Справа № 11a -
362/2007 р. Головуючий
у І інст. Яворський І.О.
ст.ст. 15, 185 ч.3 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
травня 2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Леона О.І.

суддів Волинця
М.М., Макарова Ю.М.

за
участю прокурора Дудинської
Т.М.

адвоката ОСОБА_1

та
засудженого ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляційною
скаргою засудженого ОСОБА_2 на вирок Франківського районного суду м.Львова від
23 листопада 2006 року, -

встановила:

цим вироком:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Львова, громадянина України, з неповною середньою
освітою, раніше судимого: - 29.12.2001 року вироком Галицького місцевого суду
м.Львова за ст.ст. 17, 141 ч.2; 141 ч.2; 142 ч.3; 189 ч.2; 42 КК України (в
редакції 1960 року) на 6 (шість) років позбавлення волі.

- за ст.ст. 15,
185 ч.3 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі. Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_2. обчислюється з 26 вересня 2006 року з часу його
затримання.

Вирішено питання
про речові докази згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу залишено попередню -
тримання під вартою.

За цим же
вироком засуджено:

ОСОБА_3
за ст.ст. 15, 185 ч.3 КК України на 5(п'ять) років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не
вчинить нового злочину.

У
відповідністю з ст. 76 КК України зобов'язано засудженого повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінено з тримання
під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі судового
засідання.

Стягнуто з
засуджених: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - солідарно на користь НДЕКЦ при УМВСУ у
Львівській області 376,60 грн. за проведення експертиз.

За вироком
суду підсудні
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
здійснили замах на таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
вчинену повторно, за попередньою
змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло при наступних обставинах.

23
вересня 2006 року близько 03 год.
підсудні, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з
проникненням у житло, попередньо домовившись між собою, діючи за пропозицією,
ініціативою ОСОБА_2, підійшли до будинку №10, що по вулиці Наукова у місті
Львові, де вирішили вчинити крадіжку з квартири №5. З метою переконатись, чи
нікого немає у помешканні, ОСОБА_2. зайшов у перший під'їзд, підійшов до дверей
квартири №5 та два рази передзвонив у дзвінок. Зрозумівши, що у квартирі нікого
немає, ОСОБА_2. вийшов з будинку і по газовій трубі заліз на балкон квартири
№5, а приблизно через дві хвилини на цей же балкон заліз ОСОБА_3, який за
допомогою викрутки, принесеної з собою, почав відважувати балконні двері.
Відкривши останні, ОСОБА_2 проник всередину квартири, а ОСОБА_3 залишився на
балконі, щоб попередити в разі виникнення небезпеки. Приблизно через 15 хвилин
ОСОБА_2, перебуваючи в квартирі, почав передавати на балкон квартири пакунки з
викраденими речами, які ОСОБА_3 брав у нього і складав на балконі. На балкон
було винесене наступне майно: магнітола "Панасонік" вартістю 700
гривень, монітор вартістю 2300 гривень, полотняну сумку з дерев'яними ручками
вартістю 100 грн., столовий набір фірми "Бергоф" вартістю 700 грн.,
чайний сервіс вартістю 700 грн., столовий набір вартістю 200 грн., праску фірми
"Філіпс" вартістю 700 грн., кухонний ніж вартістю 50 грн.,. Крім того
ОСОБА_2 приготував для викрадення: комп'ютерний системний блок вартістю 1800
грн., коробку з двома парами взуття, чоловічими на суму 150 грн. та літніми на
суму 150 грн., жіночу куртку на суму 700 грн., а всього на загальну суму 8250
грн. Проте, довести до кінця свій злочинний умисел підсудні не змогли, оскільки
були затримані працівниками міліції.

На вирок
суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду від
23.11.2006 року в частині призначення покарання. Визначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі на строк три роки із звільненням від відбування
покарання на підставі ст. 75 КК України.

Засуджений
ОСОБА_2. в апеляції зазначає, що суд при призначенні покарання не в повному
обсязі врахував всі обставини по справі, зокрема не було взято до уваги, що він
повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв органам
попереднього слідства в його розслідуванні. Також не були в повному обсязі
досліджені обставини, що характеризують його особу. Крім того даний злочин
фактично не призвів до жодних негативних наслідків щодо потерпілих. Вважає, що
покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі є занадто суворим з огляду на
обставини вчинення даного злочину.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1, які просять
пом'якшити покарання та застосувати до нього ст. 75 КК України, міркування
прокурора про необґрунтованість апеляцій та залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок
суду про доведеність винності засуджених у вчиненні зазначених у вироку
злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними
та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Кваліфікація
його дій не оспорюється.

Засуджений
ОСОБА_3 з вироком суду погодився і такий не оскаржував.

Що ж до
покарання, таке засудженому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України,
яке відповідає характеру тяжкості вчиненого злочину і даним про його особу.
ОСОБА_2. раніше уже судився, в тому числі за умисні злочини, і має непогашену
судимість. Як пом'якшуючі покарання обставини, судом першої інстанції не встановлено.
Обране судом покарання ОСОБА_2, на думку колегії суддів, є необхідним і
достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав
для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_2., про що порушується питання в апеляції, колегія суддів не
вбачає.

Колегія суддів
вважає помилковим покликання суду на обтяжуючу обставину - вчинення злочину
повторно, оскільки така ознака злочину є кваліфікуючою. У зв'язку з цим,
згадана обтяжуюча обставина підлягає виключенню в порядку ст. 365 КПК України.
Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок
Франківського районного суду м.Львова від 23 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.

В порядку ст.
365 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку покликання на
обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно.