Справа № 11 -307/08 Головуючий
у І інстанції Покидюк М.В.
286 ч. 2 КК України. Доповідач Оксентюк В.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Луцьк 1
липня 2008 року.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -судді: Хомицького
А.М.,

суддів: Силки
Г.І., Оксентюка В.Н.,

прокурора Смолюка Б.С.,

засудженого ОСОБА_1,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
прокурора Маневицького району на вирок Маневицького районного суду від 25
квітня 2008 року, яким, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
українець, громадянин України,, уродженець та мешканець с. Карасин,
Маневицького району, Волинської області, освіта середня професійна,
неодружений, потерпілий внаслідок аварії на Чорнобильській АЄС, працюючий
робітником ДЕД-609, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України
на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними
засобами на 2 ( два) роки.

На підставі ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з
випробовування з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язано засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, періодично
з'являтись на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу залишено попередню - підписку про
невиїзд.

Стягнути
з засудженого судові витрати по справі.

Розглядаючи справу в апеляційному
порядку, колегія суддів судової палати,

в с т а н о в и л а:

Даним вироком ОСОБА_1 визнаний винним і
засуджений за те, що 28 грудня 2007 року, приблизно об 23 годині 30 хвилин,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем „Опель -
Кадет”, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі „Луцьк-Маневичі-
Любешів-КПП”, між населеними пунктами
Маневичі та Прилісне, порушив вимоги п.п. 2,3 „б”, 2.9 „а”, 12.2, 12.3,
12.6 „г”, 12.9 „б” та вимогу дорожнього
знаку 5,47, не вибрав безпечну швидкість руху, проявив безпечність та
неуважність, виявивши на правій смузі руху автомобіль „ ВАЗ 2107”,
реєстраційний номер НОМЕР_2 Маневицького РВ УМВС України у Волинській області
під керуванням дільничного інспектора ОСОБА_5, який рухався у попутному
напрямку, не змінив швидкості та напрямку руху свого автомобіля здійснив наїзд
на даний автомобіль.

Внаслідок зіткнення транспортних
засобів пасажир автомобіля „Опель-Кадет” ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від
яких помер на місці події, пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_3 отримав середньої
ступені важкості тілесні ушкодження. Водій автомобіля „ВАЗ 2107” ОСОБА_5
отримав легкі тілесні ушкодження.

Прокурор Маневицького району у поданій
на вирок апеляції, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності
кваліфікації дій засудженого, посилається на те, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий
злочин будучи в стані алкогольного сп'яніння, на досудовому слідстві вини не
визнав, не відшкодував судових витрат. Вважає призначене покарання із
застосуванням ст. 75 КК України надто м'яким. Прохає вирок скасувати та
призначити ОСОБА_1 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з
позбавлення права керувати транспортними засобами на два роки.

У доповненні до апеляції апелянт
просить виключити засудженому ОСОБА_1 з обвинувачення заподіяння
дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку та доводи апеляції, міркування прокурора, який апеляцію підтримав,
прохав вирок скасувати, постановити новий вирок та обрати ОСОБА_1 покарання у
виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними
засобами на два роки, виключивши з вироку вказівку про заподіяння ОСОБА_5
легких тілесних ушкоджень, засудженого ОСОБА_1, який апеляції не визнав та
прохав вирок залишити без змін, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які також
прохали вирок залишити без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
судової палати приходить до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи і цим обставинам дав вірну юридичну оцінку. Дії засудженого
ОСОБА_1 правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 286 КК України.

При обранні міри покарання врахував
суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який
злочин вчинив вперше, виключно позитивно характеризується по місцю проживання
та роботи, є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЄС.

До пом'якшуючих покарання обставин
відніс з'явлення зі зізнанням щире каяття та активне сприяння у розкриттю
злочину. Суд також врахував і думку потерпілих, які не настоювали на обранні
щодо ОСОБА_1 міри покарання у виді позбавлення волі, а також те, що його батьки
є пенсіонери, а два брати є інвалідами дитинства першої групи ( а.с. 172 ).

Після постановлення вироку ОСОБА_1
добровільно та в повному розмірі сплатив судові витрати. ( а .с. 222).

Доводи апелянта в тій частині, що
ОСОБА_1 в ході досудового слідства не визнавав своєї вини за ч, 2 ст. 286 КК
України є надумані і не відповідають матеріалам та фактичним обставинам справи.
З матеріалів справи встановлено, що на досудовому слідстві ОСОБА_1 подав явку з
повинною, при пред'явленні обвинувачення
за ч. 2 ст. 286 КК України, при ознайомленні з матеріалами справи та у судовому
засіданні свою вину визнав повністю і щиро розкаявся ( а.с. 61; 169; 187; 212
). Потерпілі також просили суд обрати ОСОБА_1 покарання не пов'язане з
позбавленням волі (а.с. 213 ).

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, про можливість виправлення та перевиховання
ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів судової палати вважає, що обране засудженому покарання
відповідає суспільній небезпечності, тяжкості вчиненого злочину та особі
винного. Таке покарання відповідає вимогам ст.50,65 КК України є необхідне та
достане для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для
скасування вироку і постановлення нового, більш тяжчого вироку з підстав,
викладених у апеляції, колегія суддів судової палати не знаходить.

Доводи апелянта про виключення з обвинувачення ОСОБА_1 заподіяння ОСОБА_5
легких тілесних ушкоджень не заслуговують на увагу, оскільки суд першої
інстанції розглянув справу у межах пред'явленого ОСОБА_1 обвинувачення. ОСОБА_5
в процесі ДТП дійсно отримав легкі тілесні ушкодження, що об'єктивно
стверджується матеріалами кримінальної справи ( а.с. 48-49) і наявність цих тілесних ушкоджень не
вплинуло на кваліфікацію дій засудженого.

Вирок суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. 365,366 КПК України,
колегія суддів судової палати, -

у х в а
л и л а:

Апеляцію прокурора Маневицького району
залишити без задоволення, а вирок Маневицького районного суду від 25 квітня
2008 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 КК України - без змін.

Головуючий
Хомицький А.М.

( підписи
) Силка Г.І.

Судді
Оксентюк В.Н.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Апеляційного суду

Волинської
області
В.Н. Оксентюк.