Справа №1-78
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді
Сергійко В.В.

при секретарі - Лозовик О.М.

з участю прокурора -Островського І.М.

потерпілих - ОСОБА_2 ОСОБА_3

представників потерпілих - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Черняхові справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Житомира, гр-на України, українця, освіта
н/середня, учень Головинського ВПУ НТ, не одруженого, проживає в АДРЕСА_1, раніше не
судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2006 року після 20 години, з метою
відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_1 прибув в с Осники, Черняхівського
району та підійшов до місцевого клубу. Побачивши, що вулиці перебуває
неповнолітній ОСОБА_3 з мобільним телефоном в руках, ОСОБА_1 вирішив відкрито
викрасти телефон.

Підійшовши до
неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_1 вдарив кулаком потерпілого в область грудей,
який не втримався від удару і впав на землю, після чого застосувавши
насильство, що не є небезпечним для життя, наніс декілька ударів ногою по
тулубу та утримуючи за руку, викрав мобільний телефон «Самсунг Д-520», який
належав ОСОБА_2 вартістю 1399грн., в якому знаходилась сімкарта вартістю 20грн.

Всього ОСОБА_1 відкрито викрав чужого майна на загальну
суму 1419грн.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю,
розкаявся та показав, що дійсно 24.11.2006
року із АДРЕСА_1, з
метою викрадення мобільного телефону, приїхав в с Осники Черняхівського району, де біля клубу побачив
потерпілого ОСОБА_3, який тримав в руках мобільний телефон. Він підійшов до
потерпшого і вдарив рукою в груди, від чого той впав на землю. Він вдарив
ОСОБА_3 іще декілька разів ногою по тулубу і забрав мобільний телефон.

Крім визнання
вини підсудним, його вина у вчиненому злочині доведена повністю та
стверджується такими доказами:

Потерпіла
ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 24.11.2006
року приїхала в с Осники
до своєї баби, а у вечірній час знаходилась в місцевому клубі. До неї підійшов
знайомий ОСОБА_3 і попросив дати йому мобільний телефон. Взявши мобільний
телефон, ОСОБА_3 вийшов на вулицю. Через деякий час ОСОБА_3 зайшов в приміщення
клубу і, тримаючись за живіт повідомив, що його побив незнайомий і забрав
мобільний телефон. Пізніше дізналась, що телефон викрав підсудний, до якого
вона претензій не має, оскільки збитки їй відшкодовані.

Потерпілий
ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 24.11.2006
року у вечірній час знаходився на дискотеці, де також була його знайома
ОСОБА_2. У неї був новий мобільний телефон і він попросив у ОСОБА_2 телефон,
щоб подивитися. З мобільним телефоном він вийшов на вулицю і тримав телефон в
руках. Через деякий час до нього підбіг

2

незнайомий хлопець, вдарив рукою в
груди, від чого він впав на землю, наніс декілька ударів по тулубу і забравши
мобільний телефон, який належав ОСОБА_2, зник. Пізніше він дізнався, що
мобільний телефон у нього забрав підсудний. Будь-яких претензій до підсудного
не має.

Представники
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердили факт відкритого
викрадення мобільного телефону, обставини якого їм відомі зі слів потерпілих.
Представники також ствердили те, що будь-яких претензій до підсудного не мають.

Крім наведеного, вина підсудного стверджується
матеріалами справи, а саме:

Протоколом
огляду місця події, яким зафіксовано факт та місце відкритого викрадення
мобільного телефона у
ОСОБА_3, який належав ОСОБА_2 (а.с.З).

Протоколом
виїмки, відповідно до якого у підсудного ОСОБА_1 було вилучено сім-картку з
мобільного телефону ОСОБА_2 (а.с.52).

Оцінивши зібрані
по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у
вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК України,
як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Обставинами, що пом'якшують покарання в діях підсудного,
є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

У зв'язку з
повним визнанням вини підсудним, суд вважає за можливе розглядати справу у
відповідності до вимог ст. 299
КПК України.

Обираючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що
пом'якшують покарання та відсутність обставин, що їх обтяжують, а також особу
підсудного, який раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не
притягувався, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно,
повністю відшкодував заподіяну матеріальну шкоду.

За таких
обставин, призначаючи підсудному покарання у виді позбавлення волі, суд
приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання,
а тому звільняє ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на підставі
ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити
покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75
КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням та
іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до
ст. 76 КК
України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, навчання та періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписка про
невиїзд.

Речові докази: сім-карту до мобільного телефону залишити
ОСОБА_2

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом 15 діб після
проголошення.

Головуючий:
/підпис/ В.В. Сергійко Копія: вірно Суддя