АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1214/14 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
при секретарі - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 вересня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 вересня 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО №27 м.Харкова на 60 діб до 19 год. 22 листопада 2014 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24 вересня 2014 року та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На думку апелянта, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м*якого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, у розшуку не перебував, від слідства не ухилявся. Захисник вважає, що слідчим суддею самостійно, в порушення вимог змагальності та з обвинувальним ухилом, необґрунтовано не визначений розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, тоді як сторона обвинувачення в клопотанні про це не зазначала. Адвокат, посилаючись на вимоги вітчизняного кримінального процесуального законодавства, Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правові позиції, що викладені у Рішеннях ЄСПЛ, вважає, що наведені ним в апеляційній скарзі обставини є підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 24 вересня 2014 року слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України (а.с.40-41).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.48-50).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України ;
2. наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.2 ст.177 КПК України;
3. недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.1 ст.187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років; дані про особу підозрюваного, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 умисного тяжкого корисливого злочину, поєднаного із застосуванням насилля до потерпілого, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, даними про особу підозрюваного, в тому числі те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений та не має утриманців, не працює та не має офіційного стабильного джерела прибутку, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв*язків та негативно впливає на його репутацію, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Окрім того, доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат ОСОБА_6 , стверджуючи про недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 24 вересня 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 вересня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :