Березівський районний суд Одеської області
Справа №1-41/2011 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

20 червня 2011 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого Судді Лебединського С.Й., судді Деткова О.Я.,

народних засідателів Максименко В.Ф., Косман С.В.. ОСОБА_1,

при секретарях Данилейчук Л.В., Музики О.Ф., Мостової Т.В.,

за участю помічників прокурора Гасанової О.М., Доброжана А.І., Володіна Є.О.,

захисників підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_3,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, до затримання навчався у ПТУ №19 м. Березівка Одеської області, мешкав по вул. Пушкінській, 44-а, смт Миколаївка, Миколаївського району Одеської області, раніше не судимого;

у скоєнні злочину передбаченому п.7, 12, ч.2 ст.115 КК України.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, ІНФОРМАЦІЯ_4, до затримання не працював і не навчався, мешкав по вул. Гагаріна, 16-а, смт Миколаївка, Миколаївського району Одеської області, раніше не судимого;

у скоєнні злочину передбаченому п.7, 12, ч.2 ст.115 КК України.

В с т а н о в и в:

17 квітня 2009 р. з 21-00 години ОСОБА_5, і ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного спяніння знаходились у центральному парку культури та відпочинку смт Миколаївка, Миколаївського району Одеської області, де разом із своїми знайомими ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, вживали спиртне, розповідали анекдоти та голосно сміялись.

Приблизно о 21 годині 30 хвилин в парк прийшов потерпілий ОСОБА_16, який також знаходився у стані алкогольного спяніння, привітався з присутніми та сів на лавку разом із ОСОБА_5.

ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_16 вжити разом із ними 50 грам горілки на що той погодився.

Через деякий час ОСОБА_5 знову запропонував ОСОБА_16 вжити спиртне, на що останній категорично відмовився і при цьому зробив зауваження щоб ОСОБА_5 та інші вели себе тихіше.

Розцінивши зауваження ОСОБА_16 як образу. між ним і ОСОБА_5 виникла сварка, яка продовжувалась приблизно 15 хвилин і яка переросла в бійку.

Так, ОСОБА_5 піднявшись з лавки і знаходячись перед потерпілим ОСОБА_16, який у той час продовжував сидіти на лавці, з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень з мотиву раптово виниклих неприязних відносин що виникли на ґрунті особистих стосунків, наніс останньому чисельні удари в область голови і шиї кулаками рук та колінами, збивши його на асфальт. Далі він продовжив наносити ОСОБА_16 удари ногами обути в кросівки також в область голови шиї та тулубу, поки його не зупинили ОСОБА_7 і ОСОБА_9.

Поки потерпілий ОСОБА_16 лежав на асфальті до нього підійшов ОСОБА_6 і також з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень з мотиву раптово виниклих неприязних відносин що виникли на ґрунті особистих стосунків, наніс потерпілому чисельні удари ногами обутими в кросівки в область голови шиї і тулубу.

Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий піднявся з асфальту сів на лавку, і через приблизно пять хвилин хитаючись пішов.

18 квітня 2009 р. біля парку культури та відпочинку смт Миколаївка, Миколаївського району Одеської області був виявлений труп потерпілого ОСОБА_16.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №365 від від 08 жовтня 2010 р. смерть ОСОБА_16 наступила в наслідок пошкоджень шиї в результаті сильних ударів в область шиї і чисельних переломів підязичної кістки і хрящів гортані від яких наступив набряк гортані, який у свою чергу визвав механічну асфіксію. З моменту спричинення травми шиї і до розвитку механічної асфіксії в наслідок травматичного набряку гортані пройшов період приблизно 10-20 хвилин, про що зокрема свідчить відсутність лейкоцитарної реакції з боку пошкоджених мяких тканин шиї. Протягом цього проміжку часу потерпілий міг вчиняти окремі активні дії, зокрема рухатись.

Підсудний ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав частково заявлений цивільний позов не визнав.

Показав суду, що дійсно знаходився 17 квітня 2009 р. з 21-00 години в парку смт Миколаївка, де разом із своїми знайомими вживав спиртне. До них підійшов ОСОБА_16, який також був у нетверезому стані, та сів поряд. Між ним і потерпілим в процесі спілкування раптово виникли неприязні відносини які спровокував потерпілий, почалась сварка яка переросла в бійку. При цьому, він наніс потерпілому ОСОБА_16 3-4 удари в область голови від чого той упав, а коли намагався піднятись, то він ще наніс йому удари ногами обутими в кросівки в область ребер, після чого його від побиття ОСОБА_16 відтягнув ОСОБА_7. Умислу вбивати ОСОБА_16 не мав, із ОСОБА_6 про нанесення ударів не домовлявся, в шию потерпілого не бив, ніяких хуліганських мотивів у його діях не було. Після бійки потерпілий сам піднявся з асфальту, посидів на лавці і пішов. Наполягав що смерть ОСОБА_16 заподіяв хтось інший, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.

Підсудний ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав частково заявлений цивільний позов не визнав.

Показав суду, що сварка, а потім і бійка була між ОСОБА_16 і ОСОБА_5. При цьому конфлікт розпочав ОСОБА_16. Він зі свого боку наніс потерпілому 3-4 удари ногами виключно в область ребер. Умислу вбивати ОСОБА_16 також не мав, із ОСОБА_5 про нанесення ударів не домовлявся, в шию потерпілого не бив. Після бійки потерпілий сам піднявся посидів на лавці і пішов. Наполягав що смерть ОСОБА_16 заподіяв хтось інший, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.

Вина підсудних знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Показами потерпілої ОСОБА_17, матері загиблого ОСОБА_18, яка показала, що 17 квітня 2009 р. після 21-00 години дзвонила до сина на мобільний телефон. В телефоні вона почула крики із застосуванням ненормативної лексики. Син відповів їй що збирається до дому і скоро прийде, але до дому так і не прийшов.

Показами потерпілої ОСОБА_19, дружини загиблого ОСОБА_18, яка показала, що 17 квітня 2009 р. вона разом із останнім з приблизно з 17 годин 20 хвилин і до 20-00 годин перебували у барі «Смакота», де були на дні народження та вжили приблизно пляшку горілки. Коли прийшли до дому то почали сваритися через те, що чоловік хотів ще піти до бару та вжити ще алкоголь, при цьому взяти з собою сина, але вона не пускала йти з дитиною. Приблизно о 21 годині 30 хвилин вона забрала дитину з бару «Сара», де з сином був її чоловік. Куди він пішов потім їй не відомо.

Показами свідка ОСОБА_7, який показав суду, що дійсно 17 квітня 2009 р. після 21-00 годині підсудні разом із іншими особами знаходились у центральному парку смт Миколаївка, де відпочивали, при цьому активно вживали алкоголь, голосно сміялись розповідаючи анекдоти. потім до них підійшов ОСОБА_18. Між ОСОБА_18 і ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла в бійку у ході якої ОСОБА_5 наніс потерпілому удари руками і колінами в область голови, а коли той впав на асфальт, ще і удари ногами. Далі до побиття приєднався ОСОБА_6, який зі свого боку наніс потерпілому декілька ударів ногами. Підсудні били потерпілого не одночасно, а коли їх по відтягували від потерпілого, то вони заспокоїлись і більше бійку ніхто не продовжував. Потерпілий сам піднявся з асфальту сів на лавку і десь через 5-ть хвилин пішов, при цьому його ніхто з підсудних не намагався доганяти чи продовжувати бійку.

Показами свідка ОСОБА_8, який показав суду що 17 квітня 2009 р. між ОСОБА_18 і ОСОБА_5 виникла сварка в ході якої вони ображали один одного. Потім ОСОБА_5 почав бити ОСОБА_18 від чого той упав на асфальт, продовжувалось побиття 5-10 хвилин. Також ОСОБА_18 бив і ОСОБА_6. Коли підсудних відтягнули вони не намагались продовжувати бійку. ОСОБА_18 сам піднявся з асфальту, потім посидів на лавці і пішов.

Показами свідка ОСОБА_9, який показав суду, що вони усі разом були в парку біля памятника де випивали спиртне. Потім до них приєднався потерпілий ОСОБА_18, який також вживав спиртне разом із ними. ОСОБА_5 почав щось доказувати ОСОБА_18 і між ними виникла сварка, а потім і бійка. В процесі бійки підсудний ОСОБА_5 ударами рук в область обличчя ОСОБА_18 збив його на асфальт після чого став наносити удари ногами, поки його не відтягнули. Після бійки ОСОБА_18 піднявся, посидів на лавці і хитаючись пішов.

Показами свідка ОСОБА_20, який показав суду, що між потерпілим та ОСОБА_5 виникла сварка в ході якої останній наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_18, від яких той упав на асфальт. Від ОСОБА_18 підсудного ОСОБА_5 відтягнули ОСОБА_7 і ОСОБА_9. Після бійки потерпілий піднявся посидів на лавці і пішов.

