Провадження № 1-кп/537/116/2015
Справа № 537/1460/15-к
УХВАЛА
03.04.2015 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000127 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчука Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину передбаченого ст.307 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
26.03.2015 року до Крюківського районного суду м. Кременчука надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які вважають за можливе призначити судовий розгляд, суд встановив наступне.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Під час підготовного судового засідання підстав для прийняття судом рішень, передбачених п.п.1 4 ч.3 ст.314 КПК України не встановлено.
Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про необхідність продовження судом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування.
Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, суд встановив наступне.
Відповідно до ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.05.2015 року.
Відповідно до ст..315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію "передбачуваності закону" для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції.
Рішенням Європейського суду із прав людини від 09.10.2014 року у справі «Чанєв проти України №46193/13» встановлено, що КПК України в ред..2012 року не регулює зрозумілим і чітким чином утримання обвинуваченого під вартою між закінченням досудового розслідування і початком судового процесу. Тобто у суду, відповідно до ст..331 КПК України, є два місяці для того, щоб вирішити чи є необхідність у подальшому триманні під вартою обвинуваченого, навіть якщо попередній строк утримання під вартою, визначений ухвалою слідчого судді, вже сплив.
Тобто КПК України в ред..2012 року дозволяє тривале утримання під вартою обвинуваченого без судового рішення на строк до двох місяців і застосування до обвинувачених цих положень КПК України буде порушенням ст..5 Конвенції.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність у останнього місця роботи, постійного джерела доходу то з метою запобігання ризикам, що передбачені ст..177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст..183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ст..182 КПК України Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного,обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи викладене, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість встановлення застави у розмірі 21 розміру мінімальної заробітної плати, яка у зазначених межах буде здатною забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На засіданні від учасників судового провадження інших клопотань не надійшло.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне підготовче провадження завершити та кримінальне провадження призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю прокурора та інших учасників кримінального провадження.
Керуючись ст..ст.177, 178, 183, 314 317, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження №0000127 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.307 ч.2 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 06 квітня 2015 року о 10 годині.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 червня 2015 року.
Заставу визначити у розмірі - 25 578 грн.
Роз`яснити, шо обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, що зазначений у даній ухвалі.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців наступні обов`язки, що передбачені ст..194 КПК України:
- не відлучатися із м.Кременчука Полтавської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- з`являтися до суду за кожною вимогою.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснити наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: якщо він будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені на нього даною ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1