Справа № 159/687/13-к
Провадження № 1-кп/159/48/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 26.03.2013

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря Бортюка А.С.

прокурора Бородчук О.В.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000077 про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_3 13 січня 2013 року, близько 20.00 год., знаходячись на дорозі навпроти будинку № 17 по вул. Демянівка в с. Уховецьк Ковельського району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, з метою вчинити бійку підбіг до неповнолітнього ОСОБА_1, та з особливою зухвалістю наніс йому один удар головою в обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_1 впав на землю. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_3 з особливою зухвалістю, виражаючись при цьому нецензурною лайкою, наніс останньому декілька ударів ногою по тулубу. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_3Ю потерпілому ОСОБА_1 завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою носа з скривленням носової переділки, саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винність у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю і по суті предявленого обвинувачення показав, що дійсно ввечері 13 січня 2013 року потерпілий ОСОБА_1 разом із своїми друзями приходив до нього в будинок щедрувати, після чого він вибіг на вулицю та намагався зясувати у ОСОБА_1 чи розбирав він кілька років тому залізничне полотно. Отримавши відповідь про непричетність до події вирішив наказати потерпілого і завдав один удар головою по голові потерпілому. Від удару останній впав на землю, тоді він ще кілька разів наніс удари ногами по тулубу. В скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов прокурора визнає повністю.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні хуліганства доводиться також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами і зокрема:

Показаннями потерпілого ОСОБА_1, який пояснив, що того вечора щедрував разом із друзями та заходив до хати обвинуваченого в с. Уховецьк, останній вибіг за ними на вулицю та щось запитав, про якусь залізничну дорогу. Він відповів, що нічого про це не знає, після чого обвинувачений відразу наніс йому удар головою по голові, від якого він втратив свідомість та прийшов у себе лише в лікарні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила факт завдання обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень, від яких неповнолітній потерпілий був у непритомному стані, а по обличчю текла кров.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 082 від 30.01.2013 року у ОСОБА_1 відмічені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою носа з скривленням носової переділки, саден обличчя, які утворились від дії твердих тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с.38-39).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство).

Призначаючи покарання, суд у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує те, що ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості при обтяжуючих покарання обставинах перебуваючи в стані алкогольного спяніння, при цьому активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся у скоєному, що є обставинами, які помякшують покарання, приймаючи до уваги вік, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого, виключно позитивну характеристику за місцем проживання, ставлення до скоєного, та приходить до переконання про можливість і достатність призначення останньому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, із застосуванням ст. 75 КК України.

Підстав для застосування іншого виду покарання суд не вбачає.

В силу ст. 1206 ЦК України з підсудного також слід стягнути на користь держави в особі Ковельського МТМО витрати на лікування потерпілого в розмірі 1684,76 грн., які підтверджуються довідкою-розрахунком МТМО (а.с.42).

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Цивільний позов потерпілим в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обовязки у виді:

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Ковельського МТМО витрати на лікування потерпілого в розмірі 1684,76 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_5