Показами свідка ОСОБА_11, який показав суду, що 17 квітня 2009 р. після 21-00 годині був у парку разом із іншими знайомими. У час коли була бійка він відходив по воду, потерпілого ОСОБА_18 навіть в обличчя не знає. Проте, коли повернувся то чув від ОСОБА_5 розказ що була бійка і той побив якогось чоловіка який образливо ставився до них.

Показами свідка ОСОБА_13, який показав суду, 17 квітня 2009 р. після 21-00 годині був у парку разом із іншими знайомими. Свідок бачив як між потерпілим ОСОБА_18 і підсудними ОСОБА_6 і ОСОБА_5 виникла сварка в ході якої ОСОБА_5 наносив удари кулаками рук потерпілому в область обличчя. При цьому ОСОБА_6 кричав що не дозволить ображати ОСОБА_5 кому не будь. ОСОБА_5 відтягнули від потерпілого присутні ОСОБА_7 і ОСОБА_9. Після бійки потерпілий встав і хитаючись пішов. Його доганяти та продовжувати бійку а ні ОСОБА_5 а ні ОСОБА_6 не збирались.

Показами свідка ОСОБА_21, який показав суду, що працює оперуповноваженим карного розшукк Миколаївського РВ ГУ МВС України в Одеській області. 18 квітня 2009 р. приблизно о 9-00 годин йому зателефонували і повідомили що знайдено труп ОСОБА_16. В ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено що минулого дня потерпілий ОСОБА_16 прийшов в парк з пляшкою пива. В ході його перебування у парку між потерпілим і ОСОБА_5 виникла варка в ході якої останній почав бити потерпілого. Потім до потерпілого підбіг ОСОБА_6 і також став наносити удари коли той лежав на асфальті. Після закінчення бійки потерпілий пішов, а зранку він був виявлений на відстані приблизно 50 метрів від лавок.

Показами свідка ОСОБА_22, який показав що точної дати не памятає, але по суті надав суду свідчення аналогійні свідченням свідка ОСОБА_21.

Показами свідка ОСОБА_23, що надав суду свідчення аналогійні показам ОСОБА_11.

Показами свідка ОСОБА_15, який показав суду, що також 17 квітня 2009 р. був разом із іншими в парку культури та відпочинку смт Миколаївка де всі вживали спиртне. Між потерпілим ОСОБА_16 і підсудними виникла сварка у ході якої ОСОБА_5 почав бити потерпілого, а далі його також бив і ОСОБА_6. Після того як хлопців відтягнули, то потерпілий піднявся сів на лавку а потім пішов.

Вина підсудних також знайшла своє підтвердження і на досудовому слідстві.

Телефонним повідомленням від невідомої особи від 18 квітня 2009 р. про те, що на вул. Д.Ковальова смт Миколаївка, біля скверу лежить труп ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, місцевого мешканця.

/т.1 а.с.6/

Протоколом огляду місця події від 18 квітня 2009 р., з фотографіями з якого вбачається, що в центральном парке культури та відпочинку смт Миколаївка був виявлений труп ОСОБА_16 з ознаками насильницької смерті у вигляді множинних пошкоджень голови.

/т.1 а.с.7-12/

Явкою з зізнанням написаною ОСОБА_5, в який він власноручно написав як проходила бійка між ним, підсудним ОСОБА_6 і ОСОБА_16 17 квітня 2009 р. в парке смт Миколаївка

/т.1 а.с.37, 37об./

Явкою з зізнанням написаною ОСОБА_6, в який він власноручно написав як проходила бійка між ним, підсудним ОСОБА_5 і ОСОБА_16 17 квітня 2009 р. в парке смт Миколаївка

/т.1 а.с.47, 47об./

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27 квітня 2009 р. з участю підсудного ОСОБА_6, у якому підсудний ретельно показав яким чином, хто, де і в яки частини тіла наносив удари потерпілому ОСОБА_16

/т.1 а.с.122-128/

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17 червня 2009 р. з участю свідка ОСОБА_7, у якому останній ретельно показав яким чином ОСОБА_5 і ОСОБА_6 наносили удари ОСОБА_16 кулаками і ногами в область голови, шиї і тулубу, поки він сидів на лавці, а потім коли упав на землю

/т.1 а.с.157-178/

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19 червня 2009 р. з участю свідка ОСОБА_15, у якому останній ретельно показав яким чином ОСОБА_5 і ОСОБА_6 наносили удари ОСОБА_16 кулаками і ногами в область голови, шиї і тулубу.

/т.1 а.с.184-194/

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19 червня 2009 р. з участю свідка ОСОБА_8, у якому останній ретельно показав яким чином ОСОБА_5 і ОСОБА_6 наносили удари ОСОБА_16 кулаками і ногами в область голови, шиї і тулубу.

/т.1 а.с.211-220/

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19 квітня 2009 р. з участю підсудного ОСОБА_5, у якому підсудний ретельно показав яким чином, хто, де і в яки частини тіла наносив удари потерпілому ОСОБА_16

/т.1 а.с.226-241/

Протоколом очної ставки між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 від 29 липня 2009 р. у якому вони підтвердили факт побиття ними потерпілого ОСОБА_16 17 квітня 2009 р. в парке смт Миколаївка.

/т.1а.с.292-295/

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №365 від 08 жовтня 2010 р. згідно якої при дослідженні трупа ОСОБА_16 були виявлені синці та садини на обличчі, слізістої оболонки верхньої та нижньої губи, синець та садина у тому числі і полу місячної форми, на передній і боковій поверхні шиї, синець на груді зліва; закритий прямий перелом 5-6 лівих ребер; множини переломи підязичної кістки і хрящів гортані (пошкодження у виді повного поперечного розриву лівого сінхродрозу підязичної кістки, що виникло при застосуванні сили вдалі від місця пошкодження; неповний непрямий перелом кута щитовидного хряща, що виник від згинання при застосуванні травмуючий сили вдалі від місця пошкодження; неповний непрямий перелом кута щитовидного хряща, що виник від згинання при прикладенні травмуючий сили в місці перелому; повний непрямий перелом лівого верхнього рожка щитовидного хряща, що виник від згинання при прикладенні травмуючий сили вдалі від місця перелому; повний прямий перелом правого нижнього рожка щитовидного хряща, що виник від від розгинання при прикладенні травмуючий сили в місці перелому; неповний прямий перелом дуги персневидного хряща в її серединній частині, що виник від розгинання, при прикладенні травмуючий сили у місці перелому.

Вказані ушкодження спричинені дією тупих предметів, якими могли бути кулаки, коліна, обуті ноги.

Пошкодження, виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_16 (зокрема перелами шиї) могли бути спричинені при механізмі описаному у своїх показах ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також свідками ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_8, Так, грубий характер ушкоджень не укладається в картину удавлення руками. ОСОБА_22 ушкодження більше характерні для сильних і неодноразових ударів в область шиї тупими предметами (якими могли бути кулаки, коліна і т.д.). Виключення ставлять окремі полу місячні садини і від граничні по розмірам синців в області шиї, які могли створитися при захвативанні шиї пальцями рук під час боротьби. Положення потерпілого в момент спричинення пошкоджень могло бути самим різним і у процесі заподіяння ушкоджень могло неодноразово змінюватися.

Після спричинення пошкоджень шиї в результаті сильних ударів в область шиї і множинних переломів підязичної кістки і хрящів гортані розвився травматичний набряк гортані, який у свою чергу викликав механічну асфіксію. З моменту спричинення травми шиї до розвитку механічної асфіксії в наслідок травматичного набряку гортані і настанням смерті пройшов період часу коло 10-20 хвилин, про що зокрема свідчить відсутність лейкоцитарної реакції з боку пошкоджених мяких тканин шиї. На протязі цього проміжку часу загиблий міг вчинювати окремі активні дії, зокрема рухатися.

Переломи кісток і хрящів гортані, садини в області передньої поверхні шиї, спричинені під час давлення на область шиї відповідно до п.2,1 «Правил» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, как небезпечні для життя в момент заподіяння і що потягнуло за собою смерть.

Перелами 2-х ребер при житті тягнуть за собою тривалий розлад здоровя, більш 21 дня і відповідно до п.2.2.2 правил відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

/т.3 а.с.150-162/

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_5 №27 від 12 червня 2009 р. згідно з якою у підсудного ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садин верхніх кінцівок. Вказані ушкодженні могли створитися в результаті неодноразового ударного впливу тупим твердим предметом або від ударів об тверди предмети. Давність виникнення ушкоджень в предках 2-5 діб до часу проведення освідування і могли створитися 17 квітня 2009 р..

/т.2 а.с.61-62/

Висновком судово-імунологічної експертизи 3543 від 10 червня 2009 р., згідно якої на лівій кросівки, добровільно виданої ОСОБА_5 виявлена кров людини, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_16

/т.2 а.с.80-87/

Висновком судово-цитологічної експертизи №231 від 26 травня 2009 р. згідно якої у піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_5 не виключається наявність суміші кліток від ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_16.

/т.2 а.с.124-128/

Висновком судово-цитологічної експертизи №232 від 26 травня 2009 р. згідно якої у піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_6 не виключається наявність суміші кліток від ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_16.

/т.2 а.с.132-136/

Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №547 від 28 травня 2009 р., згідно якого ОСОБА_5 будь яким психічним захворюванням не страждав і не страждає. На період інкримінованого йому діяння ознак тимчасового хворобного розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані простого непатологічного алкогольного спяніння, міг у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, розуміти зміст предявленого йому обвинувачення, показів свідків, необхідність відповідальності, приймати участь у судових засіданнях. Застосуванню примусових мір медичного характеру не потребує.

/т.2 а.с.177-179/

Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №538 від 26 травня 2009 р., згідно якого ОСОБА_6 будь яким психічним захворюванням не страждав і не страждає. На період інкримінованого йому діяння ознак тимчасового хворобного розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані простого непатологічного алкогольного спяніння, міг у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, розуміти зміст предявленого йому обвинувачення, показів свідків, необхідність відповідальності, приймати участь у судових засіданнях. Застосуванню примусових мір медичного характеру не потребує.

/т.2 а.с.185-187/

Висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи №231 від 09 липня 2009 р. за яким у ОСОБА_5 ознак алкоголізму не виявлено, примусового лікування від алкоголізму не потребує.

/т.2 а.с.193-194/

Висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи №232 від 09 липня 2009 р. за яким у ОСОБА_6 ознак алкоголізму не виявлено, примусового лікування від алкоголізму не потребує.

/т.2 а.с.193-194/

Суд вважає, що винність ОСОБА_5 і ОСОБА_6 доведена повністю доказами зібраними як на досудовому так і у судовому слідстві.

Проте, суд вважає що кваліфікація дій підсудних за п.7,12 ч.2 ст.115 КК України є неправильною

Так у судовому засіданні не було встановлено що підсудні вчинили протиправне заподіяння смерті іншій людині з хуліганських мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що правильною кваліфікацією дій підсудних є ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження вчинене групою осіб.

Приймаючи рішення про перекваліфікацію дій підсудних суд виходив з дослідження доказів по справі, зясуванні змісту і спрямованості умислу винних. Питання про умисел суд вирішував виходячи з всіх обставин вчиненого діяння, зокрема характеру і локалізації тілесних ушкоджень, причин припинення злочинних дій, поведінку винних і потерпілого, що передувало події і їхні стосунки. Суд також при цьому враховує субєктивне ставлення винних до наслідків своїх дій, а саме необережність щодо спричинення смерті ОСОБА_16.

Не визнання підсудними своєї вини у вчиненому суд розцінює як їхній спосіб самозахисту від предявленого обвинувачення.

Су критично оцінює посилання підсудних на те, що смерть потерпілому ОСОБА_16 заподіяв хтось інший, оскільки це було повністю спростовано встановленим у судовому засіданні обємом доказів.

Розглядаючи заявлений по кримінальній справі цивільний позов суд вважає наступне.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої в наслідок порушення її прав.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з протиправної поведінкою щодо членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань і ступнею вини особи підсудного. При визначені розміру відшкодування судом враховуються принципи розумності на справедливості.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її дружині.

При вирішенні питання заявленого цивільного позову суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню. Суд приходить до такого висновку враховуючи стосунки які були між загиблим ОСОБА_16 та його дружиною ОСОБА_19, а також враховуючи підстави виваженості розумності і справедливості.

При призначенні підсудному ОСОБА_5 міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, його характеристики, те що він скоїв злочин вперше, написав явку з зізнанням і те що на час вчиненого він був неповнолітнім. Також суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв злочин у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин покарання підсудному має бути призначено у вигляді ізоляції від суспільства, а міра покарання призначена з урахуванням особливостей призначення покарання неповнолітнім.

При призначенні підсудному ОСОБА_6 міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, його характеристики, те що він скоїв злочин вперше, написав явку з зізнанням. Також суд враховує, що ОСОБА_6 скоїв злочин у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин покарання підсудному має бути призначено у вигляді ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.231, 323-324 КПК України, суд

З а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід залишити підсудним тримання під вартою

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання з 19 квітня 2009 р..

Строк відбування покарання ОСОБА_6, рахувати з часу затримання з 20 квітня 2009 р..

Речові докази по справі /т.1 а.с.8-30/ після набрання вироку чинності знищити.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_19 моральну шкоду у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий Суддя ________________________________________ /Лебединський С.Й./

Суддя:______________________________________________________ /ОСОБА_24Я./

Народні засідателі:

________________________________________ /ОСОБА_25Ф./

________________________________________ /ОСОБА_1І./

_________________________________________ /ОСОБА_26В./