БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1/2503/25/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2011 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Литвиненко В.В.

з участю прокурора Савченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, 20 жовтня 1975 року

народження, уродженку та жительку м. Борзни пров.

ОСОБА_2,5 Чернігівської області, українку, громадянку

України, не одружену, не працюючу, раніше не судиму

в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.203 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 за допомогою самогонного апарату незаконно виготовила міцний спиртовий напій домашнього виробництва самогон, зберігала його з метою подальшого збуту та реалізовувала самогон, тобто займалася видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, встановлена законом. Так, в 17 лютого 2011 року ОСОБА_1 у власному господарстві незаконно продала ОСОБА_3 05л самогону за 10 грн., ОСОБА_4 05л самогону за 10 грн., 18 лютого 2011 року ОСОБА_1 незаконно збула ОСОБА_5 05л самогону за 10 грн., а решту самогону в кількості 1,5л продовжувала незаконно зберігати з метою збуту у власному помешканні до дня коли його було вилучено працівниками міліції.

Підсудна ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе в пред'явленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем в сім'ї, вона у власному помешканні на початку 2011 року виготовила самогон і мала намір його продавати. Дійсно 17 лютого 2011 року вона продала ОСОБА_3, ОСОБА_4, кожному по 0,5л самогону за ціною 10 грн., 18 лютого 2011 року продала 0,5л самогону за ціною 10 грн., ОСОБА_5, а решту самогону в кількості 1,5л цього дня в неї було вилучено працівниками міліції, який вона зберігала з наміром продати. Розкаюється в скоєному пояснюючи, що на скоєння даного вчинку її спонукало тяжке матеріальне становище.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_1 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй діянні, не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудної, а тому відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудної та матеріалами справи, які характеризують її особу.

Заслухавши підсудну, вивчивши матеріали справи, суд находить, що винність ОСОБА_1 у пред'явленому їй обвинуваченні, крім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достатніми, достовірними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудна ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися в незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також збуті самогону, тобто зайнятті господарською діяльністю, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом, скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.203 КК України, і її дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання підсудній, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який законом віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної.

ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудної, є її щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання підсудної, по справі відсутні.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 основне покарання у вигляді штрафу в його мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.203 КК України.

Оскільки ОСОБА_1 за законом не має права займатися діяльністю по виготовленню та реалізації самогону, то суд не може призначити підсудній обов'язкове додаткове покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.203 КК України, у вигляді позбавлення такого неіснуючого права, що узгоджується з положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до ст.93 КПК України понесені по справі судові витрати за проведення судово-хімічного дослідження спиртовмісних рідин (а.с.27) в сумі 562,80 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.203 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні засудженої ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, які зберігаються в Борзнянському РВ УМВС: 3л самогону знищити.

Стягнути з засудженої ОСОБА_1 на користь держави за проведення судово-хімічного дослідження спиртовмісних рідин судові витрати в сумі 562,80 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Борзнянського районного суду С.Д.Затєєва