Справа № 131/315/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

сторони обвинувачення прокурора прокуратури Липовецького району Вінницької області ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2013 року за № 0000331, із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Біла, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 13 травня 2013 року, біля 14 год., перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , під час сварки із ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних відносин з приводу розподілу земельної ділянки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно нанесла їй один удар дерев`яною палицею в область голови, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, гематоми тім`яної ділянки голови справа та садна ділянки лоба справа.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Наведені вище визнані судом доведеними обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, заперечені в судовому засіданні показаннями обвинуваченої, яка пояснила, що вона дійсно перебуває у неприязних відносинах із своєю рідною сестрою ОСОБА_4 , однак 13 травня 2013 року вона її не била. Походження тілесних ушкоджень у потерпілої вона пояснює заподіянням їх самою ОСОБА_4 собі особисто.

Попри заперечення своєї вини обвинуваченою, такі визнані судом доведеними обставини кримінального правопорушення підтверджені показаннями в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка фактично підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення відносно неї.

Ці обставини підтверджені також показаннями свідків. Зокрема, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона була очевидцем, як ОСОБА_5 13 травня 2013 року в обідній час на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , під час суперечки із своєю сестрою ОСОБА_4 ударила її один раз дерев`яною палицею в область голови.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він, як фельдшер, 13 травня 2013 року, біля 15 год., виїздив на виклик до ОСОБА_4 , яка скаржилась на головний біль і нудоту, пояснивши, що її побила сестра ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працював заступником голови Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області. У травні 2013 року до нього в селищну раду звернулась ОСОБА_4 , яка скаржилась на те, що її побила сестра ОСОБА_5 . При цьому він бачив у ОСОБА_4 ушкодження на щоці і на лобові та порадив їй звернутись до міліції.

Зазначені обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджені також наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме висновком експерта № 1765 від 11 жовтня 2013 року, згідно якого у ОСОБА_4 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розгляд здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, гематоми тім`яної ділянки голови справа та садна ділянки лоба справа, що виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення можуть відповідати вказаному у постанові слідчого строку 13 травня 2013 року (а.а.38, 39).

З огляду цього суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, що пом`якшували б покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлені. Як обтяжуючу її покарання обставину, суд враховує вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує те, що вона вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше не судима, є пенсіонеркою, за місцем свого проживання характеризується позитивно.

Суд враховує також думку потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні просить суд призначити обвинуваченій ОСОБА_5 передбачене законом покарання.

З огляду викладеного з урахуванням усіх обставин суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе при застосуванні до неї кримінального покарання у виді штрафу, тому їй слід призначити покарання по ст.125 ч.2 КК України у виді штрафу у передбаченому законом мінімальному розмірі.

При цьому за письмовою згодою обвинуваченої її слід звільнити від призначеного судом покарання, згідно п.г ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», як особу, яка на день набрання чинності цим Законом 14 травня 2014 року досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_9 , суд виходить із того, що заподіяна потерпілій матеріальна шкода у вигляді понесених нею витрат на лікування перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із подією вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, є частково документально підтвердженою (а.с.23, 24), тому підлягає відшкодуванню шляхом стягнення із обвинуваченої на користь потерпілої в розмірі доведеної суми.

Враховуючи невелику тяжкість скоєного кримінального правопорушення, характер, ступінь тяжкості, тривалість і відносність втрат немайнового характеру потерпілої, а також майновий стан обвинуваченої, яка є пенсіонеркою, має престарілий вік, суд вважає, що позов ОСОБА_4 в частині вимоги про відшкодування заподіяної їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_5 на її користь 1/5 частину від суми заявленої вимоги такого відшкодування.

Підстав для зміни чи обрання заходів забезпечення кримінального провадження немає. Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 374, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною і призначити їй покарання по ст.125 ч.2 КК України штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно п.г ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання внаслідок акта амністії.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_5 на її користь 267 (двісті шістдесят сім) гривень 76 коп. відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди, а всього, таким чином, 1267 (одну тисячу двісті шістдесят сім) гривень 76 коп.

В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана обвинуваченою, потерпілою і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1