ун. № 759/3720/15-к пр. № 1-кп/759/309/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі суду:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ; розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004733 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жашків Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, непрацюючого, несудимого; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 04.06.2014 приблизно о 05 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Строкача, 3, незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-210702», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_5 в січні 2014 року з ОСОБА_6 , проходячи по вул. Строкача в м. Києві, помітили припаркований автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , яким і вирішили незаконно заволодіти, вступивши в попердню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 , 04.06.2014 приблизно о 05 год. на автомобілі «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_5 прибули до буд. 3 по вул. Строкача в м. Києві, де припаркували вищевказаний автомобіль біля автомобіля «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 дістав буксировочний трос, один кінець якого він разом із ОСОБА_6 прив`язали до передньої частини автомобіля «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , та за допомогою лебідки погрузили його на кузов автомобіля «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 .

Після цього ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 , разом із ОСОБА_6 , незаконно заволодівши автомобілем «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , ціною 20 000 грн., який належить ОСОБА_4 , були затримані працівниками міліції на місці вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, фактичних обставин викладених в обвинувальному акті не заперечив. Повідомив суду, що він протягом початку 2014 року кілька разів проїжджав поблизу буд. 3 по вул. Строкача в м. Києві і бачив біля цього будинку припаркований автомобіль «ВАЗ-210702», який на його думку був безхазяйним, так як був в занедбаному стані. 03.06.2015 він попросив свого знайомого ОСОБА_6 допомогти йому в завантаженні автомобіля «ВАЗ-210702», припаркованого біля буд. 3 по вул. Строкача в м. Києві, на що ОСОБА_6 погодився. Так, 04.06.2014 приблизно о 05 год. на автомобілі «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_5 він разом з ОСОБА_6 прибули до буд. 3 по вул. Строкача в м. Києві, де припаркували вищевказаний автомобіль біля автомобіля «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , після чого завантажили за допомогою лебідки останній автомобіль в автомобіль «ГАЗ-33020212». Після цього він був затриманий працівниками міліції на місці вчинення злочину разом з ОСОБА_6 . Вчинив вказані протиправні дії у зв`язку з потребою в грошових коштах.

Крім повного визнання вини ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повністю підтверджена показаннями потерпілої, свідків та іншими дослідженими письмовими доказами в судовому засіданні.

Так, Потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона являється власником автомобіля «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , нею видано довіреність на користування та розпорядження вказаним автомобілем ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , і до 2014 року ОСОБА_8 користувався вказаним автомобілем, вона ним не користувалась. Про заволодіння вказаним автомобілем їй невідомо, інформація про це була повідомлена їй під час виклику в якості власника автомобілю.

Свідок ОСОБА_9 показав в судовому засіданні, що працюючи в Святошинському РУ ГУ МВС України в м. Києві, патрулюючи пішки район спільно з іншими працівниками міліції, 04.06.2014 зранку прибув до буд. 3 по вул. Строкача в м. Києві, де були виявлені та затримані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 біля автомобіля «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 , в якому знаходився автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 . При перевірці в даних осіб документів, які посвідчують їх особи та документів на автомобілі, йому не було надано документів на автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , вони повідомили, що автомобіль «ВАЗ-210702» в подальшому мав транспортуватись для утилізації. Після цього були опитані мешканці прилеглих будинків, один з яких повідомив йому, що являється користувачем зазначеного автомобіля «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , і не надавав нікому дозволу на транспортування останнього. Стан автомобіля «ВАЗ-210702» був наступним: салон пошкоджено, не було внутрішніх агрегатів під капотом, розбиті стекла переднє та заднє. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були доставлені в приміщення Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що у його користуванні та розпорядженні на підставі довіреності та ОСОБА_8 перебував автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 . Йому передав автомобіль ОСОБА_8 , сам автомобіль був у його користуванні та був припаркований ним біля буд. 3 по вул. Строкача в м. Києві, де він проживає. 04.06.2014 приблизно о 05 год. до нього у вхідні двері подзвонили працівники міліції, які поцікавились яке він має відношення до вказаного автомобіля «ВАЗ», після він спустився до входу в будинок і виявив вказаний автомобіль «ВАЗ», який був завантаженим в автомобіль «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 . Очевидцем завантаження автомобілю «ВАЗ» в автомобіль «ГАЗ». Вважає, що автомобіль «ВАЗ» був у технічно справному стані, цілим і непошкодженим, закритим.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що у його користуванні та розпорядженні на підставі довіреності та ОСОБА_7 перебував автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 . Користувався час від часу вказаним автомобілем, за місяць до 04.06.2014 приблизно ОСОБА_7 попросив і отримав від нього в користування вказаний автомобіль, а потім 04.06.2014 приблизно повідомив йому про те, що вказаним автомобілем хотіли заволодіти невідомі йому до цього особи.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доводиться наступними письмовими доказами, а саме:

· протоколом огляду місця події від 04.06.2014, згідно якого виявлено автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , який завантажено в бортовий відсік автомобілю «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 , наявні численні пошкодження вказаного автомобіля «ВАЗ»; з додатками: фотографіями автомобіля «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 ;

· копією довіреності ОСОБА_4 про право користування та розпорядження автомобілем «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 04.06.2014 приблизно о 05 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Строкача, 3, незаконно заволоділи автомобелім марки «ВАЗ-210702», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, при цьому суд не вбачає обставин, що обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, застосувавши ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Речові докази та процесуальні витрати в провадженні вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази в кримінальному провадженні: свідоцтво про реєстрацію автомобіля «ГАЗ-33020212», н/з НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_10 , серії НОМЕР_3 , чотири ключі від цього автомобіля та брелок сигналізації, які перебувають на відповідальному зберіганні в нього повернути законному володільцю ОСОБА_10 ;

· автомобіль «ВАЗ-210702», н/з НОМЕР_1 , який перебуває на відповідальному зберіганні в ОСОБА_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: