Справа №1-418/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня
2007 року Деснянський районний суд
м. Чернігова в складі:

головуючого - судді
Мурашко І. А,

при
секретарі - Лутченко
Т.Ю.,

3 участю
прокурора - Боброва М. П.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця с. Шабалинів Коропського району
Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого машиністом екскаватора у ЗАТ
"ЧЦЗ №3", одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2000
року народження, раніше судимого: 27.06.1996
року Коропським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 215-3, ст46-1 КК України до 1 року 6
місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 03.04.2001
року Коропським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 215 КК України до 3 років позбавлення
волі, звільнений від відбування
покарання на підставі п. "б"
ст. 1 Закону України "Про амністію" від 05.07.2001 року
відповідно до постанови Кагарлицького районного суду Київської області від
21.08.2001 року; 24.03.2003 року Коропським районним судом Чернігівської
області за ч.3 ст. 185, ч.1
ст. 263 КК України(2001 року),
ч.2 ст. 140КК України(1960 року)
ЮС України до 5 років позбавлення волі,
замінено невідбуту частину покарання відповідно до постанови
Бердичівського районного суду Житомирської області від 05.10.2005 року на
покарання у вигляді 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку у
дохід держави, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, у скоєнні злочину, передбаченого чЛ ст.
296 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 02.03.2007 року,
приблизно о 22.00, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись біля будинку №4, що
розташований по вул. Рокосовського у
м. Чернігові, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, безпричинно розбив віконне
скло квартири №84 вказаного будинку вартістю 190, 76 грн., після чого знаходячись у дворі будинку №4 по
вул. Рокосовського у М. Чернігові, безпричинно з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, наніс численні удари пляшкою та руками в
область голови ОСОБА_1, чим спричинив
останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у формі
астено-вегетативного синдрому, забитої
рани тім'яної ділянки голови, тупої
травми шиї, посттравматичного
ларингіту, саден на обличчі та шиї, які відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я потерпілого.

Підсудний
ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по
ч.1 ст. 296 КК України визнав повністю
та відмовився давати показання,
вказавши, що показання які давав
у ході досудового слідства підтримує повністю. Будучи допитаним у ході
досудового слідства в якості обвинуваченого(а.с. П7), ОСОБА_2 підтвердив обставини скоєного
злочину, викладені у обвинуваченні. Крім
того, відповідаючи на запитання суду
підсудний ОСОБА_2 також підтвердив обставини скоєного злочину, викладені у обвинуваченні. У скоєному щиро
каявся.

З'ясувавши
думку учасників судового розгляду про те,
які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову , які ніким не оспорюються, враховуючи,
що учасниками процесу не оспорюються доведеність вини підсудного та
кваліфікація його дій, з'ясувавши
правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих
обставин, за відсутності сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції,
роз'яснивши їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та
розміру цивільного позову в апеляційному порядку , суд вважає,
що обвинувачення, пред'явлене
ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у
судовому засіданні у повному обсязі, а
його дії правильно кваліфіковані за ч.1
ст. 296 КК України, як
хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про міру покарання,
суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, відсутність цивільного позову потерпілого та
думку потерпілого щодо призначення покарання відповідно до закону, особу винного - його вік, сімейний стан, а саме те,
що у нього на утриманні є неповнолітня дитина, і що він проживає разом з батьками, його матеріальний стан, освіту,
стан здоров'я, те, що підсудний працює, позитивну характеристику за місцем роботи та
формально позитивну характеристику за місцем проживання, що він раніше не притягувався до
адміністративної відповідальності, що
злочину підсудний вчинив у період невідбутого покарання у вигляді виправних
робіт.

Суд
вважає, що обставиною, що пом'якшує покарання, є щире каяття підсудного, а обставиною,
що обтяжує покарання , суд вважає
вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання у вигляді арешту.

При
призначенні покарання, судом
враховується, що ОСОБА_2 вчинив злочин у
період невідбутого покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської
області від 24.03.2003 року у вигляді виправних робіт, які відбуває працюючи на ЗАТ
"Чернігівський цегляний завод №3" з 13.12.2005 року, а тому покарання ОСОБА_2 необхідно призначити
відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України.

Вирішуючи
питання про цивільний позов по справі прокурора, суд враховує,
що позов обґрунтований, так як
підтверджується довідкою лікувального закладу(а.с. 79), не заперечуються підсудним, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати
та речові докази по справі відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 296 КК
України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.

Відповідно
до ст.
71 КК України, до покарання
призначеного ОСОБА_2 за новим вироком,
частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коропського
районного суду Чернігівської області від 24.03.2003 року у вигляді десяти днів
арешту з врахуванням ст. ст. 72, 73 КК України, і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у
вигляді чотирьох місяців десяти днів арешту.

Початок
строку відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту приведення вироку у
виконання.

Цивільний
позов прокурора м. Чернігова про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого
ОСОБА_13адовольнити, стягнути з ОСОБА_2
1 101, 26 грн. на користь фінансового відділу Чернігівської міської ради.

Мірою
запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін
- щдписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення.