Справа № 1-35/08
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ 01 квітня 2008 року

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді Антонюк К.І.

за
участю секретаря Марчак
Т.М.

прокурора Свириденко З.В.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського

суду
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м.Нововолинська, українця, гр.України, працюючого робітником ВАТ
«Нововолинський ливарний завод», неодруженого, проживаючого АДРЕСА_1, судимого
вироком Нововолинського міського суду за ст. 122ч.1 КК України до одного року
позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого з
випробуванням з іспитовим строком на один рік,

в скоєнні злочинів за ст.ст. 189ч.1,
189ч.2 КК України, суд,-

встановив:

ОСОБА_2 на протязі червня -листопада
2007 року в м.Нововолинську з погрозою застосування насильства неодноразово
вимагав в неповнолітнього ОСОБА_3 передачі йому грошей в сумі 5-10 грн.

Крім того, ОСОБА_2 в вересні 2007 року
перебуваючи в аудиторії професійно-технічного училища № 11 м.Нововолинська
вимагав в неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 передачі йому по 5
грн. кожним із потерпілих з погрозою застосування насильства щодо вказаних
осіб.

В зв'язку з тим, що вимога про
передачу грошей потерпілими не була виконана ОСОБА_2 в кімнаті № 526 гуртожитку
ПТУ № 11 м.Нововолинська вимагав повторно від потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 передачі йому грошових коштів в сумі 5 грн. погрожуючи
застосувати в майбутньому насильство над потерпілими.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні
від дачі показань відмовився, однак повністю визнав свою вину у вимаганні
грошових коштів в ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з
погрозою застосування насильства. У вчиненому щиро розкаюється.

Винність ОСОБА_2 в вимаганні передачі
чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілими, вчиненої
повторно підтверджуються слідуючими дослідженими доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому
засіданні показав, що він з підсудними та іншими потерпілими навчався в
професійно-технічному училищі № 11. Під час навчання перебуваючи в аудиторії
училища ОСОБА_2 звернувся до нього, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з вимогою
принести йому кожним по 5 грн. Вимога супроводжувалась погрозами побити їх у
разі невиконання. Ніхто із потерпілих коштів підсудному не передав. В листопаді
2007 року ОСОБА_2 в гуртожитку училища по вул.Луцькій 24 повторно вимагав
передачі йому грошових коштів в сумі 5 грн. Вимога була спрямована до нього,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7. У випадку невиконання його вимоги підсудний
погрожував застосуванням насильства над ними. Вимогу та погрозу сприймали
реально, однак грошей підсудному не передавали.

Допитані в судовому засіданні
потерпілі ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 повністю підтвердили показання потерпілого
ОСОБА_4 З показань потерпілих вбачається, що підсудний двічі в вересні та
листопаді 2007 року вимагав передачі йому грошових коштів в сумі 5 грн. з
погрозою застосування насильства в майбутньому у випадку невиконання його
вимог. Потерпілі вважали, що Деркач може здійснити свої погрози, однак його
вимоги не виконували.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
показав, що перебуваючи в листопаді 2007 року в гуртожитку училища чув як
підсудний вимагав в потерпілих передачі йому грошових коштів.

З показань свідка ОСОБА_10 також
вбачається вчинення підсудним вимагання грошей у потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтвердив свої показання на досудовому слідстві в тому, що в
м.Нововолинську на протязі червня - листопада 2007 року до нього неодноразово
підходив ОСОБА_2 і вимагав передачі йому 5-10 гривень з погрозами застосування
насильства. Він двічі передавав йому по 10 грн. На даний час претензій до
підсудного не має, просить його не карати.

Всебічно, повно дослідивши обставини
справи, оцінивши показання підсудного, потерпілих, свідків в їх сукупності суд
приходить до висновку про винність ОСОБА_2 в вчиненні вимагання чужого майна з
погрозою насильства над потерпілими, дії вчинені неодноразово.

Суд кваліфікує злочинні дії ОСОБА_2 за
ч.2 ст. 189 КК України, вимагання, вчинене повторно, з погрозою насильства над
потерпілими.

Досудовим слідством перший епізод
вимагання кваліфіковано за ч.1 ст. 189 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 25 грудня 1992 року «Про судову практику в справах
про корисливі злочини проти приватної власності» зі змінами внесеними
послідуючими постановами, у випадку вчинення винною особою декількох злочинів,
передбачених однією статтею, її дії за відсутності інших кваліфікуючих ознак
належить кваліфікувати, як повторність. Додатково кваліфікувати перший злочин
ще і за частиною першою не потрібно.

Приймаючи до уваги що підсудним
вчинено декілька однорідних злочинів, з кваліфікуючою ознакою повторність, тому
суд вважає, що кваліфікація першого епізоду вимагання за ч.1 ст. 189 КК України
є зайвою, тому виключає зі звинувачення ч.1 ст. 189 КК України.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що підсудним вчинено тяжкий злочин,
злочинні дії вчинялись неодноразово, також враховує, що підсудним вимагались
гроші в незначних розмірах, збитки потерпілим не спричинені, дані про особу,
його посередню характеристику, що на даний час працює, обставини які
пом'якшують покарання - вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття,
обставин, які обтяжують покарання суд не
вбачає.

Приймаючи до уваги наявність обставин,
які пом'якшують покарання - щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому
віці, обставини вчинення злочину, зокрема вимагання грошових коштів в незначних
розмірах, відсутність спричинення потерпілим шкоди, думку потерпілих не карати
підсудного, що на даний час підсудний працює, суд приходить до висновку, що зазначені
обставини справи та дані про його особу істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину і впливають на пом'якшення покарання, передбаченого в санкції
ч.2 ст. 189 КК України. На підставі ст. 69 КК України суд призначає покарання
більш м'яке, ніж передбачене в санкції статті у виді виправних робіт.
Призначене судом покарання є необхідним та достатнім для виправлення підсудного
та попередження вчинення нових злочинів.

Вироком Нововолинського міського суду
від 5.12.2007 року ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст. 122 КК України у виді
позбавлення волі на один рік. На підставі ст.ст.75, 104 КК України засудженого
звільнено від покарання з іспитовим строком один рік. Злочин підсудним вчинено
до постановлення вироку, тому застосування принципів поглинення, часткового або
повного складання призначених покарань на підставі ст.70 КК України не
допускається, кожний вирок виконується самостійно.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
суд,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні
злочину за ст.189 ч.2 КК України, та призначити покарання на підставі ст.69 КК
України у виді виправних робіт по місцю праці на строк два роки з відрахуванням
в дохід держави двадцяти відсотків із заробітної плати.

Строк покарання рахувати з моменту
звернення вироку до виконання.

Даний вирок суду та вирок
Нововолинського міського суду від 5.12.2007 року, яким засуджено ОСОБА_2 за ст.
122ч.1 КК України до одного року позбавлення волі, з іспитовим строком на один
рік на підставі ст.ст. 75, 104 КК України виконується самостійно.

Запобіжний захід - підписку про
невиїзд залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено шляхом
подачі апеляції до апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Головуючий підпис

Згідно
з оригіналом

Суддя К.І. Антонюк