Справа № 192/202/15-к
Провадження № 1-в/192/82/15
УХВАЛА

"02" березня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь у

режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяви засудженого ОСОБА_6 , 1970 року народження, про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 18.06.2004 року

Кінець строку: 18.06.2018 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 раніше судимий 04.02.1997 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.166 КК України (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права працювати в правоохоронних органах строком на 3 роки. Указом Президента України Про помилування від 27.04.1999 року строк покарання скорочений до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 18 днів.

У даній справі ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.187, п.6,п.12 ч.2 ст.115, ст.70 КК України вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 24 грудня 2004 року до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_5 прибув 20 березня 2013 року.

Засуджений відбув 3/4 строку покарання.

11 лютого 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив звільнити його умовно-достроково.

Представник Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого Вказав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, так як він участі в програмах диференційованого впливу не приймає та не виконує робіт із благоустрою установи, не приймає участі в організації виховних заходів та у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

Прокурор заперечував проти умовно-дострокового звільнення, оскільки поведінка засудженого свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

З довідки про заохочення та стягнення убачається, що засуджений ОСОБА_5 мав шість заохочень та допустив одне порушення режиму утримання, стягнення за яке погашене у встановленому законом порядку (а.с.8).

Як видно з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 за час відбування у Солонянській ВК-21 працює слюсарем у цеху ВГМ, не бере участі в організації виховних заходів та у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, уникає виконання робіт із благоустрою установи (а.с. 7).

Засуджений уже звільнявся умовно-достроково, належних висновків не зробив та вчинив особливо тяжкі злочини.

З огляду на наведене суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка не є сумлінною.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий