Справа № 1-314/11
П О С Т А Н О В А

п о п е р е д н ь о г о с у д о в о г о з а с і д а н н я

04 серпня 2011 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., при секретарі Галин Н.В., за участю прокурора Дзерина В.М. та захисника -адвоката ОСОБА_1, розглянувши при попередньому розгляді в залі суду в м. Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Дана справа підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

В справі немає підстав для її закриття чи зупинення.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого немає.

При попередньому розгляді зазначеної справи захисник підсудного -адвокат ОСОБА_1 заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування з підстав, які виклав письмово, зокрема, посилаючись на невиконання вказівок, зазначених у попередньому судовому рішенні від 26 жовтня 2010 року, яким цю кримінальну справу було повернуто прокурору Львівської області для організації додаткового розслідування; на неправильність досудового слідства та на те, що під час порушення справи, провадження досудового слідства були допущені порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду; та не те, що в матеріалах кримінальної справи наявні докази вини у вчиненні ДТП, яка мала місце 28.10.2003 року саме потерпілого на сьогоднішній день -ОСОБА_3

Обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника -адвоката ОСОБА_1, оскільки вважають, що при наявних порушеннях кримінально-процесуального закону про провадженні досудового слідства в даній справі, таку неможливо призначити до судового розгляду.

Прокурор заперечив проти направлення справи на додаткове розслідування, оскільки суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства шляхом об'єктивного дослідження всіх наявних у справі доказів, зокрема, - більш ретельного допиту підсудного, потерпілих, свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, вчинення інших процесуальних дій.

Потерпілий ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечив, оскільки вважає таке безпідставним та надуманим.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінальної справи, суддя вважає, що клопотання захисника слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням, зокрема, захисника обвинуваченого, своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час провадження досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Матеріалами кримінальної справи встановлено, що органи досудового слідства допустили неправильність досудового слідства та істотно порушили кримінально-процесуальний закон.

Вказане виразилось у невиконанні вказівок, зазначених у попередньому судовому рішенні від 26 жовтня 2010 року, яким цю кримінальну справу було повернуто прокурору Львівської області для організації додаткового розслідування, і, які були обов'язковими до виконання.

Однак ні слідчий, ні прокурор у цій справі не тільки не виконали усіх вказівок Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області, а фактично проігнорували постанову суду від 26 жовтня 2010 року, що є безумовною підставою для повернення справи на додаткове розслідування, оскільки без усунення зазначених в ухвалі вказівок справа не може бути призначена до судового розгляду.

Разом з тим, орган досудового слідства і наглядаючий за слідством прокурор поверхнево і несумлінно віднеслися до виконання своїх професійних обов'язків по даній справі, в певній мірі імітували її розслідування та всебічний і об'єктивний нагляд за цим процесом, припустилися суттєвих, чисельних та явних порушень норм діючого кримінально-процесуального законодавства України, що напряму позначилося на легітимності (допустимості) зібраних по справі доказів та прийнятих процесуальних рішень, в тому числі підсумкових (кінцевих), включаючи пред'явлення ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, складання обвинувального висновку по справі з направленням останньої для розгляду в суд в порядку ст. 232 КПК України, які, за таких умов, являються юридично неспроможними і без усунення яких справу неможливо призначити до судового розгляду.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 98 КПК України, якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, справу має бути порушено щодо цієї особи. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася 28 жовтня 2003 року за участі автомобілів марки "DAEWOO" д.н.з. 52261 TC, під керуванням водія ОСОБА_3, та марки "ВАЗ-2106" д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 В той час, коли водії обох транспортних засобів були відомі на момент вчинення ДТП, кримінальну справу 05.11.2003 року було порушено не щодо конкретної особи, а по факту ДТП (т. 1 а. с. 1), а щодо ОСОБА_2 лише 05.06.2008 року (том 2 а.с. 33). Разом з тим, 11.12.2003 року ОСОБА_2 було визнано потерпілим по даній справі (том 1 а.с. 40) і в той же час ОСОБА_2 допитувалось 14.02.2007 року та додатково 16.10.2007 року в якості свідка (том 1 а.с. 239, том 2 а.с. 7). При цьому, з незрозумілих причин 22.02.2005 року ОСОБА_2 допитувалось в якості підозрюваного (том 1 а.с. 126) і в цей же день його, однак вже як обвинуваченого, ознайомлювалось з постановами слідчого про призначення експертиз та пред'являлись матеріали цих експертиз для ознайомлення (том 1 а.с. 106-125), тоді як кримінальної справи щодо нього порушено на той час не було та обвинувачення йому було пред'явлено лише 05.06.2008 року (том 2 а.с. 42-43). А відтак, при наявних грубих порушеннях кримінально-процесуального закону справа не може бути призначена до судового розгляду.

З моменту порушення справи і до направлення її до суду 25.07.2008 року (т. 2 а. с. 99) пройшло біля 4-х років та 9 місяців, а до затвердження обвинувального висновку прокурором 31.05.2011 року (том 2 а.с. 240-246, том 3 а.с. 2-3) і направлення її до суду 20.06.2011 року прийшло біля 7 років 8 місяців. Досудове слідство на протязі цього часу двічі зупинялось з надуманих підстав, а значить і незаконно, з посиланням на п. 2 ст. 206 КПК -"у зв'язку із хворобою ОСОБА_2І." (постанови від 17.01.2011 року та від 29.01.2011 року, том 2 а.с. 185, 192), без будь-яких документів, які б підтверджували наявність тяжкого захворювання ОСОБА_2

При цьому прокурор жодного разу не вирішував питання встановлення та продовження строків досудового слідства, що являється грубим порушенням кримінально-процесуального закону і без усунення якого справа не може бути призначена до судового розгляду.

