Справа № 344/4758/15-к
Провадження № 1-кс/344/2199/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

представника скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 10 жовтня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України за відсутністю складу злочину. Обґрунтовуючи вимоги скарги, скаржниця зазначає, що дана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, оскільки матеріалами справи встановлено, що необхідно виносити постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю самої події злочину, так як жодних дій щодо заволодіння квартирою померлої скаржницею не вчинялося. За таких обставин скаржниця просить поновити строк на подання скарги та скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 жовтня 2012 року.

У судовому засіданні представник скаржниці вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі, просив задовольнити скаргу.
У судовому засіданні слідчий просив відмовити у задоволенні скарги, пояснюючи, що станом на теперішній час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні та підстав для задоволення скарги немає.
Заслухавши пояснення представника скаржниці, слідчого, дослідивши матеріали скарги, оглянувши та перевіривши надані матеріали перевірки, на підставі яких прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, матеріали кримінального провадження № 0001007, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 236-1 Кримінально-процесуального кодексу України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.
Судом встановлено, що про наявність постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.10.2012 року ОСОБА_5 дізналася 24.03.2015 року,даних про отримання та ознайомлення скаржницею з копією оскаржуваної постанови раніше матеріали не містять.

30.03.2015 року скаржниця звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.
За вказаних обставин та виходячи з положень ст.ст. 99-1, 236-1 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, враховуючи покликання представника скаржника про ознайомлення з постановою про відмову в порушенні кримінальної справи 24.03.2015 року та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки та обґрунтованих заперечень слідчого, суд вважає, що скаргу подано в межах встановленого ст. 236-1 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року строку подання скарги.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 від 10 жовтня 2012 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу України за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Згідно положень ст. 236-2 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, при розгляді скарг на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суддя перевіряє виконання вимог ст. 99 Кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

Ч. 2 ст. 94 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року передбачає, що підставами до порушення справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину), тобто кримінальна справа може бути порушена лише за наявності достатніх даних, на основі яких встановлюються об`єктивні ознаки вчиненого злочину.

У відповідності зі ст. 98 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, за наявності приводів та підстав, зазначених у ст. 94 цього Кодексу, прокурор, орган досудового слідства або суддя зобов`язаний винести постанову про порушення кримінальної справи. Кримінальна справа порушується відносно особи тільки у випадку, якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в порушенні справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України, полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі, а суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливою метою. Суб`єкт злочину усвідомлює, що: а) майно, яким він протиправне заволодіває, є для нього на даний момент чужим і він не має на нього права; б) вилучення цього майна здійснюється всупереч волі його власника чи іншої особи, у володінні якої воно знаходиться, але, незважаючи на це, він бажає ним заволодіти або обернути на свою користь чи користь інших осіб. Особливістю суб`єктивної сторони шахрайства є те, що шахрай усвідомлює уявну добровільність потерпілого щодо передачі йому майна чи права на нього і бажає скористатися цим для одержання чужого майна чи права на нього. Окрім того отримання майна під умовою виконання будь-якого зобов`язання може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати.

При цьому суд зазначає, що з представлених матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_5 про те, що може подарувати їй квартиру, коли остання буде доглядати за нею та домашніми улюбленцями, бо їй немає кому допомагати. 27.10.2008 року ОСОБА_7 оформила на неї договір дарування квартири.

Матеріалами справи не доведено, що у момент укладення договору дарування квартири ОСОБА_5 мала на меті незаконно заволодіти квартирою та не мала наміру виконувати свої зобов`язання, а отже ознаки шахрайства відсутні.

Також Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001007 від 28.12.2012 року за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Виходячи з вищевикладеного, оскільки в ході перевірки по заяві не було одержано даних, які свідчать про злочинні дії ОСОБА_5 , суд погоджується із висновками, викладеними в оскаржуваній постанові.

Виходячи з вищевикладеного, наведені у постанові обставини, дані про які наявні в матеріалах перевірки, вказують на відсутність фактичних даних та доказів про наявність складу злочину в діях ОСОБА_5 , а відтак у слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 були відсутні підстави до порушення кримінальної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані вимоги ст. 99 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 236-1, 236-2 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, винесену 10 жовтня 2012 року слідчим СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її винесення через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1