АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11-сс/790/705/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1 ,
Справа № 646/6495//14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0001500 від 15.06.2014 року,-

в с т а н о в и л а:

17 червня 2014 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, погоджене з прокурором про продовження у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого 29.10.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 10.05.2014 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє - вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2014 року клопотання було задоволено, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30 серпня 2014 року з утриманням ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання вказаним ризикам.

З таким рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що в ухвалі слідчого судді помилково вказано місце вчинення злочину, обставини скоєння кримінального правопорушення встановлені помилково, оскільки намір ОСОБА_8 був спрямований не на відкрите, а на таємне викрадення чужого майна, посилання слідчого судді на те, що допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_8 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не відповідає дійсності, оскільки останній визнав себе винним у крадіжці, і сприяв розкриттю саме цього злочину. Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого сутті, та ухвалити нову ухвалу і обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 15 червня 2014 року, приблизно о 3 годині 40 хвилин знаходячись разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та незнайомим потерпілим ОСОБА_11 в продуктовому магазині, що розташований поряд з будинком АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_11 , який в той момент знаходився біля каси, та розплачувався за придбання спритних напоїв, викрав з правого бокового карману брюк, мобільний телефон марки Prestigio, вартість якого складає 1400 гривень, в якому знаходилась сім-карта, мобільного оператора МТС, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 50 гривень, та чорний чохол, вартість якого складає 100 гривень, який ОСОБА_8 , сховав до карманів своїх брюк, тим самим своїми протиправними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1550,00 гривень.

З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що 15.06.2014 року о Єдиного реєстру досудових розслідування внесені дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за № 0001500.

15.06.2014 року відповідно до вимог ст. 208 КПК України ОСОБА_8 було затримано.

16.06.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що органом слідства доведена вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_8 , що підтверджуються заявою ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 15.06.2014 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 , протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_9 , протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що посилання апелянта на неправильність встановлення місця вчинення злочину не можна вважати як підставу для задоволення апеляційних вимог, оскільки ця обставина не визначена у ст. 194 КПК України і підлягає можливому уточненню в ході досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши данні про особу підозрюваного, обґрунтовано вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи доку мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вплинути на потерпілих, свідків та інших співучасників; вчинити правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно

підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, але враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинення якого він підозрюється, вважав це неможливим.

При наявності наведених вище відомостей колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні цього кримінального правопорушення погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За таких обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червнозаводського районного суду м. Харкова від 17 червня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді