Категорія: п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

їх захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

їх представника - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду від 21 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Актюбінськ Республіки Казахстан, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, житель АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України несудимий,-

засуджений за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 3 ст. 15 - п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст.129 КК України на 6 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вознесеновка Актюбінської області Республіки Казахстан, громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, житель АДРЕСА_1 , судимий Луцьким міським судом Волинської області:

- 24.02.1998 року за ч. 3 ст. 81, ч. 1ст. 89, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, 42 КК України (в ред.1960 року) на 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.08.2001 року на підставі Закону України Про амністію від невідбутої частини покарання 2 роки 6 місяців 27 днів позбавлення волі;

- 21.05.2002 року за ч. 5 ст. 185, 69, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357, 15, ч. 3 ст. 185, 70 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, звільнений 12.02.2007 року по відбуттю покарання,-

засуджений за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 3 ст. 15 - п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_8 визначено покарання 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченим постановлено рахувати з 07.10.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто в користь держави з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по 1825 грн. 78 коп. з кожного, з ОСОБА_7 1773 грн. 60 коп. судових витрат.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 400 000 грн., в користь ОСОБА_12 - 200 000 грн. в відшкодування моральної шкоди.

Вироком вирішено долю речових доказів.

В ході розгляду кримінального провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :
О 21 год. 35 хв. 07 жовтня 2014 року в сторожовому приміщенні ТзОВ Промислово-комерційна фірма Євростар, що в м. Луцьку по пр. Перемоги, 30, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою групою осіб, з метою заволодіння належним ТзОВ майном, вчинили розбійний напад на охоронника ОСОБА_14 , в ході якого умисно вбили того.

Для цього ОСОБА_7 прицільно вистрілив в верхню частину грудної клітки даного потерпілого з заздалегідь підготованого револьвера. Ним же наніс не менше 35 ударів в тім`яну та лобну ділянки голови ОСОБА_14 . В цей же час ОСОБА_8 з такою ж метою вбивства декілька разів ударив його у голову та шию підібраним на місці події кухонним ножем.

В результаті отриманих колото-різаних ран та вогнепального поранення ОСОБА_14 помер на місці події.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрали із вказаного приміщення належний ОСОБА_14 мобільний телефон марки Nokia C3 вартістю 510 грн., з карткою пам`яті формату miсro SD HS вартістю 37,50 грн., на загальну суму 547,50 грн., а також належні ТзОВ Промислово-комерційна фірма Євростар спортивну сумку марки ADIDAS вартістю 30 грн., 24 круги до болгарки вартістю 528 грн., восьмиканальний цифровий відеореєстратор моделі DVR0804LE-A вартістю 2590 грн., блок живлення вартістю 280 грн., телевізор ELEKTRON вартістю 975 грн., комуфляжні штани вартістю 70 грн., всього на 4473 грн.

Після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14 та його умисного вбивства, з метою приховання даних злочинів, о 21 год. 50 хв. того ж вечора, в тому ж приміщенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою групою осіб напали на ОСОБА_12 , який намагався їх затримати.

З метою вбивства, ОСОБА_7 наніс йому руками і ногами чисельні удари в різні частини тіла та повалив на підлогу, утримуючи потерпілого там та блокуючи його опір. В той час ОСОБА_8 став наносити удари ножем по тілу ОСОБА_12 . При цьому заподіяв ножове поранення задньої бокової поверхні грудної клітки зліва та голови. Однак свого умислу на позбавлення життя ОСОБА_12 до кінця не довели та не змогли вчинити всіх дій, які вважали за необхідне, через те, що потерпілий вирвався від них і втік.

В результаті незакінченого замаху на вбивство ОСОБА_12 . ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли даному потерпілому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я у вигляді ран в ділянці носа, грудної клітки, долоні лівої кисті та саден обличчя і тіла.

Тікаючи з місця події, о 21 год. 50 хв. того ж вечора ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, поблизу магазину "Ольга", що по пр. Перемоги, 20 м. Луцька, погрожував вбивством ОСОБА_11 при реальній підставі побоюватись здійснення цієї погрози, оскільки направив на неї револьвер EKOL Viper, призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлений час та місці, в невстановленої особи незаконно придбав, зберігав в своєму помешканні по АДРЕСА_1 бойові припаси - 3 патрони калібру 4 мм. А близько 21 год. 35 хв. незаконно переніс їх і зберігав по АДРЕСА_2 , де вони були виявлені та вилучені представниками міліції.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з кваліфікацією його дій. Заперечує наявність між ним та ОСОБА_8 зговору на розбійний напад та умисне вбивство ОСОБА_14 . Заявляє, що тілесні ушкодження даному потерпілому були заподіяні при доланні його опору, а їх дії щодо ОСОБА_12 носили оборонний характер, оскільки той сам напав на них. Забраний у нього револьвер не є бойовим. Ним заподіяти смерть неможливо.

