Справа № 314/1454/15-к
Провадження № 1-в/314/363/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальникаСофіївської виправної колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55) про умовно - дострокове звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження працював ТОВ «Техбудмаш», проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1) 21.10.1997 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

2) 02.06.1998 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

3) 11.02.2000 року військовим судом Одеського гарнізону за ст. 241-а, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 19.07.2002 року умовно достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 2 місяці 17 днів.

4) 17.03.2003 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст.. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

5) 29.09.2003 року Запорізьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 188, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

6) 07.12.2007 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

7) 15.07.2009 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 21.05.2012 року умовно достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 4 місяці 3 дні.

8) 08.05.2013 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.07.2009 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

9) 11.07.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного даним вироком з вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.05.2013 року остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

10) 06.08.2013 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.05.2013 року остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 13.08.2013 року вироком Приазовського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11.07.2013 року остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.11.2013 року визнано засудженим за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 13.08.2013 року у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 06.08.2013 року остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 19.04.2013 року, кінець строку: 19.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальникаСофіївської виправної колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55) надійшло подання про умовно - дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55) згідно з вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 13.08.2013 року. Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11.07.2013 року остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.11.2013 року визнано засудженим за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 13.08.2013 року у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 06.08.2013 року остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
В судовому засіданні представник адміністрації дане клопотання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 з 15.08.2014 року відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), відбув 3/4 частини строку покарання. За період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення, на виробництві установи з грудня 2014 року працевлаштований на дільниці з виготовлення МПП, Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до безоплатної праці по роботах з благоустрою відділення та прилеглої території, поліпшення житлово побутових умов засуджених, запропонований об`єм робіт виконував у повному обсязі, до праці ставиться сумлінно, вину у скоєному злочині визнає. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.Приймає участь у програмі диференційно - виховного впливу «Духовне відродження та «Підготовка до звільнення. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти та професійно технічних навичок. Адміністрація установи не заперечує проти умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, так як вважає, що він довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, та просив суд задовольнити вказане подання адміністрації установи про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, підтримавшого дане клопотання, засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про відсутність з його боку заперечень, щодо задоволення клопотання, вважає клопотання засудженого обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :
Подання начальникаСофіївської виправної колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55) про умовно - дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 13.08.2013 року, на невідбутий строк, що складає 5 місяців 26 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

23.04.2015