Дата документу 11.06.2015
Справа № 334/4212/15-к
Провадження № 1-кс/334/979/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області ОСОБА_6 від 20.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0003513 від 23.11.2014р.,

ВСТАНОВИВ:
28.05.2015р. адвокат ОСОБА_4 , як представник потерпілого ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 від 20.03.2015 про закриття кримінального провадження № 0003513 від 23.11.2014р. Провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування скарги вказує, що 23.11.2014р. о 04 годині 10 хвилин в місті Запоріжжя, виконуючи свої службові обов`язки на посаді інспектора ДПС із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5 , перебуваючи у добовому чергуванні, на законних підставах зупинив автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_8 . Разом з нею одним з пасажирів знаходився її чоловік ОСОБА_7 .

В ході перевірки належних документів на право керування автомобілем у ОСОБА_8 остання за загальними ознаками перебувала у стані алкогольного сп`яніння та у грубій формі виражала свої незадоволення щодо зупинки її транспортного засобу. Після перевірки документів ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 вийти з автомобіля для проходження медичного обстеження для перевірки алкоголю та інших заборонених речовин у крові, однак остання відмовилася пройти обстеження.

Під час вказаних подій ОСОБА_7 вийшов із автомобіля і почав агресивно поводитися щодо ОСОБА_5 , у грубій формі звертався у сторону працівників ДАІ та висловлювати свою неповагу до них, виражати свої невдоволення з приводу їх зупинки. Після чого останній здійснив спробу самовільно виїхати на автомобілі з місця події. За зовнішніми ознаками ОСОБА_7 також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після того, як ОСОБА_5 зі своїм напарником спробував перешкодити ОСОБА_7 виїхати з місця події, останній, знаходячись на проїжджій частині біля будинку № 63 по проспекту Леніна в місті Запоріжжя, здійснив напад на ОСОБА_5 , укусив праву кисть ОСОБА_5 , чим наніс останньому тілесні ушкодження, вибив з рук та пошкодив відеокамеру, якою ОСОБА_5 фіксував події. ОСОБА_7 на дії працівників ДАІ реагував агресивно і намагався вирватись. На протидію до нього був застосований спеціальний засіб - наручники.

В результаті цих подій ОСОБА_5 була нанесена матеріальна та моральна шкода, завдані тілесні ушкодження. Після цих подій ОСОБА_5 був вимушений звернутися за медичною допомогою до 5-ї міської лікарні міста Запоріжжя, в якій було встановлено нанесення йому тілесних ушкоджень та надана медична допомога.

У зв`язку з вищевказаними подіями до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513 від 23.11.2014 р. внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України.

24.04.2015 року ОСОБА_5 звернувся до прокуратури міста Запоріжжя з клопотанням, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003513 від 23.11.2014р., повідомити його чи пред`явлено підозру ОСОБА_7 та просив надати для ознайомлення матеріали, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 56 КПК України.

Прокуратурою міста Запоріжжя листом №159-119-15 ОСОБА_5 було повідомлено, що 20.03.2015р. слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області вищевказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з наданням ОСОБА_5 відповідної заяви. Також було повідомлено що ознайомитися з матеріалами вказаного провадження можна в приміщенні ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

У зв`язку з цим 14.05.2015р. представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 до СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області була подана заява на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0003513 від 23.11.2014 р. в порядку ст. 56 КПК України (вх. № 1035 від 14.05.2015р.).

18.05.2015р. листом №26/4-2323 від 18.05.2015 р. слідчий СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 повідомив, що за наслідками розслідування прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Зазначив, що надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, яке було закрите 20.03.2015р., не має законних підстав.

Відмову слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 в наданні можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, яке було закрите 20.03.2015р., вважає грубим порушенням процесуальних прав сторони захисту та потерпілої сторони та законного права потерпілого на захист.

До зазначеного листа була надана копія постанови про закриття кримінального провадження № 0003513 від 23.11.2014р. Зазначену постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 отримав 20.05.2015р. від свого представника адвоката ОСОБА_4 .

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною. Проведене досудове розслідування за вказаними фактами вважає неповним та не всебічним. Потерпілий ОСОБА_5 вважає себе потерпілим від протиправних дій ОСОБА_7 . Заява, подана потерпілим в ході досудового розслідування не є проявом його внутрішньої волі, а зроблена під тиском органів досудового слідства та службовими особами ГУ МВСУ України в Запорізькій області, оскільки сам є працівником ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій.

З наведених підстав просить скасувати постанову від 20.03.2015 про закриття кримінального провадження №0003513.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити з наведених підстав.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав скаргу адвоката та просив її задовольнити з наведених вище підстав, при цьому пояснив, що допитувався слідчим в якості підозрюваного, права та обов`язки йому роз`яснювалися. Жодних клопотань на досудовому розслідуванні ним не заявлялося. Заяву про закриття кримінального провадження і про відсутність претензій до ОСОБА_7 він писав особисто у кабінеті слідчого, ніхто йому не диктував цієї заяви та не тиснув на нього. При цьому він вважав, що остаточно питання про винуватість ОСОБА_7 і його відповідальність буде з`ясовуватися під час судового розгляду. Про закриття кримінального провадження дізнався випадково, під час спроби його адвоката ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження законною і обґрунтованою, а доводи скарги безпідставними, оскільки підставою для закриття кримінального провадження стала не заява потерпілого, а відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_7 . Також зазначив на неможливість притягнення особи до відповідальності двічі за одне і те саме діяння, посилаючись на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014р. про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинене діяння за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Слідчий СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_5 висловив своє небажання приймати участь у кримінальному провадженні в якості потерпілого, про що особисто написав заяву про відсутність претензій до ОСОБА_7 , яку слідчий долучив до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником.

Судом встановлено, що 23.11.2014р. за повідомленням оператора «102», що надійшло до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, до ЄРДР за №0003513 внесені відомості про те, що 23.11.2014р. о 04 год. 06 хв. невстановлена особа, знаходячись на проїжджій частині біля буд. 63 по пр. Леніна в м. Запоріжжі, після зупинки працівником ДАІ ОСОБА_5 , який виконував свої службові обов`язки, автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний номер НОМЕР_1 , нанесла тілесні ушкодження останньому, а саме, укушене садно правої кисті. Правова кваліфікація ч.2 ст. 345 КК України.

Слідчим відділом Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було розпочате досудове розслідування даного кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні, в ході досудового розслідування 23.11.2014р. було проведено огляд місця події, вилучено флеш карту з відео реєстратора зі службового автомобіля ОСОБА_5 , визнано її речовим доказом у справі і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Слідчим прийнято заяву ОСОБА_5 від 24.11.2014р. про залучення його до провадження як потерпілого, йому вручена пам`ятка про процесуальні права та обв`язки потерпілого. 24.11.2014р. ОСОБА_5 допитаний у якості потерпілого.

В ході досудового розслідування 24.11.2014р. слідчим було винесено постанови про призначення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 , отримано висновки експерта №4948 і 34949Д, які підтвердили спричинення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до плану розслідування у кримінальному провадженні, слідчим були допитані у якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Згідно рапортів, в ході проведеного комплексу оперативних заходів встановити інших очевидців спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не видалося можливим, камер зовнішнього спостереження біля будинку АДРЕСА_1 з метою вилучення записів події, встановлено не було

ОСОБА_7 згідно ст. 63 Конституції України від будь-яких пояснень відмовився.

На виконання вказівок прокурора прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя слідчим долучено матеріали про результати розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_14 за ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_7 протокол про адміністративне правопорушення від 18.12.2014р. та постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014р., якою ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП за те, що вчинив злісну непокору законній вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а саме, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та вкусив працівника ДАІ за великий палець правої руки.
Також до матеріалів кримінального провадження долучено рапорт про реєстрацію повідомлення ОСОБА_7 про побиття його співробітниками міліції 23.11.2014р. та спричинення йому тілесних ушкоджень, а також заяву ОСОБА_7 від 18.12.2014р., що він відмовляється від будь-яких претензій до ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 надав слідчому заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що жодних претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_7 не має. Потерпілим себе не вважає. Будь-яких показань слідству давати не бажає. Просить закрити дане кримінальне провадження і більше за фактом написаної ним заяви в Жовтневий РВ ЗМУ його не турбувати.
Згідно постанови прокурора Запорізької області від 18.02.2015р. проведення досудового розслідування даного кримінального провадження доручено СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 було проведено огляд відеозаписів з приводу дій, які мали місце 23.11.2014р., розміщених в мережі Інтернет, а саме, відеозапису інтерв`ю за участі старшої медсестри травмпункту лікарні №5 ОСОБА_15 і змонтованого відеоролику, який супроводжується музикою, про що складено протокол огляду від 09.03.2015р.

Розглянувши зазначені вище матеріали досудового розслідування, слідчий СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 виніс постанову від 20.03.2015р. про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування постанови слідчий посилається лише на пояснення потерпілого ОСОБА_5 , надані під час допиту у якості потерпілого, і його заяву про те, що претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_7 не має, потерпілим бути не бажає і простить з приводу цього його більше не турбувати.

Після дослідження і оцінки показань потерпілого і його заяви, з посиланням на висновки судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 , слідчий встановив відсутність у ОСОБА_7 умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому та відповідно відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. Висновок слідчого ґрунтується на тому, що у зв`язку з тим, що під час сутички, яка виникла у результаті непорозуміння між ОСОБА_7 і інспектором ДПС ОСОБА_5 , вказані особи мали між собою фізичний контакт, в результаті якого з боку ОСОБА_5 була спроба застосування відносно ОСОБА_7 спеціального засобу наручників, а ОСОБА_7 в свою чергу відчуваючи фізичну біль, укусив ОСОБА_5 за праву кисть, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження. При цьому прямого умислу у ОСОБА_7 на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, як це передбачено диспозицією ч.2 ст. 345 КК України, в ході досудового розслідування встановлено не було. Його дії були обумовлені суто бажанням вчинити непокору законним вимогам працівника міліції, за що він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи незаконність постанови про закриття кримінального провадження, адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що заява потерпілого ОСОБА_5 про відсутність претензій до ОСОБА_7 і закриття кримінального провадження не відповідала його внутрішньої волі, зроблена під тиском органів досудового слідства та службовими особами ГУ МВСУ України в Запорізькій області, що не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду скарги.

Як пояснив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , заяву про закриття кримінального провадження, про відсутність претензій до ОСОБА_7 і небажання давати додаткові пояснення за цим фактом, він писав особисто у кабінеті слідчого, оскільки вважав, що невинувата особа не може бути притягнута до кримінальної відповідальності, ніхто йому не диктував цієї заяви та не тиснув на нього. Вказані пояснення потерпілого узгоджуються з поясненнями слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_9 .

В обґрунтування скарги адвокат вказує на те, що кримінальне провадження неправомірно закрите у зв`язку з написанням потерпілим відповідної заяви. При цьому посилається на повідомлення про це у листі прокурора м. Запоріжжя №159-119-15. Вказані доводи скарги суд оцінює критично, оскільки з огляду на зміст оскаржуваної постанови слідчого від 20.03.2015р. закриття кримінального провадження мало місце у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Безпідставними є доводи скарги про порушення прав ОСОБА_5 як потерпілого у кримінальному провадженні. Як встановлено судом, слідчим була прийнята заява ОСОБА_5 від 24.11.2014р. про залучення його до провадження як потерпілого. Йому вручена пам`ятка про процесуальні права та обв`язки потерпілого, що засвідченого його особистим підписом. Це узгоджується з поясненнями ОСОБА_5 в судовому засіданні і спростовує доводи адвоката про те, що потерпілому належним чином не роз`яснювалися права та обов`язки.

ОСОБА_5 підтвердив, що 24.11.2014р. він був допитаний слідчим в якості потерпілого, де йому також роз`яснювалися всі процесуальні права та обов`язки, в тому числі право мати адвоката. Жодних клопотань на досудовому розслідуванні ним не заявлялося, в тому числі щодо призначення захисника, оскільки він не вбачав у цьому необхідності.

Між тим, 24.04.2015р. ОСОБА_5 знову звернувся до прокуратури міста Запоріжжя з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0003513 від 23.11.2014р., на що листом №159-119-15 прокурором м. Запоріжжя йому було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Одночасно було повідомлено про закриття кримінального провадження 20.03.2015р.

У скарзі адвокат посилається на неправомірну відмову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 надати матеріали закритого кримінального провадження для ознайомлення, що вбачається з листа №26/4-2323 від 18.05.2015р., однак ці дії слідчого не є предметом оскарження за скаргою, що розглядається.

Разом з тим, доводи скарги, що слідчим не було повно та всебічно досліджено обставини справи, про невідповідність постанови про закриття кримінального провадження вимогам КПК України, знайшли своє підтвердження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження. Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході судового розгляду встановлено невідповідність висновків слідчого матеріалам кримінального провадження.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження, слідчий оцінив показання допитаного в якості потерпілого ОСОБА_5 лише у сукупності з висновками судово-медичних експертиз, залишивши поза увагою показання свідка ОСОБА_10 , які також містили відомості про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Крім того, обґрунтовуючи висновок про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, слідчий зазначив, що під час сутички, яка виникла у результаті непорозуміння між ОСОБА_7 і інспектором ДПС ОСОБА_5 , вказані особи мали між собою фізичний контакт, в результаті якого з боку ОСОБА_5 була спроба застосування відносно ОСОБА_7 спеціального засобу наручників, а ОСОБА_7 в свою чергу відчуваючи фізичну біль, укусив ОСОБА_5 за праву кисть, що не в повній мірі відповідає показанням потерпілого ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи, слідством не були вжиті всі необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 345 КК України передбачена відповідальність особи за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Матеріали кримінального провадження не містять жодного документу на підтвердження того, що на момент спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень він являвся працівником правоохоронного органу і виконував свої службові обов`язки, слідчим не вжито жодних дій на їх отримання.

Згідно протоколів допиту свідків, лише пояснення свідка ОСОБА_10 містили відомості про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Сам ОСОБА_7 від дачі пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України.

Слідчим не було проведено слідчих (розшукових) дій на виконання доручення прокурора прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя в порядку ст. 36 КПК України щодо допиту про обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та інших осіб, які перебували в їх автомобілі та були свідками конфлікту.

Доводи заперечень проти скарги про неможливість притягнення особи за одне і те ж саме діяння з посиланням на притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП суд вважає необґрунтованим, оскільки за ст. 185 КУпАП ОСОБА_7 поніс адміністративну відповідальність за злісну непокору законній вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, тоді як ч.2 ст.345 КК України передбачає відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає в повній мірі фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, слідством не були вжиті всі необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів у кримінальному провадженні з метою всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, що дає підстави для висновку, що вона прийнята передчасно а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області ОСОБА_6 від 20.03.2015р. про закриття кримінального провадження №0003513 від 23.11.2014р.

Матеріали кримінального провадження направити органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1