За цей час по справі призначалися і проводилися експертизи, допитувалися свідки, пред'являлося обвинувачення ОСОБА_2, проводились інші слідчі дії, було складено і направлено прокурору 3 обвинувальних висновки (т. 2 а. с. 90-98, 217-224, 240-246) тощо.

Як наслідок всього цього, із порушень вимог ст. ст. 98 ч. 2, 206 ч. 2, 228, 229, 232 ч. 4, 120 КПК України, які по даній справі були значними і системними, зараз випливає те, що переважну частину слідчих дій, яка виконувалася поза межами встановлених законом строків та прийнятих в цей період процесуальних рішень не можна визнавати законними, а здобуті тоді ж докази - допустимими з точки зору їхньої легітимності.

В даний час, в ході призначеного судом додаткового розслідування по справі необхідно буде не тільки усунути порушення норм чинного кримінального законодавства, але й зробити також правильний перерахунок щодо дотримання процесуальних строків, передбачених ст. 120 КПК України, виявити і скласти повний перелік слідчих дій, виконаних поза межами допустимих законом термінів, і, там де це можливо, відновити втрачене шляхом повторного їхнього проведення і фіксації результатів з безумовним дотриманням вимог діючого законодавства. При необхідності у встановленому порядку після закінчення термінів, передбачених ч. 4 ст. 120 КПК України, продовжити строки досудового слідства, і, в залежності від здобутих таким чином доказів, заново вирішити питання щодо можливості притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

Серед іншого, за змістом ст. 246 КПК України, передбачається повернення справи на додаткове розслідування у випадках неправильного визначення кола суб'єктів кримінальної відповідальності, що впливає на правильне застосування кримінального закону.

Так, за висновком повторної комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №8627/9413 від 17.11.2005 року (том 1 а.с. 137-154) водій автомобіля марки "DAEWOO" д.н.з. 52261 TC - ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами п.п. 11.2, 12.1, 12.4 Розділ 34 п/п 1.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п. 11.2, 12.1 розділ 34 п/п 1.1 ПДР України знаходиться, з технічної точки зори, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. При цьому водій ОСОБА_2, з моменту перетину зустрічним автомобілем марки "DAEWOO" д.н.з. 52261 TC суцільної осьової лінії дорожньої розмітки, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки "DAEWOO" д.н.з. 52261 TC шляхом своєчасного гальмування.

Крім цього, висновком №920 комісійної судової авто-технічної експертизи від 23.03.2007 року, під час проходження повороту праворуч, автомобіль марки "DAEWOO" д.н.з. 52261 TC не рухався в стані заносу (том 1 а.с. 244-245).

Проводячи досудове слідство, слідчий, з врахуванням сукупності доказів по справі, не порушуючи справи відносно водія ОСОБА_3, пред'явив йому 14.02.2006 року, як обвинуваченому (при відсутності постанови про пред'явлення йому обвинувачення) матеріали експертиз та постанови при їхнє призначення для ознайомлення (том 1 а.с. 155-156) і лише 06.06.2008 року відмовив в порушенні кримінальної справи відносно нього на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (том 2 а.с. 68).

Таким чином, в матеріалах справи є докази вини у ДТП не лише одного ОСОБА_2, а також іншого учасника руху - водія марки "DAEWOO" д.н.з. 52261 TC -ОСОБА_3, якому, як зазначено вище, обвинувачення не пред'являлось.

Отже, досудовим слідством, неправильно, з недостатньою повнотою і непереконливо встановлено обставини даної ДТП, механізм зіткнення транспортних, винність її учасників.

У матеріалах справи з цього приводу є п'ять суперечливих висновків призначених автотехнічних експертиз (том 1 а.с. 46-52, 91-94, 136-156, 240-245, том 2 а.с. 18-29), жоден з яких не є переконливим. Розгляд справи при наявних суперечностях, без їх усунення, є неможливим, на що також вказувала 26.10.2010 року у своїй постанові Колегія суддів судової плати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області, однак ця постанова так і залишилась органом досудового слідства невиконаною.

Отже, у справі залишись недослідженими такі обставини, з'ясування яких має істотне значення для призначення справи до судового розгляду та правильного вирішення справи і неможливе без направлення справи на додаткове розслідування.

Разом з тим, обвинувальний висновок як і раніше не відповідає вимогам ст. 223 КПК України, оскільки за наявності заперечень ОСОБА_2 своєї вини, його доводи не спростовані, а лише міститься констатація доказів, якими, на думку досудового слідства, підтверджена його винуватість, тоді як цим ОСОБА_2 позбавлений можливості захищатися від пред'явленого обвинувачення.

За таких обставин твердження прокурора про відсутність підстав для направлення справи на додаткове розслідування, при наявності виявлених по справі суттєвих порушень вимог кримінально-процесуального закону є неспроможними, оскільки внаслідок неправильності досудового розслідування та істотного порушення кримінально-процесуального закону при провадженні досудового слідства неможливо призначити кримінальну справу до судового розгляду та правильно її вирішити.

Керуючись ст. ст. 237, 240, 244, 246 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 задоволити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України направити прокурору Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній -підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області на протязі семи діб з моменту її оголошення.

Суддя