Справа № 362/3845/13-к
Провадження № 1-кп/362/244/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2013 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді А.А. БАБІША

при секретарі Н.М. ЯРЕНКО

з участю прокурора В. Пархоменка

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові кримінальне
провадження за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ковель
Волинської області, українця,
громадянина України, освіта середня,
розлученого, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого: 24.05.1996 року
Ковельським районним судом Волинської
області за ч. 3 ст. 140 КК України (в
редакції 1960 року) до 3 років позбавлення
волі з відстрочкою виконання вироку на
2 роки; 18.11.1996 року Ковельським районним
судом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК
України (в редакції 1960 року) до 2 років
позбавлення волі, ст. 43 КК України -
частково приєднано 2 роки за вироком
від 24.05.1996 року та остаточно призначено
покарання у вигляді 4 років позбавлення
волі з конфіскацією майна; 26.12.2005 року
Ковельським міським судом Волинської
області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2
років обмеження волі з іспитовим
строком 2 роки; 06.10.2006 року Ковельським
міським судом Волинської області за ч. 2
ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців
позбавлення волі, 71 КК України -
частково приєднано покарання за
вироком від 26.12.2005 року та остаточно
призначено покарання у вигляді 4 років 6
місяців позбавлення волі. Ухвалою
Апеляційного суду Волинської області
від 12.12.2006 року вирок від 06.10.2006 року
змінено - злочин перекваліфіковано з ч.
2 на ч. 1 ст. 186 КК України, призначено
покарання у вигляді 1 року 2 місяців
позбавлення волі, ст. 71 КК України -
частково приєднано покарання за
вироком від 26.12.2005 року та остаточно
призначено покарання у вигляді 1 року 6
місяців позбавлення волі; 31.07.2008 року
Ковельським міським судом Волинської
області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4
років 3 місяців позбавлення волі; 28.03.2012
року Ковельським міськрайонним судом
Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК
України до 1 року 4 місяців позбавлення
волі у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187
КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

04.12.2011 року близько 23 години у
ОСОБА_1, який перебував у приміщенні
жилого вагончика, що знаходиться на
території домоволодіння АДРЕСА_2,
Васильківського району, Київської
області, виник умисел на напад з метою
заволодіння чужим майном, після чого,
він реалізуючи свій злочинний умисел,
застосовуючи насильство, небезпечне
для життя і здоров'я мешканця даного
вагончика ОСОБА_3, яке виразилося в
завданні численних ударів ногами та
руками в район тулуба останньому,
заволодів майном потерпілих, а саме:
мобільним телефоном "Нокія С2-01",
вартістю 1070 грн., в якому знаходився
стартовий пакет оператора
стільникового зв'язку України ПрАТ
"Київстар", вартістю 25 грн., що належить
ОСОБА_4; мобільним телефоном "Нокія-1100",
вартістю 120 грн. в якому знаходився
стартовий пакет оператора
стільникового зв'язку України ПрАТ
"Київстар", вартістю 25 грн., грішми в
сумі 870 грн., що належать ОСОБА_3;
мобільним телефоном "Самсунг GT-Е1080і",
вартістю 180 грн., в якому знаходився
стартовий пакет оператора
стільникового зв'язку України ПрАТ
"Київстар", вартістю 25 грн. та наручним
годинником "Goldlls", вартістю 80 грн., що
належать ОСОБА_5.

Після цього ОСОБА_1 з місця
вчинення злочину зник, заподіявши
потерпілим ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
матеріальної шкоди в розмірі 1095 грн., 1015
грн. та 285 грн. відповідно, викраденим
розпорядився на власний розсуд.

Також потерпілому ОСОБА_3 ОСОБА_1
завдав фізичної шкоди, а саме:
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 18 від 16.12.2012 року в ОСОБА_3
мали місце тілесні ушкодження у
вигляді: синця на лобі, синця на правій
боковій поверхні грудної клітки,
перелом 9-го ребра справа, перелом 9,11
ребер зліва. Синці на тілі мають ознаки
легких тілесних ушкоджень, переломи
ребер за ступенем тяжкості відносяться
до тілесних ушкоджень середнього
ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину свою у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
187 КК України визнав повністю та
показав, що 04.12.2011 року близько 23 години
він йшов до магазину в с. Здорівка,
Васильківського району, Київської
області, і по дорозі він зайшов у
вагончик, в якому знаходилось 3 особи,
які наглядно йому знайомі. Між ним та
вказаними особами виникла сварка, а
потім бійка, під час якої він забрав у
вагончику мобільні телефони, марок
яких він не памятає, годинник та гроші.
Під час бійки він одному з потерпілих
наніс тілесні ушкодження, які саме - не
памятає. Того ж вечора вказане майно
він продав. В той вечір він вживав
алкогольні напої. З потерпілими він
розрахувався і претензій вони до нього
не мають, у вчиненому щиро розкаюється
і просив суд суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до суду не з'явились, надавши
відповідні заяви про розгляд справи в
їх відсутності. Претензій
матеріального та морального характеру
не мають, просили його суворо не
карати.

Головуючим у кримінальному
провадженні з'ясована думка учасників
судового провадження про те, які докази
треба дослідити та про порядок їх
дослідження.

Прокурором заявлено клопотання
про розгляд вказаного кримінального
провадження відповідно до ч. 3 ст. 349
КПК України, обмежившись вивченням
доказів, які характеризують
обвинуваченого ОСОБА_1, оскільки він
свою вину визнав повністю, а потерпілі
у справі не мають до нього жодних
претензій.

Судом з'ясована думка всіх
учасників судового провадження
стосовно подальшого розгляду
кримінального провадження відповідно
до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом
з'ясовано, чи правильно розуміють
обвинувачений та інші учасники
кримінального провадження зміст
обставин, які ніким не оспорюються, чи
немає сумнівів у добровільності їх
позиції, а також роз'яснив їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку
щодо недоцільності дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, та можливості обмежитись
вивченням доказів, які характеризують
обвинуваченого ОСОБА_1, що містяться в
матеріалах кримінального провадження
№ 0001469 від 10.06.13 року відносно
ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що
були надані прокурором в судовому
засіданні.

Враховуючи вище вказане, суд
приходить до висновку про повну
доведеність вини ОСОБА_1 в нападі з
метою заволодіння чужим майном,
поєднані із насильством, небезпечним
для життя чи здоров'я особи, яка
зазнала нападу (розбій), а його дії
правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК
України.

Визнаючи винним обвинуваченого
ОСОБА_1 і обираючи йому міру покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, що
відноситься, відповідно до ст. 12 КК
України, до тяжких злочинів, також
повною мірою вивчена особа
обвинуваченого: відповідно до вимоги
ГІБ МВС України ОСОБА_1 раніше
неодноразово судимий (а.с.132-134 т.1), на
обліку в лікаря психіатра не перебуває
(а.с.140 т.1), перебуває в на обліку в
лікаря нарколога з приводу
алкоголізму (а.с.141 т.1),
характеризується посередньо (а.с.139 т.1).

Судом, відповідно до ст. 66 КК
України, беруться до уваги обставини,
пом'якшуючі відповідальність
обвинуваченого ОСОБА_1: щире каяття,
добровільне відшкодування завданих
збитків.

Обставиною, що обтяжує
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України,
судом встановлено вчинення злочину
особою у стані алкогольного сп'яніння
та рецидив злочинів.

Підстав для застосування відносно
обвинуваченого ОСОБА_1 положень ст. 69
КК України судом не вбачається.

Суд враховує посередню
характеристику на ОСОБА_1 за місцем
його проживання, ту обставину, що він
раніше неодноразово судимий, його щире
каяття, вчинення кримінального
правопорушення в стані алкогольного
сп'яніння, думку потерпілих, які
претензій матеріального і морального
характеру до обвинуваченого не мають, і
вважають за можливе призначити ОСОБА_1
покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187
КК України у виді позбавлення волі,
оскільки виправлення обвинуваченого
без ізоляції від суспільства не
можливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України,
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засудженого, а також
запобігання вчиненню нових злочинів,
як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а тому
призначене покарання ОСОБА_1 буде
відповідати його особі і вчиненому ним
кримінальному правопорушенню.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_1 вчинив
вказане кримінальне правопорушення,
описане в даному вироці до
постановлення вироку Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області 28.03.2012 року, остаточне
покарання обвинуваченому ОСОБА_1
призначити у відповідності до ч.1, ч.4 ст.
70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим за
сукупністю злочинів у виді позбавлення
волі на певний термін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 187 КК
України і призначити йому покарання у
виді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання за
вироком Ковельського міськраойнного
суду Волинської області від 28.03.2012 року
більш суворим за даним вироком, і
остаточне покарання ОСОБА_1
призначити у виді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід у виді тримання під
вартою відносно ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу - залишити без
змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
відраховувати з дня його затримання, а
саме: 06.12.2011 року.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення
вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право
отримати в суді копію вироку.

Суддя
А.А. Бабіш