Провадження № 11-сс/795/272/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи загального захворювання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Строк тримання під вартою встановлено до 21 вересня 2015 року.

На обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, є інвалідом 3 групи загального захворювання, сімейний стан, не одружений, перебував у цивільному шлюбі з потерпілою, отже не має відносно сталих соціальних зв`язків, має непогашену судимість за умисне вбивство і вчинив повторно злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, спосіб вчинення злочину, кримінальне правопорушення було вчинене у стані алкогольного сп`яніння, потерпілою по справі є його цивільна дружина, а свідками жителі села, в якому він проживав півроку, що в сукупності свідчить про реальний ризик можливості вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення, можливості незаконного впливу на свідків та потерпілу, також можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому за таких обставин слідчий суддя визначив за необхідне до підозрюваного ОСОБА_9 застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник, адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказує, що за визначенням Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання під вартою. Посилається на ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, що обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин. Зазначає, що ухвала лише в описовій частині містить виклад обставин (які судом не досліджувались та не встановлювались), наведених слідчим, і не містить жодних висновків слідчого судді в зв`язку з цим. Вказує, що судом не надано жодної оцінки тому, що в своєму клопотанні слідчий фактично перебирає на себе функції суду та встановлює вину ОСОБА_9 , зазначивши, що вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними доказами. Слідчий суддя, в порушення ч.4 ст.95 КПК України, не допитав в судовому засіданні жодного із свідків, зазначеного в клопотанні слідчого. Слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_9 відразу після виявлення та усвідомлення скоєного викликав швидку допомогу, надав правдиві пояснення, визнав свою вину, щиро розкаявся, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має постійне місце проживання разом з матір`ю - пенсіонером, є інвалідом 3 групи, тому вважає, що він не може впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини про справі, ухилятись від органів досудового розслідування, продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 цілодобовий домашній арешт, пояснення слідчого та думку прокурора, які заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали, надані апеляційному суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 23.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

23 липня 2015 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 24 липня 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого СВ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури Чернігівського району ОСОБА_6 , про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно дійшов висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу та в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.

При обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, та в ухвалі зазначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а тому в цій частині апеляційна скарга є необґрунтованою. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів чи їх продовження.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором, слідчий суддя дійшов правильного висновку про його обґрунтованість, з чим колегія суддів погоджується.

Також зміст ст. 95 КПК України не вимагає від слідчого судді обов`язковості при розгляді клопотання безпосередньо заслуховувати пояснення свідків та потерпілих, а також нормами закону не встановлено чіткого порядку вивчення слідчим суддею матеріалів клопотання. Тому відсутні підстави вважати, що слідчим суддею були порушені вимоги КПК України при дослідженні клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 . Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам.

Nакож слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , його вік, сімейний стан, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків і те, що він має непогашену судимість за умисне вбивство та вчинив повторно злочин в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком.

Тому доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали є безпідставними, бо слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 193 КПК України, слідчий суддя має право, а не обов`язок, при розгляді клопотання безпосередньо заслухати пояснення будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали. Тому посилання захисника, що під час розгляду клопотання слідчого не допитувалися свідки та не досліджувалися фактичні обставини, суперечать вимогам закону.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, що тягнуть скасування або зміну ухвали слідчого судді не встановлено.

Слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4