого злочину, знаходячись всередині ДТС «Золотоноша», за допомогою інструментів, повторно, розпочали здійснювати демонтаж системи електроживлення та пожежогасіння судна. ОСОБА_4 здійснив демонтаж системи електроживлення судна, в ході якого вилучив 5 метрів кабель-траси з маркуванням «КНР» 1х3,5 вартістю 144 грн за 1 метр, на загальну суму 720 грн, а матрос ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 розпочали роботи по демонтажу вентилів від балонів з вуглекислотою із приміщення об`ємного пожежогасіння. Однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця через те, що матрос ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_6 під час викрадення вентилів від балонів з вуглекислотою допустили її випуск назовні, внаслідок чого померли від гострого отруєння вуглекислотою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованих йому таємному викраденні військового майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та замаху на викрадення військового майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, винним себе визнав повністю та дав показання, що 14 грудня 2014 року йому зателефонував матрос ОСОБА_5 та запропонував піти до ДТС «Золотоноша» з метою демонтажу та продажу в якості металобрухту металевих предметів, що знаходяться на судні. 15 грудня 2014 року він зустрів ОСОБА_5 на вокзалі в м. Очакові і вони пішли до спільного знайомого ОСОБА_6 , оскільки останній мав автомобіль, за допомогою якого можна вивезти викрадене майно. Ввечері того ж дня вони проникли на ДТС «Золотоноша» разом з інструментами, які заздалегідь були приготовлені матросом ОСОБА_5 . ОСОБА_4 вилучив 10 метрів кабель-траси, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 електродвигун. Ці предмети вони сховали неподалік судна та пішли до ОСОБА_6 . Вночі вони повернулися та забрали викрадені предмети, які наступного дня на належному ОСОБА_6 автомобілі відвезли до м. Миколаєва та здали в якості металу, отримавши по 1200 грн кожен. Дорогою з м. Миколаєва ОСОБА_5 запропонував знову піти до ДТС «Золотоноша», пояснивши, що йому потрібні гроші. Того ж дня вночі вони пішли до судна, де зустріли двох чоловіків на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Разом із ними обвинувачений та ОСОБА_5 вживали наркотичний засіб канабіс, після чого матрос ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли до відсіку судна, а ОСОБА_4 продовжив демонтувати кабель-трасу. Через годину він, знявши 5 метрів кабель-траси, пішов подивитися, де ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак, увійшовши до відсіку, відчув, що не може дихати. Події, які відбувалися потім і до 09 години ранку наступного дня він не пам`ятає. Ввечері 17 грудня 2014 року він повернувся до ДТС «Золотоноша», щоб відшукати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та знайшов їх мертвими. Після цього обвинувачений звернувся із заявою до правоохоронних органів. У вчиненому кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особистість, стосуються речових доказів та підтверджують той факт, що майно є військовим.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів і кваліфікує його дії по епізоду крадіжки від 15 грудня 2014 року, - за ч. 2 ст. 410 КК України, як викрадення іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою, за попередньою змовою групою осіб; по епізоду крадіжки, вчиненої 16 грудня 2014 року, - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 410 КК України, як незакінчений замах на викрадення іншого військового майна, вчинений військовою службовою особою, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дослідивши дані про особистість обвинуваченого, суд встановив, що за місцем служби ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому за ч. 2 ст. 410 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особистість винного, а саме те, що він раніше не судимий, служить за контрактом, з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, і вважає ці обставини винятковими, такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого. Встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 410 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Призначаючи покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 410 КК України, суд враховує, що замах на злочин був вчинений повторно, а також перебування обвинуваченого у стані наркотичного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання, а тому вважає, що призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 410 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК відповідатиме закладеному в теорії кримінального права принципу справедливості.

Вирішуючи питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд, крім викладеного, враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності, а саме те, що вона є реальною.

Разом із тим, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та особистості обвинуваченого, зокрема, його позитивної характеристики та вчинення злочинів вперше, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 410, ч. 2 ст. 410 КК України, та призначити покарання:

· за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 410 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;
· за ч. 2 ст. 410 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- інструмент у вигляді гайкових ключів, пилок по металу та полотен до них, кувалди, ножів та двох ліхтариків, упакованих в два пакунки експертної служби МВС України в Миколаївській області №1986186 та №1613718, передані на зберігання до Очаківського МВ УМВС України в Миколаївській області, номер книги обліку речових доказів 2807, порядковий номер 19, - конфіскувати в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: