У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Косарєва В.І. і Школярова В.Ф.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянувши в
судовому засіданні у м. Києві 18 березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Житомирської області на вирок Черняхівського районного суду
Житомирської області від 19 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

раніше не судимого,

засуджено за :

- ч.
2 ст. 191 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.
1 ст. 366 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено
остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у
виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права займати певні
посади чи займатися певною діяльністю із застосуванням ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один рік.

В апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він будучи службовою
особою - директором Головинської гімназії, з метою привласнення грошових
коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, у період з жовтня 2003 року по
серпень 2005 року видав завідомо неправдиві документи - накази та дав
розпорядження внести до офіційних документів - табелів на заробітну плату
працівників Головинської гімназії, завідомо неправдиві відомості з приводу
нарахування заробітної плати ОСОБА_2 на загальну суму 1568 грн. 04 коп.,
внаслідок чого, заволодів чужим майном на вказану суму.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи доведеність винності та кваліфікацію дій ОСОБА_1, просить вирок щодо
нього скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме, застосування
положень ст.69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у поданні доводи, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, за які його засуджено, ґрунтується на досліджених і перевірених у
судовому засіданні доказах, а його дії за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України
кваліфіковано правильно, що не оскаржується у касаційному поданні.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд відповідно до ст.
65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім
для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи як пом'якшуючі покарання ОСОБА_1 обставини,
зокрема, його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, позитивну
характеристику, а також те, що він сумлінний керівник, якого поважають і якому
довіряють колеги, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд
належно обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про можливість
незастосування додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366
КК України, у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю, застосувавши при цьому положення ст. 69 КК України.

З урахуванням наведеного, суд правильно дійшов і
висновку, що виправлення ОСОБА_1 можливе
без відбування покарання, а тому звільнив його від відбування покарання на
підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, з чим
погоджується і колегія суддів.

Разом з тим як вбачається з резолютивної частини вироку
суд застосувавши ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_1 покарання за
сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України допустив порушення вимог
закону.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику
призначення судами кримінального покарання” щодо особи, винної у вчиненні
декількох злочинів, суд може призначити більш м'яке покарання, ніж передбачене законом,
окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити
покарання за правилами ст. 70 КК України. Застосування положень ст. 69 КК
України щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за
сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Зазначена помилка місцевого суду може бути виправлена
касаційним судом без скасування вироку щодо ОСОБА_1 і направлення справи на
новий судовий розгляд, як про це просить прокурор.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Житомирської області задовольнити
частково.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 червня 2006
року ОСОБА_1 змінити.

Вважати його засудженим за ч. 2 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на три роки позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю; за ч. 1 ст. 366 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки обмеження волі без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вважати ОСОБА_1
засудженим до позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю і відповідно до ст. 75 КК
України звільненим від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

с у д д і:

Присяжнюк Т.І. Косарєв
В.І.
Школяров В.Ф.