АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/1016/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/377/15 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного

(у режимі відеоконференції) - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №001572, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2015 року клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №001572 задоволено.

27 лютого2015 року слідчий слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області юристом З класу ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

В ході досудового розслідування було встановлено, і до у травні 2014 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Часів Яр, Артемівського району. Донецької області, діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Часів Яр, Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_9 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні ОСОБА_9 отримав від не встановленої особи, у особисте використання автоматичну вогнепальну зброю, боєприпаси, формений одяї та військове спорядження.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з травня 2014 року по липень 2014 року ОСОБА_9 , знаходячись у м. Часів Яр, Артемівського району, Донецької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій, систематично виконував накази свого керівництва, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», здійснював патрулювання території міста у складі наряду незаконного формування на посаді бійця, під час чого перевіряв особисті речі та посвідчення особи мешканців даного міста, використовуючи при цьому автоматичну вогнепальну зброю із боєприпасами до неї та військове спорядження.

В результаті діяльності зазначеного непередбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками, ОСОБА_13 вчинив злочин, передбачений частиною 5 статті 260 Кримінального кодексу України.

27 лютого 2015 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_9 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , протоколами впізнання за фотознімками, протоколами слідчих експериментів за участю вказаних свідків та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років.

Беручи до уваги, що ОСОБА_9 , приймав активну участь в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувалась збройним захопленням адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування у Артемівському районі Донецької області у травні-липні 2014 року, несенням служби з вогнепальною зброєю, а також вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї, маються підстави для обрання йому запобіжного заходу тримання під вартою (ризики, зазначені, у статті 177 КІІК України).

Застосуваннями більш м`якого запобіжного заходу, неможливо запобігти ризикам вкладеним у клопотанні, а саме: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні вини своєї не визнав.

Захисник підозрюваного просив суд застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали і просили суд його задовольнити.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу громадянину ОСОБА_9 слідчий суддя оцінив у сукупності вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у скоєному, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимості у нього, наявність відомостей про вчинення ним інших кримінальних правопорушень, розмір шкоди, у завданні якої він підозрюється.

Вивчивши матеріали клопотання, допитавши підозрюваного ОСОБА_9 , який не визнав себе винним у скоєнні вказаних злочинів, захисника підозрюваного, який просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора про обґрунтованість клопотання, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КІІК України.

На дану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_7 та підозрюваним були подані апеляційна скарга, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, обравши до ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційні скарги захисник та підозрюваний мотивують тим, що суд не врахував репутацію підозрюваного, наявність стійких соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, стан здоров`я, а також відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а сама ухвала винесена в порушення вимог КПК України, а пред`явлена підозра є необгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, що просили задовольнити апеляції, прокурора що заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною 5 ст.176 КПК України.

Слідчим суддею при винесенні оскарженої ухвали не виконано вимоги ст.196 КПК України, зокрема взагалі не зазначено обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відсутнє й посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Слідчим суддею в порушення вимог ст.178 КПК України не враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а саме наявність у підозрюваного родини та утриманців, постійного місця проживання, та місця роботи.

Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст.177,178,194,196 КПК України, не оцінив всі обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином не мотивував винесену ухвалу.

Більш того, в оскарженій ухвалі, слідчим суддею вказано про наявність судимості у підозрюваного, наявність відомостей про вчинення ним інших кримінальних правопорушень, розмір шкоди, у завданні якої він підозрюється.

Дане твердження слідчого судді не містить документальних підтверджень, не доведено наявність судимості і при апеляційному розгляді, як не доведено і наявності відомостей про вчинення ним інших кримінальних правопорушень та розмір шкоди, у завданні якої він підозрюється.

Вищенаведені обставини слідчим в клопотанні не зазначались, а слідчий суддя уповноважений розглядати клопотання лише в його межах.

Слідчим суддею в оскарженій ухвалі взагалі невірно вказано номер кримінального провадження, вірним є № 0000572.

В порушення вимог ст.372 КПК України в ухвалі слідчого судді не вказано місце її постановлення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчим суддею в ухвалі не вказано про наявність обґрунтованої підозри у відношенні ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.260 КК України.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п.1,3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню.

Доводи апеляцій захисника та підозрюваного про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_9 , судова колегія вважає не суттєвими, оскільки протоколи допиту свідків та інших процесуальних дій складені уповноваженими державою особами - слідчими МВС, які несуть всю повноту відповідальності за їх законність та достовірність.

Більш того, до апеляційного суду прокурором надано копію протоколу судового засідання щодо допиту свідків в порядку ст.220 КПК України від 3.03.2015 року слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Судова колегія не вдаючись в оцінку даного протоколу приймає його до уваги.

Згідно ст.ст.177,178 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання; данні, які характеризують особу, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, апелянтами не враховано, що згідно до змін в ч. 5 ст. 176 КПК України діючих на час розгляду апеляційної скарги, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Дана норма КПК є імперативною.

ОСОБА_9 є підозрюваним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.260 КК України.

Судова колегія оцінюючи сукупність наданих матеріалів до клопотання слідчого, приходить до висновку про обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_9 та наявність ризику передбаченого п.3 ст.177 КПК України щодо можливості його впливу на свідків.

Таким чином, при апеляційному розгляді судовою колегією встановлено наявність обставин, визначених п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України.

За таких обставин, на думку судової колегії запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням наведеного апеляційні вимоги ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в частині обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою задоволенню не підлягають.

Колегія суддів враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього родини та утриманців в складі яких є малолітня донька, постійного місця проживання та місця роботи.

Крім того, судова колегія приймає до уваги позитивні характеристики підозрюваного по місцю проживання та роботи.

Відповідно до вимог ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч.3 ст.407 КПК України судова колегія знаходить можливим винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО м. Харкова в межах строку досудового розслідування до 16 год. 45 хв. 28 березня 2015 року.

Інші доводи апеляційних скарг заслуговують на увагу, однак всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО м. Харкова в межах строку досудового розслідування до 16 год. 45 хв. 28 березня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді