Справа № 514/184/15-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акту прокурору
та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

23 лютого 2015 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Небіт-Даг Туркменської Республіки, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніш судимого:

- 06.12.2006 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115 КК України до восьми років позбавлення волі на підставі постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 18 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
16 лютого 2015 року до Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Ухвалою від 17 лютого 2015 року було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор, представник потерпілого, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 разом з додатками слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вправі у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження, а також які документи долучаються до нього визначені ст. 291 КПК України вимогам якої не відповідає обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .

Так, ч. 1 ст. 291 КПК України містить обов`язкові вимоги про необхідність затвердження обвинувального акту прокурором, однак, сам КПК не визначає порядок оформлення такого затвердження, оскільки вирішення цього питання не віднесено до сфери його регулювання, у зв`язку з чим для розкриття його змісту слід звернутись до положень ч. 1 ст. 9 КПК України, якою встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З викладеного випливає, що в силу вимог ч. 1 ст. 9 КПК України та засад законності, прокурорам при затвердженні обвинувального акту слід також додержуватися вимог нормативно-правового акта, до сфери регулювання якого віднесено порядок оформлення затвердження документів органами прокуратури, яким є Інструкція з діловодства в органах прокуратури України, що затверджена наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2013 р. (далі Інструкція). Ця Інструкція є актом законодавства та є обов`язковою для виконання посадовими особами органів прокуратури.

Тому, оскільки відповідно до положень п/п. 9.5.1. Інструкції засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки, то і підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, повинен бути засвідчений проставленням печатки. Однак, в порушення зазначеного підпункту Інструкції підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , не засвідчений проставленням печатки, у зв`язку з чим неможна казати, що обвинувальний акт затверджений прокурором в розумінні та дотриманні ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 291 КПК України в сукупності з вимогами Інструкції.

Також, виходячи зі змісту ст. 291 КПК України, додатки до обвинувального акту є його невід`ємною частиною.

Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту та його невід`ємної частини додатків, в тому числі щодо відомостей, які вони мають містити, або їх недолучення до обвинувального акту є недопустимим, у зв`язку з чим недодання до обвинувального акту додатків має тягнути такі ж наслідки, встановлені для невідповідності обвинувального акту вимогам КПК.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.

З обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_5 вбачається, що під час досудового розслідування був пред`явлений цивільний позов на суму 22 500,00 гривень, копія якого вручена ОСОБА_5 , про що свідчить надана ним розписка, долучена до обвинувального акту.

Однак, в порушення п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до суду направлений обвинувальний акт, до якого не додано цивільний позов, який був пред`явлений під час досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , слід повернути прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Разом із тим, під час підготовки справи до судового розгляду судом встановлено, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою спливає 23 лютого 2015 року.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи зазначену норму процесуального закону, суд вважає за необхідне вирішити питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 не працює, як вбачається з матеріалів кримінального провадження злочини, в скоєнні яких він обвинувачується, скоїв в період умовно-достроково звільнення від відбування покарання, та за одне з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад три роки. З цих підстав суд приходить до висновку, що дані обставини свідчать про можливість скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 в майбутньому нових злочинів та з метою ухилення від покарання за вчинені злочини обвинувачений ОСОБА_5 має реальну можливість переховуватися від правоохоронних органів, перебуваючи на волі має можливість тиснути на свідків та потерпілого, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, то суд у відповідності до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України вважає за необхідне продовжити обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на п`ятдесят дев`ять днів з моменту припинення дії ухвали слідчого судді від 26 грудня 2014 року в частині продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 23 лютого 2015 року.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 314, 369 372 КПК України, суд

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, строком на п`ятдесят дев`ять днів з моменту припинення дії ухвали слідчого судді від 26.12.2014 року, тобто з 23 лютого 2015 року, та до 22 квітня 2015 року.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 22 квітня 2015 року.

Копію ухвали вручити прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Арцизького районного суду