Справа № 333/1410/15-к
Провадження № 1-кп/333/202/15
В И Р О К
Іменем України
14 травня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000688 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі, грузина, громадянина України, освіта - середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

· 18.05.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі. 20.11.2013 року звільнений за відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

14.02.2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на маршрутному таксі № 61, яке рухалося в районі вул. Новокузнецька у м. Запоріжжі, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з сумки ОСОБА_8 гаманець, вартістю 100 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 70 грн та грошова купюра номіналом 100 доларів США, що в еквіваленті складають 2500 грн.. банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та банківська карта «Альфа Банк» № НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_8 , що не становлять майнової цінності для останньої. Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном покинув місце скоєння злочину.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_8 завданий матеріальний збиток на загальну суму 2670 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Крім того, суду пояснив, що він приїхав з м. Одеса до м. Запоріжжя на заробітки. Його дружина перебувала у вагітному стані, а тому йому були потрібні грошові кошти на квиток до м. Одеси. Точної дати він не пам`ятає, він їхав у маршрутному таксі, де побачив жінку, у якої була відкрита сумка, переконавшись, що його ніхто не спостерігає, таємно з вказаної сумки він викрав гаманець з грошима. Після цього з викраденим майном він залишив місце вчинення злочину. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Все майно, в подальшому, повернув потерпілій.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, яка міститься в матеріалах справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, подала заяву, в якій просить слухання справи проводити за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність потерпілої, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду кримінального провадження, заяви про відкладення розгляду не подавала.

У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість останнього, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся у скоєному, раніше судимий, за місцем перебування характеризується задовільно, в період перебування обвинуваченого у СІЗО, ІНФОРМАЦІЯ_2 у останнього народилася дитина. Крім того, обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, добровільне відшкодування збитків потерпілій. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, поведінки після скоєння, злочину суд прийшов до висновку, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, соціально адаптований, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив, обвинувачений є працездатним, та може бути суспільно корисним, а тому, з урахуванням усіх обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального направлення його у місця позбавлення волі, тобто приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, а тому такий строк слід рахувати з моменту затримання обвинуваченого.

Судові витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та місця роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 обрати особисте зобов`язання, звільнивши останнього з під варти в залі суду.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 час перебування його під вартою з 24.02.2015 року по 14.05.2015 року.
Речові докази:
· грошові кошти номіналом 100 доларів США одна купюра, дві купюри номіналом 20 гривень, дві купюри номіналом 10 гривень, дві купюри номіналом по 5 гривень, банківська карта «Приват Банк» та банківська карта «Альфа банку», передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити потерпілій ОСОБА_9 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1