Справа №490/9276/13-к 27.04.2015 27.04.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.04.2015р., якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

· який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і ухвали слідчого судді
Захисником ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді Центрального райсуду м. Миколаєва від 17.04.2015р. скасувати, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Провадження № 11-сс/784/176/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 червня 2015 року включно.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 послався на те, що дійсно, ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, проте він це усвідомив та співпрацює зі слідством. Всі обставини вчинення злочину встановлені та були підтверджені свідками та потерпілими, а тому фактично на момент розгляду клопотання його вина була підтверджена. Стверджує, що всі учасники кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , були затримані та засуджені до умовного терміну покарання. Перебуваючи на волі до моменту затримання ОСОБА_6 не скоїв жодного злочину, крім того, в якому підозрюється. Мав змогу, але ніякого впливу ні на свідків, ні на потерпілого не здійснював. Фактично сам став потерпілим, так як отримав шкоду для свого здоров`я від потерпілого, а саме від вогнепального поранення став інвалідом другої групи, тому проходе лікування. Вказав, що ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню був потерпілим та свідком, про те що став підозрюваним дізнався лише в момент затримання за ухвалою судді. Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що ОСОБА_6 належним чином був попереджений про підозру, та про те, що він ухилявся від слідства. Оскільки на даний момент всі свідки допитані, як і потерпілі, ніхто із них матеріальних претензій не заявляє, співучасники ОСОБА_6 засуджені, вироки набули законної сили, то, на думку апелянта, зникли ризики, які були підставою для тримання ОСОБА_6 під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, має сина, який знаходиться на його утриманні, працює, має проблеми зі здоров`ям.

Обставини, встановлені слідчим суддею
30 серпня 2013 року слідчий СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про яке 28 серпня 2012 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000198.

Цього ж дня, слідчий ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою його приводу для участі у розгляді зазначеного вище клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою від 30.08.2013р. слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_11 підозрюється у тому, що 22 квітня 2009 року, він за попередньою змовою та у групі з іншими особами, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 з мотивів явної зневаги до суспільства із застосуванням вогнепальної зброї вчинив хуліганські дії.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення наявністю ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, оскільки в матеріалах провадження міститься достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, раніше переховувався від органу досудового розслідування; перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків, переховуватися.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок застосування запобіжного заходу слідчим суддею передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, запобігання яким унеможливлює застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу, більш м`якого ніж тримання під вартою.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, з кваліфікуючою ознакою застосуванням вогнепальної зброї.

При цьому, безпідставними є доводи апелянта про те, що слідчим не надано належних доказів для обрання саме цього виду запобіжного заходу, минування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів: показаннями потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 22.04.2009р. - ділянки місцевості, розташованої на території двору будинку АДРЕСА_3 , у ході якого виявлено та вилучено гільзи і кулі; протоколом огляду місця події від 22.04.2009р. - ділянки місцевості, розташованої на території двору будинку АДРЕСА_3 , у ході якого проведено огляд автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», який на праві власності належав ОСОБА_6 , і в якому виявлено дозвіл на носіння та зберігання зброї, документи на автомобіль, мобільні телефони, які належали йому і ОСОБА_14 ..

З матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_6 є батьком малолітнього сина ОСОБА_15 , 2008 року народження (а.с. 36), матір підозрюваного пенсіонерка (а.с. 38), він раніше не судимий (а.с. 51-52), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 53), за місцем проживання характеризується з посереднього боку, проживає з дружиною та сином, не працює, на нього надходили скарги від сусідів. Крім того, в матеріалах наявні медичні документи (довідки до Актів огляду МСЕК, виписки з медичної карти, виписний епікриз з історії хвороби на а.с. 29-35), проте всі ці документи датуються 2009-2011 роками, і містять дані про встановлення ІІ групи інвалідності ОСОБА_6 тільки на строк до грудня 2011 року. До того ж, в матеріалах справи відсутні докази офіційного працевлаштування підозрюваного, що спростовує доводи захисника в цій частині та ставить під сумнів здатність ОСОБА_6 утримувати дружину та малолітню дитину.

Крім того, в скарзі апелянт зазначив, що ОСОБА_6 все усвідомив та співпрацює зі слідством, обставини вчинення злочину встановлені, підтверджені показаннями свідків та потерпілих, а тому фактично на момент розгляду клопотання його вина була підтверджена. Проте, з протоколу допиту підозрюваного від 15.04.2015р.(а.с. 48) вбачається, що він в порядку ст. 63 Конституції України відмовився від дачі будь-яких показань, що викликає протиріччя щодо доводів захисника про співпрацю з органами досудового розслідування зі сторони ОСОБА_6 ..

В апеляційній скарзі захисник вказав, що в матеріалах справи не міститься доказу того, що ОСОБА_6 належним чином було повідомлено про підозру та про те, що він ухилявся від слідства.

Проте, з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 від 28.08.2013р.(а.с. 1-4) вбачається, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 за адресою свого постійного місця проживання не знаходився, місце його проживання і перебування не було відоме органам досудового розслідування. Саме тому, що на той момент ОСОБА_6 переховувався з метою уникнути відповідальності, слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, на а.с. 47 міститься повідомлення про підозру, датоване 27.08.2013р., згідно якого 15.04.2015р. ОСОБА_6 , в присутності його захисника ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, вручено під особистий підпис копію даного повідомлення та пам`ятку про права та обов`язки.

Аналіз матеріалів кримінального провадження (в 4 томах) свідчить про наступне. 28.08.2013р. (т. 1) прокурором була винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки на той момент його місцезнаходження було невідоме. Крім того, в томі третьому кримінального провадження містяться багаточисельні доручення слідчих, рапорти та повідомлення оперуповноважених співробітників міліції, постанови про примусовий привід ОСОБА_6 , протоколи допиту сусідів по місцю його проживання, датовані 2009-2013 роками, які свідчать про безрезультатність спроб встановити його місцезнаходження. Також, в матеріалах провадження міститься дані про пред`явлення ОСОБА_6 обвинувачення, оголошення розшуку ОСОБА_6 , який переховується від слідства та суду, призупинення провадження по справі та його відновлення.

Сукупність досліджених доказів свідчить про необґрунтованість доводів апелянта та підтверджує факт багаторічного переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, що, в разі застосування запобіжного заходу не у вигляді тримання під вартою, може відбутися знову.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вказаних в апеляційній скарзі характеризуючих даних (має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, стан його здоров`я), на переконання апеляційного суду не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Так само не відносяться до суті розгляду даного провадження та не свідчать про минування ризиків, вказаних слідчим в клопотанні, посилання захисника про те, що всі свідки по справі допитані, як і потерпілі, ніхто із них матеріальних претензій не заявляє, співучасники ОСОБА_6 засуджені, вироки набули законної сили.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2015 року, якою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2015 року включно - залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3