Ухвала іменем україни 27 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_5, на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 15 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року стосовно ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, прокурор звернулася до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 22 червня 2015 року її було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

У межах встановленого строку прокурор повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, проте не усунула усі недоліки, зазначені в ухвалі.

У касаційній скарзі порушується питання про зміну судових рішень судів першої й апеляційної інстанцій з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у неправильному застосуванні положень ч. 2 ст. 122, 126 КПК. Прокурор вважає, що у резолютивній частині вироку має бути зазначено, що відшкодування процесуальних витрат, пов'язаних із залученням перекладача, здійснюються за рахунок Державного бюджету України (без зазначення конкретних установ виконавців).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК витрати, пов'язані із залученням та участю перекладачів для перекладу показань підозрюваного, обвинуваченого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Ця правова норма є бланкетною.

Місцевий суд ухвалив рішення, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про зобов'язання ТУ ДСА України в Одеській області здійснити оплату вартості послуг перекладача за рахунок коштів Державного бюджету України, передбаченим кошторисом на зазначені цілі, зазначивши порядок, передбачений Кабінетом Міністрів України, а саме послався на нормативний акт - Постанову Кабінету Міністрів України № 710 від 01 липня 1996 року «Про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів».

У той же час прокурор не навела доводів, що вказаний нормативний акт застосовано неправильно. Також автор касаційної скарги не зазначила й не обґрунтувала, який саме відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КПК порядок, передбачений Кабінетом Міністрів України, мав би бути застосований із посиланням на конкретний нормативний акт.

Оскільки прокурор не усунула зазначені в ухвалі суду недоліки, касаційна скарга підлягає поверненню.

Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути заступнику прокурора Одеської області ОСОБА_5 її касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4