Прохає його дії кваліфікувати лише за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України та обрати справедливе покарання. Не згоден з цивільними позовами.

Його захисник адвокат ОСОБА_9 в апеляції в інтересах ОСОБА_7 посилається на невірну кваліфікацію дій даного обвинуваченого. Вважає недоведеним наявність в нього умислу на вбивство ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . Тому прохає кваліфікувати дії ОСОБА_7 по даних епізодах за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України і пом`якшити йому покарання з врахуванням позитивної характеристики за місцем проживання.

Прокурор в кримінальному провадженні, не оспорюючи доведеності винуватості обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, вважає призначене їм покарання надто м`яким, обраним без врахування характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених ними злочинів, особи винних, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, вели асоціальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями, ніде не працювали. Вказує про незаконне не взяття судом до уваги обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання скасувати. Ухвалити новий, яким призначити покарання: ОСОБА_7 за п.п. 6, 12 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 15 п.п. 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України 10 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 129 КК України 2 роки обмеження волі, за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_8 - за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 15 п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України 10 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_8 вирок не оскаржував.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляцій, прокурора, потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх представника, які підтримали апеляцію прокурора в провадженні і заперечили проти апеляцій ОСОБА_7 та його захисника, обвинувачених та захисників ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника і заперечили апеляцію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 задовольняти не слід.

Винуватість ОСОБА_7 в незаконному поводженні з боєприпасами за ч. 1 ст. 263 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і ніким не оспорюється.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 решти злочинів при зазначених у вироку обставинах ґрунтується на перевірених і досліджених судом першої інстанції доказах.

Зокрема, самі обвинувачені ствердили про наявність між ними зговору на заволодіння належними ТзОВ Промислово-комерційна фірма Євростар грошима за зданий металобрухт. Знали, що там є охоронник. Тому, як заявив ОСОБА_7 , він озброївся револьвером, спорядженим бойовими припасами.

Оскільки охоронник даного ТзОВ ОСОБА_14 став чинити опір їх діям, тому вони заштовхали його в сторожове приміщення. При цьому ОСОБА_7 вистрілив в нього з револьвера. Ним же став наносити удари по голові охоронника. А ОСОБА_8 , знайденим на місці події ножем, наносив удари по голові та тілу потерпілого доки той не перестав рухатися.

Після цього вони викрали з приміщення мобільний телефон з карткою пам`яті, спортивну сумку, круги до болгарки, цифровий відеореєстратор, на якому міг міститися запис вчиненого ними злочину, блок живлення, телевізор, комуфляжні штани.

Їх показання підтверджені протоколом огляду місця події, відеозаписом ходу вчинення обвинуваченими нападу на ОСОБА_14 .

Так, з останнього вбачається, що камери відеоспостереження зафіксували напад обвинувачених на охоронника, якому вони обоє наносили удари.

З протоколу огляду місця події встановлено, що на металевій сходинці в приміщення сторожового вагончика, виявлено два набої до пістолета-револьвера "Флобер", за порогом в самому приміщенні - ще два аналогічні набої та гільза. Підлога вагончика забруднена схожого на кров плямами бурого кольору, виявлено 6 патронів, 2 гільзи та труп ОСОБА_14 з слідами насильницької смерті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_14 настала в результаті 35 забійних ран тім`яної та лобної ділянок голови із зламами кісток черепа, які утворилися від травмуючої дії в напрямку зверху до низу залізовмісткого тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, проникаючої в грудну порожнину колото-різаної рана, яка утворилась від з`єднання двох окремих колото-різаних ран лівої передньої бокової поверхні шиї, з ушкодженням підключичної артерії, дві непроникаючі колото-різані рани обличчя та дві такі ж рани передньої поверхні шиї, вогнепальна непроникаюча кульова рана поверхні грудної клітки, що утворилась від кулі, до складу якої входить свинець, яка була випущена з вогнепальної зброї з короткої відстані 10-100 см. в напрямку спереду назад, чотири різані рани китиці та долонь обох рук.

Всі тілесні ушкодження заподіяні потерпілому прижиттєво. А колото-різані рани та різані рани нанесені клинком ножа з лезом і ребристим обушком з шириною клинка в межах його занурення від 1,2 до 1,8 см. Глибина колото-різаних ран в ділянці шиї від 0,9 до 8,5 см.

Смерть потерпілого настала на місці виявлення трупа, у вказаний обвинуваченими час нападу на ОСОБА_14 .

Як заявили потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_15 , вони приймали участь в затриманні нападників, які втікали з місця події. Ними виявилися ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 . При цьому в останнього вилучено мобільний телефон "Нокіа С3-01", в якому ОСОБА_11 впізнала телефон, належний ОСОБА_14 . По шляху втечі обвинувачених знайдено кухонний ніж з схожими на кров плямами, револьвер, спортивну сумку з викраденими з ТзОВ Промислово-комерційна фірма "Євростар" речами, що стверджено протоколом огляду місця події, впізнання речей потерпілим ОСОБА_16 .

Саме даним ножем, як випливає з висновків судово-медичної та медико-криміналістичної експертиз, могли бути нанесені колото-різані та різані рани на тілі ОСОБА_17 .

Згідно висновку балістичної експертизи, вищевказаний револьвер є револьвером, призначеним для стрільби патронами "Флобера" кільцевого запалювання калібру 4 мм., а патрони, вилучені на місці вбивства ОСОБА_14 , є переоснащеними саморобним способом під патрони "Флобера" боєприпасами.

На одязі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якому вони були затримані після злочинів, виявлені сліди крові, що могла належати даному потерпілому.

Суд вірно взяв за основу обвинувального вироку вищевказані докази, оскільки ними спростовується твердження обвинувачених щодо відсутності між ними змови на розбійний напад та умисне вбивство ОСОБА_14 .

Кваліфікуючи дії обвинувачених по даному епізоду, суд першої інстанції врахував наявність домовленості між батьком і сином ОСОБА_18 про спільну злочинну діяльність, їх підготовку до неї, озброєння ОСОБА_7 револьвером, узгодженість дій обвинувачених при вчиненні нападу на ОСОБА_14 . Враховано судом і велику кількість нанесених ними ударів револьвером та ножем з значною силою в ділянки тіла потерпілого, де розташовані життєво важливі органи, знаряддя злочину, характер завданих тілесних ушкоджень. Все це в, кінцевому результаті, призвело до смерті потерпілого. А оскільки дані дії обвинувачені вчинили в ході розбійного нападу, суд першої інстанції правильно кваліфікував їх за ч. 4 ст. 187 КК України, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як розбій, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений за попередньою змовою групою осіб та умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заперечують напад на ОСОБА_12 з метою приховати розбій і вбивство ОСОБА_14 , вони напали на ОСОБА_12 , який намагався затримати їх.

Однак їх посилання на відсутність умислу позбавити життя даного потерпілого суд вірно не взяв до уваги.

Як заявив потерпілий ОСОБА_12 , він виявив обвинувачених з повною спортивною сумкою поблизу сторожового приміщення ТзОВ Промислово-комерційна фірма Євростар. Відсутність охоронника ОСОБА_14 змусила його зайти в дане приміщення. Обвинувачені одразу вбігли слідом, перегородивши вихід. Збили його з ніг та стали наносити удари в різні частини тіла: один кулаками а інший ножем. При цьому ОСОБА_7 , б`ючи кулаками, керував нанесенням ударів, командував: "Дєлай єго!" та блокував його рухи, роблячи все, щоб озброєний ножем ОСОБА_8 , зміг краще нанести удар. Останній намагався поцілити його в грудну клітку, шию та обличчя.

Як заявляє даний потерпілий, саме через те, що він був одягнений у пуховик, чинив активний опір, йому вдалось вирватись від нападників та перешкодило їм його вбити.

Ці показання підтверджено висновками судово-медичної, медико-криміналістичної експертиз. Ними у ОСОБА_12 виявлено рани в ділянці носа, задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, чисельні рани на кистях і долонях обох рук. Вони могли бути заподіяні тим самим ножем, що й поранення, нанесені ОСОБА_14 , і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. На обличчі, в лобній ділянці, на животі потерпілого містяться чисельні садна і синці, заподіяні в результаті травмуючої дії тупого предмета і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Колото-різані рани тіла на спині потерпілого співпадають із виявленим на спині футболки, куртки даного потерпілого пошкодженнями, що підтверджено медико-криміналістичною експертизою.

Як заявляє судово-медичний експерт ОСОБА_19 , локалізація тілесних ушкоджень в різних ділянках тіла свідчить про активний опір потерпілого, а наявність товстого верхнього одягу на ньому зменшила силу удару і глибину поранення.

