АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/315/15-к Номер провадження 11-кп/786/303/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Комсомольського міського суду від 26 лютого 2015 року за клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення.

Вказаною ухвалою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода, гр.Украни, одруженого, мешкає у АДРЕСА_1 .

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

При розгляді клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції послався на вимоги п.2 ч.3 ст.81 КК України за змістом якої умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 порушує питання про скасування судового рішення та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення. На обґрунтування скарги вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки при прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував, що термін обрахунку вираховується від 17.08.2010 року, оскільки він, на його думку, відбув понад 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_8 та його захисника, міркування прокурора, перевіривши матеріали особової справи та обговоривши доводи принесеної апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_8 , засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду за ч.1ст.121, ч.1 ст.187,ч.1 ст.70 КК України на 6 років позбавлення волі та відбував покарання у Кременчуцькій виправній колонії № 69, куди прибув 04 грудня 2011 року.

Відповідно до змісту вироку, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що після вживання алкогольних напоїв з потерпілим, вступив у сварку з ОСОБА_9 та умисно наніс останньому удар ножем в ліву частину грудної клітини і від якої ОСОБА_9 впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 діючи умисно підійшов до ОСОБА_10 і наніс удар ножем в живіт і від якого останній впав на землю.

Після цього ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на землі і наніс йому удар ножем у ліве стегно, а також удар ногою в обличчя. Внаслідок дій ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпечності для життя. Крім того, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 діючи з раптово виниклим умислом на заволодіння чужого майна шляхом розбійного нападу з ножем у руці, заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.12.2013 року невідбута частина строку покарання засудженому ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі- 2 роки 8 місяців 12 днів- змінена на більш м`яке у виді обмеження волі на строк 2 роки 8 міс. 12 днів.

З 13.12.2013 року відбуває покарання в Комсомольському виправному центрі УДПтСУ в Полтавській області .

Як свідчать матеріали особової справи, за період відбуття покарання засуджений ОСОБА_8 в цілому характеризується позитивно.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, протягом відбування строку покарання у Комсомольському виправному центрі УДПтСУ в Полтавській області засуджений ОСОБА_8 мав два стягнення за порушення режиму відбування покарання, з них один раз поміщувався до ДІЗО.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Комсомольського міського суду від 1 грудня 2014 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовне-дострокове звільнення.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2015 року вищезазначену ухвалу про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення-скасовано та постановлена нова ухвала, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно- дострокове звільнення-відмовлено.

19 лютого 2015 року засуджений ОСОБА_8 знову звернувся до Комсомольського міського суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду від 12 серпня 2011 року.

Статтею 154 ч.7 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня внесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Як встановлено колегією суддів, 26 травня 2015 року, на день розгляду справи апеляційним судом про необґрунтовану відмову у задоволенні його повторного клопотання про умовне дострокове звільнення від покарання за вироком Миргородського міського суду від 12 серпня 2011 року не минуло року, а тому його апеляційна скарга про скасування ухвали Комсомольського міського суду задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду від 26 лютого 2015 року стосовно нього - без змін.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4