справа № 642/5639/2015
провадження № 1кп/642/488/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимий, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
17.06.2015 року в вечірній час приблизно о 22 годині ОСОБА_5 знаходився разом з ОСОБА_6 біля кола трамваю АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_5 відвезти металеву двоколісну тачку «Кравчучку», яка належала ОСОБА_6 до нього додому за адресою АДРЕСА_1 на, що ОСОБА_5 дав свою згоду та взяв вказану тачку і поніс у напрямку мешкання ОСОБА_6 . В подальшому 17.06.2015 року в вечірній час, приблизно о 22 годині 15 хвилин, встановити точний час в ході досудового розслідування не представилось можливим, у ОСОБА_5 , коли він підійшов до місця мешкання ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаної тачки.
Так, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшовши до будинку АДРЕСА_1 , не заніс та не залишив власнику ОСОБА_6 в домобудівлі за місцем мешкання останнього його металеву тачку «Кравчучку», вартістю згідно судово товарознавчої експертизи №330 від 24.06.2015 року - 208 гривень та діючи таємно, з метою заволодіння чужим майном, взяв вказану тачку і поніс її до себе додому за адресою АДРЕСА_1 , де приховав тачку у себе в кімнаті. Наступного дня, 18.06.2015 року у ранковий час, приблизно о 08-00 год., встановити точний час в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_5 продовжуючи злочинні дії, знаходячись у себе дома за адресою АДРЕСА_1 з метою доведення скоєння злочину до кінця і розпорядженням викраденим майном, усвідомлюючи, що викрадена тачка належить ОСОБА_6 добровільно не відмовився від доведення злочину до кінця, не повернув тачку власнику, а розпорядився викраденим майном на власний розсуд та пішов з нею на Центральний ринок, розташований по вул. Енгельса, 29 в м. Харкові і продав невідомій особі за 40 гривень, які витратив на свої потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 208 гривень. Після чого, 18.06.2015 року в денний час, приблизно о 12 год., точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, з метою приховування скоєного ним злочину, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_6 вигадану легенду, що його тачку він начебто залишив 17.06.2015 у власника в домобудівні №14, та чому вона там відсутня йому не відомо.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно 17.06.2015 року в вечірній час приблизно о 22 годині він разом з ОСОБА_6 знаходились біля кола трамваю. ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_5 відвезти металеву двоколісну тачку «Кравчучку», до нього додому за адресою АДРЕСА_1 на, що ОСОБА_5 дав свою згоду та взяв вказану тачку і поніс у напрямку мешкання потерпілого. В цей же день, в вечірній час, ОСОБА_5 , коли він підійшов до місця мешкання ОСОБА_6 , та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшовши до будинку АДРЕСА_1 , не заніс та не залишив в домобудівлі за місцем мешкання потерпілого його металеву тачку «Кравчучку», взяв вказану тачку і поніс її до себе додому за адресою АДРЕСА_1 , де приховав тачку у себе в кімнаті. Наступного дня, 18.06.2015 року у ранковий час, ОСОБА_5 пішов з тачкою на Центральний ринок, і продав її невідомій особі за 40 гривень, які витратив на свої потреби. Прохає його строго не наказувати. Заявив що повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив таємнє викрадення чужого майна (крадіжку) тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, ніде офіційно не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого суд не вбачає.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, однак, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов н заявлявся.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за якими призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, поклавши в силу вимог ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , не застосовувався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №330 від 24.06.2015 року у розмірі 245 грн. 52 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1