Враховуючи, що обвинувачені, напавши на ОСОБА_12 , діяли з мотивів приховати розбійний напад та умисне вбивство ОСОБА_14 , характер та узгодженість їх дій, кількість та локалізацію нанесених тілесних ушкоджень, знаряддя, вибране ними для здійснення задуманого, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 діяли за попередньою змовою групою осіб з умислом на позбавлення життя даного потерпілого, з метою приховати інший злочин. Однак по незалежних від їх волі причинах не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення цього умислу до кінця.

А оскільки перед цим вони скоїли умисне вбивство, їх дії судом правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як незакінчений замах на умисне вбивство, з метою приховання іншого злочину, вчинений за попередньою змовою групою осіб, які раніше вчинили умисне вбивство.

Твердження ОСОБА_7 в своїй апеляції про не вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, спростовується його ж показаннями. В них він ствердив, що спрямував на ОСОБА_11 револьвер, домагаючись щоб та не допомагала ОСОБА_12 затримувати ОСОБА_8 . Він заявляв, що погрожував при цьому всіх повбивати.

Його показання підтвердили потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Посилання даного обвинуваченого на відсутність реальної загрози життю потерпілої через демонстрацію ним не бойового, а тренувального револьвера, апеляційний суд не приймає до уваги. Потерпіла не є знавцем зброї, демонстрацію револьвера, яка супроводжувалася словесною погрозою вбивством, сприймала як реальну загрозу своєму життю і побоювалася здійснення цієї погрози, тому суд першої інстанції дії ОСОБА_7 правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 129 КК України.

Цивільні позови про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненими обвинуваченими злочинами, вирішені судом з дотриманням вимог ст. 1167, 1190 Цивільного кодексу України, з врахуванням не лише матеріального становища обвинувачених, а й наслідків від вчинених ними злочинів, характеру страждань, завданих потерпілій ОСОБА_11 загибеллю її батька, та ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і перевиховання.

Всупереч вищевказаним вимогам закону суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покарання в повній мірі не врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, ролі кожного з них.

Вказавши на відсутність будь-яких пом`якшуючих обставин, про наявність у ОСОБА_8 попередньої судимості та вчинення злочину обома обвинуваченими в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючими їх покарання обставинами, всупереч вимог ч. 2 ст. 67 КК України суд першої інстанції не визнав обтяжуючою обставиною вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 - особи похилого віку. Не в повній мірі врахував особу обвинувачених. А його посилання на визнання ними своєї вини і розкаяння у вчиненні злочинів є голослівним і нічим не стверджується. Наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність скарг на їх поведінку не є тими пом`якшуючими обставинами, які підлягають врахуванню при призначенні покарання.

Не враховано судом і думку потерпілих, які наполягають на суворому покаранні обвинуваченого.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначене судом першої інстанції з порушенням вимог ст. 65 КК України, не відповідає тяжкості вчиненого і особі винних, є явно несправедливим внаслідок його м`якості. Тому вирок в цій частині підлягає до скасування з ухваленням нового.

Призначаючи обвинуваченим покарання, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 вчинив три особливо тяжких, один тяжкий, та один невеликої тяжкості злочини, а ОСОБА_8 - три особливо тяжких злочини.

Обтяжуючими обставинами є вчинення обома обвинуваченими всіх злочинів в стані алкогольного сп`яніння, одного особливо тяжкого злочину щодо особи похилого віку.

Слід взяти до уваги і особливо зухвалий характер дій обвинувачених, те що ОСОБА_7 до того ж був їх організатором.

ОСОБА_8 апеляційний суд враховує крім того, як обтяжуючу обставину - рецидив злочинів.

Суд враховує і особу обвинувачених: ОСОБА_7 неодноразово раніше засуджувався, в тім числі за злочини проти власності, притягався до адміністративної відповідальності за насилля в сім`ї, появу в нетверезому стані в громадському місці, керування транспортним засобом в такому ж стані.

ОСОБА_8 має дві непогашені судимості за злочини проти власності.

Все це свідчить про їх вперте небажання стати на шлях виправлення, і підвищену суспільну небезпеку, оскільки щоразу ними вчинялися все більш тяжкі злочини, серед останніх - умисне позбавленням життя людини та замах на такий же злочин.

При таких обставинах апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за злочин, передбачений п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, покарання у вигляді довічного позбавлення волі, призначивши покарання кожному з обвинувачених за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання даним покаранням покарання, призначенні за інші злочини.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 414, 418 КК України, апеляційний суд,-

з а с у д и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання: за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 4 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 3 ст. 15 - п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст.129 КК України - 6 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна,

ОСОБА_8 призначити покарання за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна, за ч. 4 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на йому на праві приватної власності майна, за ч. 3 ст. 15 - п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: