Справа №1-76/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
жовтня 2007 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі
головуючого судді-Рябішина А.О. при секретарі-Луговій Є.В. з участю
прокурора-Запорожець Н.О. адвоката-ОСОБА_18

представників потерпілих адвокатів- ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава справу про
обвинувачення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,

уродженця
с.Копили Полтавського району, українця , гр.

України , з
середньою освітою , не одруженого , раніше

судимого:

1. 26.12.2005 року Полтавським райсудом за ст..15 4.2-185 ч.2

КК України до 1
року позбавлення волі з іспитовим строком

1 рік;

мешканця
АДРЕСА_1,

офіційно
зареєстрованого АДРЕСА_2

АДРЕСА_2
в скоєнні злочину передбаченого ст..ст..296 ч.3
, 122 ч.1 КК України,-

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., уродженця м.Полтава, українця , гр.України , з середньою
освітою , не працюючого , не одруженого , не судимого силу ст..89 КК України ,
мешканця АДРЕСА_2 в скоєнні злочину передбаченого ст..296 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 29.01.2006 року
, близько 23-00 годин , перебуваючи поблизу кафе-бару "Лісок" в
АДРЕСА_2 , діючи умисно , грубо порушуючи громадський порядок , з мотивів явної
неповаги до суспільства , що супроводжувалось особливою зухвалістю ,
безпричинно , шляхом нанесення неодноразових ударів ногами та кулаками рук по
верхній частині тіла , зокрема по обличчю , наніс гр.ОСОБА_5 тілесні ушкодження
у вигляді перелому кісток носу , гематом , крововиливів шкіри голови та ушкодження
верхньої та нижньої губ , припухання м"яких тканин потилиці ,
субкониктивальних крововиливів лівого ока , які згідно висновку експерта
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження , що спричинили короткочасний розлад
здоров"я.

Продовжуючи хуліганські дії підсудний ОСОБА_3 наніс удар
кулаком руки по правій частині обличчя ОСОБА_6
, яка вийшовши з автомобіля почала кричати та прохала припинити побиття її
чоловіка ОСОБА_5 , від
якого остання впала та втратила свідомість , внаслідок чого спричинив останній
тілесні ушкодження у вигляді гематом м"яких тканин обличчя , яке згідно
висновку експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження , що спричинило
короткочасний розлад здоров"я.

Далі
продовжуючи хуліганські дії підсудні ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 продовжували наносити неодноразові удари ногами по різним частинам
тулубу f потерпілого ОСОБА_5. Під
час вчинення з боку підсудних хуліганських дій відносно її чоловіка та її
особисто , потерпіла ОСОБА_6 прийшовши до тями , впала на останнього та закрила
його своїм тілом тим самим перешкоджаючи нанесенню ударів по нього. Але
підсудні ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 не зважаючи на дії потерпілої ОСОБА_6 по
припиненню їй хуліганських дій продовжували наносити удари по потерпілим ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Підсудний ОСОБА_3
16.06.2006 року близько 23-00 годин перебуваючи біля магазину продовольчих
товарів , що розташований за адресою АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих
неприязних відносин , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння
та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки , наніс два удари дерев"яною
палкою в область голови потерпілого ОСОБА_7 спричинивши йому тілесні ушкодження
у вигляді перелому лівої верхньої кінцівки , закритої черепно-мозкової травми ,
струсу головного мозку , забійної рани голови та набряку м"яких тканин лівої
кінцівки , які кваліфікуються згідно висновку судово-медичної експертизи № 1916
як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості , за ознакою тривалого
розладу здоров"я більш як на 21 день.

Підсудний ОСОБА_4 будучи
допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині не
визнав та пояснив суду , що 29.01.2007 року приблизно о 23-00 годині він зайшов
в кафе "Лісок" та взяв пляшку пива. Приблизно через 5 хвилин зайшов ОСОБА_3 і вони почали з
ним грати в більярд. Приблизно через 10-15 хвилни вони вийшли покурити. Коли
вони стояли на сходах і палили з кафе виходив якийсь чоловік і брутально
лаявся. Він штовхнув ОСОБА_3
в спину від чого він впав спочатку на сходи , а потім на землю. Коли він
підняв його то побачив , що у нього весь ніс у крові. За цим чоловіком з кафе
вийшла жінка. На них біля кафе чекало таксі. ОСОБА_3 пішов за цим чоловіком з"ясовувати стосунки. Він
ішов за ОСОБА_3 на відстані
5 метрі. Було дуже темно і він майже нічого не бачив. ОСОБА_3 і той чоловік
почали борюкатися , впали. Він не бачив щоб вони бились. Коли він підбіг до них
до побачив , що ОСОБА_3 лежить
на землі , а цей чоловік зверху на ньому. Він почав їх розбороняти. В цей час
до нього підбігла жінка і почала тягнути його за куртку , але він не звертав на
це уваги. Він зняв чоловіка з ОСОБА_3
і побачив , що у нього все лице було в крові. Поки він підвів ОСОБА_3 жінка
та чоловік сіли в машину і поїхали. Після цього він пішов додому , а куди пішов
ОСОБА_3 він не
знає. Цивільний позов не визнає.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в інкримінованих
йому злочинах не визнав та пояснив суду , що в той вечір близько 22-00 годин
він зайшов в кафе "Лісок" де зустрів ОСОБА_4. Вони з ним зіграли у більярд , взяли по пляшці пива. В
кафе в цей час було дуже багато людей. Вони пограли близько 15 хвилин і вийшли
на двір покурити. На початку 24-00 годин з кафе виходив незнайомий йому чоловік
, який брутально лаявся і штовхався. Він штовхнув його і він впав та розбив і
зламав собі ніс. ОСОБА_4 підняв його. Після того він пішов за тим чоловіком щоб
запитати навіщо він його штовхнув. Коли він підійшов до нього той чоловік почав
до нього чіплятися , розмахував руками та намагався нанести йому удар. Вони
почали з ним борюкатися та впали на землю. ОСОБА_4 розійняв їх і після того як він піднявся то побачив , що
біля кафе стоїть машина в яку направляється цей чоловік. Він пішов за ним. Коли
чоловік повернувся до нього він запитав його навіщо він його вдарив , а він в
свою чергу почав наносити йому удари , він в свою чергу схопив його за комір і
вони почали

борюкатися і
знову впали на землю. Потім їх розняли . Цей чоловік і інші сіли в машину і
поїхали. Цивільний позов також не визнає.

Що стосується заподіяння середньої тяжкості телесних
ушкоджень суду пояснив , що удар потерпілому наніс свідок ОСОБА_8 який сам це
підтверджує.

Не зважаючи на повне невизнання вини підсудними їх вина в об"ємі
обвинувачення визнаного судом доведеним повністю підтверджується показаннями
потерпілих , свідків , матеріалами справи в їх сукупності:

По епізоду
вчинення хуліганських дій підсудними ОСОБА_3, ОСОБА_4

Так потерпілий ОСОБА_5 будучи
допитаним в судовому засіданні пояснив , що 29.01.2007 року вони з дружиною ,
донькою були на дні народження ОСОБА_9 в с.Терешки в кафе "Лісок"
Полтавського району. Вони залишили дитину у ОСОБА_9 і пішли в кафе. Близько
23-00 годин вони зібрались їхати додому і викликали таксі. Першою з кафе вийшла
дружина , потім він з дитиною на руках , а за ним йшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10.
Коли вони вийшли то біля кафе нікого не було. Вони побачили машину і
попрямували до неї , а ОСОБА_9 їх проводжала. Після того як вони сіли в машину
таксист запитав чи не наша куртка знаходиться в машині. ОСОБА_10 вирішила
покласти куртку на видному місці , можливо хтось забере. Буквально через
декілька секунд за ОСОБА_10 встав він , щоб поквапити її оскільки дитина вже
хотіла спати. В цей момент на нього напали ззаду і вдарили в голову. Він почав
закривати голову руками. Його потягли за куртку , збили з ніг і почали бити
ногами. Все це відбувалось позаду машини за декілька метрів. Нападників було не
менше двох оскільки удари наносились з різних сторін. Він почув , що дружина
кричить щоб перестали його бити. Він хотів підвестися але втратив свідомість і
прийшов до тями вже в машині. При призначенні покарання покладається на розсуд
суду . Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 будучи
допитаною в судовому засіданні дала аналогічні свідчення додатково пояснивши ,
що коли її чоловіка били і вона почала кричати то в цей час один із нападників
підбіг до неї і вдарив кулаком в область правої скроні. Він удару вона впала і
вдарилась спиною об бордюр і на деякий час втратила свідомість. Прийшовши до
тями вона спочатку намагалась з"ясувати де знаходиться дитина , а потім побачила
, що її чоловіка продовжують бити двоє хлопців. Вона благала їх припинити це
але вони не реагували. Тоді вона впала на свого чоловіка закриваючи його своїм
тілом але нападники на це не реагували і продовжували наносити удари. Коли
удари припинились і вони разом із дівчатами підвели чоловіка то посадили його і
вона сама сіла в таксі. В цей час один із нападників почав дертися в машину але
таксист натиснув на газ і вони поїхали.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 будучи допитаними в судовому засіданні дали
свідчення які повністю співпадають із свідченнями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і викривають
підсудних у вчиненні хуліганських дій.

Вина підсудних також об"єктивно підтверджується матеріалами справи в
їх сукупності:

Так у своїй заяві до Полтавського РВ потерпіла ОСОБА_6 повідомляє про
вчинення щодо неї та її чоловіка хуліганських дій з боку невідомих осіб та
заподіяння їм тілесних ушкоджень.(а.с.91).

Згідно акту судово-медичного дослідження № 248 від
01.02.2006 року та висновку експерта № 3256 від 21.11.2006 року потерпілій ОСОБА_6 заподіяні легкі
тілесні ушкодження , що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я у
вигляді гематом м"яких тканин обличчя , а потерпілому ОСОБА_5 згідно акту
судово-медичного дослідження № 264 від 31.01.2006 року , висновку експерта № 3271
від 18.12.2006 року заподіяні легкі тілесні ушкодження , що потягли за собою
короткочасний розлад здоров"я у вигляді перелому кісток носу , гематом ,
крововиливів шкіри голови та ушкоджень верхньої та нижньої губ , припухання
м"яких тканин потилиці , субконюнктивальних крововиливів лівого ока .
(а.с.100,101,151,154,155).

У своєму висновку № 3271 від 18.12.2006 року експерт наголошує , що тілесні
ушкодження могли утворитись від дії травмуючого фактору яким могли бути руки
сжаті в кулак , ноги у взутті і удари наносились з достатньою силою. Механізм
заподіяння тілесних ушкоджень , що зазначений експертом співпадає із
свідченнями потерпілих щодо обставин подій та механізму заподіяння тілесних
ушкоджень.

Під час проведення зводин віч-на-віч з ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_6
підтвердила факт побиття підсудними її чоловіка та її саму , докладно розповіла
обставини , підтвердила механізм заподіяння тілесних ушкоджень . Вказані
свідчення ОСОБА_6 є стабільними , повністю узгоджуються із свідченнями
потерпілого ОСОБА_5 , показаннями свідків , висновками судово-медичних
експертиз щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень.(а.с. 176-181).

Свідок ОСОБА_10 під час проведення зводин віч-на-віч з ОСОБА_3 дала
свідчення які повністю узгоджуються із свідченнями потерпілих , свідка ОСОБА_9
, висновками судово-медичних експертиз щодо механізму заподіяння тілесних
ушкоджень та повністю спростовують версію підсудного. (а.с. 182-185).

Потерпіла ОСОБА_6 під час проведення зводин віч-на-віч з підсудним ОСОБА_4
дала свідчення аналогічні тим які вона давала і під час зводин віч-на-віч з
підсудним ОСОБА_3 які повністю викривають підсудних у вчиненні хуліганських
дій.(а.с.188-190).

Потерпілий ОСОБА_5 під час проведення зводин віч-на-віч з підсудними
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дав свідчення щодо обставин подій , механізму заподіяння
тілесних ушкоджень і вказані свідчення повністю узгоджуються із свідченнями
потерпілої ОСОБА_6 , показаннями свідків , висновками судово-медичних
експертиз.(а.с.191-198).

Свідок ОСОБА_9 під час проведення зводин віч-на-віч з підсудним ОСОБА_3
підтвердила факт побиття підсудними потерпілих , докладно виклала обставини які
повністю і в деталях узгоджуються із свідченнями потерпілих та іншими
матеріалами справи в їх сукупності.(а.с. 199-201).

Свідок ОСОБА_10 під час проведення зводин віч-на-віч з підсудним ОСОБА_4
також підтвердила факт побиття підсудними потерпілих , докладно виклала
обставини які повністю узгоджуються із свідченнями потерпілих та іншими
матеріалами справи в їх сукупності.(а.с.203,204).

Свідок ОСОБА_11 будучи допитаним в судовому засіданні
пояснив , що в той день він перевозив речі своїх знайомих і збирався заїхати до
свого товариша в с.Терешки. Він

зупинився
біля кафе і побачив бійку. Біля машини таксі він побачив як двоє били одного
чоловіка. Після цього він побачив як на нього впала жінка але удари не
припинялись.

До показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про те , що
ініціатором конфлікту був сам потерпілий суд ставиться критично і розцінює їх
як спробу допомогти підсудним уникнути відповідальності за скоєний злочин ,
оскільки вони є супереч.1ивими в важливих деталях обставин події злочину ,
суперечать один одному і спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Так свідок ОСОБА_12 будучи допитаною в судовому засіданні пояснила , що дитина
потерпілих відпочивала разом із ними і підходила до них коли вони з ОСОБА_15
грали в більярд і вона просила хлопців щоб вони грали обережно .

Між тим свідок ОСОБА_15 будучи допитаним в той же день
після вказаного свідка заперечував той факт , що дитина підходила до них хоч
один раз.

Свідки ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 будучи допитаними в судовому засіданні обидва пояснювали , що бачили
як ОСОБА_3 падав зі
сходів , між жоден з них не підтвердив той факт , що вони бачили один одного.

Жоден із вказаних свідків не підтвердив той факт , що обличчя підсудного ОСОБА_3 було в крові ,
що спростовує версію підсудного про те , що його штовхнув потерпілий.

За таких обставини суд вважає вину підсудних у вчиненні хуліганських дій
повністю доведеною сукупністю показань потерпілих , свідків , висновками
судово-медичних експертиз які повністю узгоджуються між собою в деталях і
повністю викривають підсудних.

По епізоду заподіяння підсудним ОСОБА_3
тілесних ушкоджень за СТ..122 ч.1 КК України.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 які є стабільними на протязі всього часу як
досудового слідства так і судового розгляду і які узгоджуються із іншими
матеріалами справи в їх сукупності і який пояснив , що 16.06.2006 року
приблизно о 22-00 годин він прийшов до орендованого ним магазину в с.Марківка
Полтавського району. Коли він туди прийшов то побачив , що на території СТО
стоять троє молодих хлопців і дівчина які починали виясняти стосунки із сином
сторожа та двома його друзями. Хлопці були в стані сильного алкогольного
сп"яніння і вони спільними зусиллями вивели їх з території СТО і зачинили
ворота. Колі ці хлопці повернулись і він з одним із них стояв та розмовляв
порозумівшись інші підбігли до нього та почали з"ясрвувати куди подівся
натовп. Йому нанесли декілька ударів . Під час вказаних подій ОСОБА_3 замахнувся на
нього дерев"яною палкою і він захищаючись підняв руку по якій і прийшовся
удар. Він наголошує , що удар йому наносив саме підсудний ОСОБА_3 якого він
чітко впізнає і зараз в судовому засіданні оскільки на місці подій було світло.
При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_15 будучи
допитаним в судовому засіданні підтвердив факт побиття в той вечір потерпілого
ОСОБА_7

Із рапорту оперативного чергового Полтавського РВ
вбачається , що від травмпункту 1-ї міської лікарні надійшло повідомлення, що
до них із ЗЧМТ , ушкодженням ліктьового відростка звернувся ОСОБА_7.(т.1
а.с.4).

Аналогічна інформація міститься в заяві потерпілого
ОСОБА_7 до Полтавського
РВ від 16.06.2006 року.(т.1 а.с.7).

Із акту судово-медичного дослідження № 1916 від 20.07.2006 року та висновку
експерта № 2890 від 16.10.2006 року вбачається , що потерпілому ОСОБА_7
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої верхньої кінцівки з
набряком м"яких тканин які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я більш як на 21 день , ЗЧМТ
, струсу головного мозку , забійної рани голови які кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження як у своїй сукупності так і кожне окремо. Експерт у своєму
висновку зазначає механізм заподіяння ушкоджень який співпадає із показаннями
потерпілого.(т.1 а.с. 19,25).

ОСОБА_16 будучи допитаним в якості свідка під час досудового слідства
пояснював , що удари палкою ОСОБА_7 наносив саме ОСОБА_3 і тому його свідчення
в судовому засіданні коли він пояснював , що удари палкою наніс ОСОБА_8 не
можуть бути взяті до уваги оскільки вони суперечать його ж свідченням ,
свідченням потерпілого.(т.1 а.35,36).

Аналогічні свідчення ОСОБА_16 дав і під час його допиту в якості свідка в
інший день , що повністю узгоджується із показаннями потерпілого та спростовує
версію підсудного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 (т.1 а.с.61,62).

ОСОБА_17 будучи допитаним під час досудового слідства в якості свідка також
пояснював , що удари палкою потерпілому ОСОБА_7 наносив саме ОСОБА_3 , а тому
його свідчення в судовому засіданні коли він намагався спростувати свої
попередні свідчення суд розцінює як спробу допомогти підсудному ОСОБА_3
уникнути відповідальності за скоєний злочину.(т.1 а.с.37,38).

Під час проведення відтворення обстановки та обставин події злочину
потерпілий пояснив та показав яким чином відбувались події , яким чином йому
завдавались удари і ці його свідчення повністю узгоджуються із висновками
судово-медичної експертизи щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень та
іншими матеріалами справи в їх сукупності, (т.1 а.с.64-69).

У додатковому висновку експерта № 346 від 09.02.2007 року підтверджена
ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень та зазначено , що
його покази під час відтворення обстановки та обставин події злочину не
протирічать механізму утворення вищевказаних тілесних ушкоджень, (т.1
а.с.81,82).

До показань свідка ОСОБА_8 суд ставиться критично і
розцінює їх як спосіб допомогти підсудному ОСОБА_3 уникнути відповідальності за
скоєний злочин оскільки вони суперечать показанням потерпілого , свідків , що
були допитані в судовому засіданні іншим матеріалам справи. Постанова про
відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 ніким не оскаржена і є
законною.

З урахуванням сукупності вищенаведених доказів суд вважає
вину підсудного ОСОБА_3 в
скоєнні злочину передбаченого ст..
122 ч.1 КК України повністю доведеною.

Проаналізувавши зібрані у справі докази суд приходить до висновку , що дії
підсудних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід перекваліфікувати
із ст..296 ч.3
КК України на ст..296 ч.2
КК України -як хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалось особливою
зухвалістю та винятковим цинізмом , вчинене групою осіб.

Суд вважає , що кваліфікуюча ознака у вигляді опору громадянам які
припиняють хуліганські дії не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 22.12.2006 року №
10 "Про судову практику у справах про хуліганство" передбачає
наявність активних дій з боку осіб , що припиняють хуліганство , а по друге
активну протидію особи котра вчиняє хуліганство. В даному ж випадку дії
потерпілої ОСОБА_6 коли вона впала на свого чоловіка не можна вважати припиненням
хуліганських дій оскільки вона також є потерпілою по справі і відносно неї
також були вчинені хуліганські дії. Дії ж інших осіб не можна вважати
припиненням хуліганських дій оскільки вони не були явно активними.

Суд також вважає , що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і
ознака хуліганства-винятковий цинізм , оскільки Пленум визначає хуліганством ,
яке супроводжувалось винятковим цинізмом , можуть бути визнані дії , поєднані з
демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі , наприклад , проявом
безсоромності чи грубої непристойності , знущанням над хворим , дитиною ,
особою похилого віку або такою , яка перебувала у безпорадному стані та ін..
Між тим вказані ознаки судом не встановлені і не підтверджені матеріалами
справи. Крім того суд враховує , що органом досудового слідства в цій частині
пред"явлене фактично неконкретне обвинувачення. Так слідчий зазначив
ознаку винятковий цинізм через словосполучник "чи".

Крім того дії підсудного ОСОБА_3 слід
кваліфікувати за ст.. 122 ч.1
КК України-як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто умисне
ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків ,
передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке , що спричинило тривалий
розлад здоров"я .

Обираючи покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину , особу винних та обставини , що обтяжують та пом"якшують
покарання.

За місцем
проживання та навчання підсудні характеризуються задовільно.

Обставиною , що пом"якшує покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає його
другорядну роль у вчиненні злочину.

Обставин , що пом"якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не
встановлено.

Обставин , що обтяжують покарання підсудних судом не
встановлено , бо жодна з них не зазначена в обвинувальному висновку і зміни в
цій частині до нього не вносились.

З урахуванням зазначених обставин , враховуючи конкретні
обставини скоєного злочину , дані про особу винних , суд приходить до висновку
, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_3 та попередження
скоєння ним нових злочинів буде призначення покарання яке буде пов"язане з
реальним позбавленням волі.

Підстав для застосування ст..69 КК
України та призначення покарання нижче від нижчої межі санкції статті або
звільнення підсудного ОСОБА_3 від
відбування покарання відповідно до ст..75 КК
України з огляду на зухвалість дій підсудного ОСОБА_3 суд не вбачає.

Що стосується призначення покарання підсудному ОСОБА_4 то з огляду на
те , що він вперше притягується до кримінальної відповідальності суд вважає , що
його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства , а тому
до нього можливо застосувати ст..75 КК
України та звільнити його від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з
покладенням обов'язків передбачених ст..76 КК
України.

Відповідно до ст..70 КК
України суд застосовує щодо підсудного ОСОБА_3 повне
поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи , що підсудний ОСОБА_3 вчинив злочин під час відбування покарання за попереднім
вироком суд вважає , що до призначеного покарання має бути частково приєднане
покарання за попереднім вироком Полтавського районного суду від 26.12.2005 року
відповідно до ст..71 КК
України.

Відповідно до ст..338 КПК України початок строку відбуття покарання
підсудному ОСОБА_3 слід
обчислювати з моменту затримання.

Згідно СТ..330
КПК України речовий доказ по справі: дерев"яну палку слід знищити.

Вирішуючи питання щодо задоволення цивільного позову потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення
майнової шкоди суд виходить із фактично наданих позивачами доказів і вважає ,
що позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню на суму
5358,52 грн. яка складається (ліки-114,53 грн. , продукти-208,02 грн. , за
експертизу-35,79 грн., за юридичну допомогу-5000 грн.) .

Що стосується цивільного позову про стягнення моральної шкоди суд враховує
глибину заподіяних потерпілим моральних страждань , зміни в умовах їх життя ,
ступінь зусиль які їм доведеться прикладати для відновлення свого життя і
приходить до висновку , що сума 20 000 грн. в повній мірі зможе компенсувати
заподіяну їм моральну шкоду.

Підсудні
здорові, працездатні, примусового лікування не потребують.

Керуючись ст.ст.
323 , 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним в скоєнні
злочину передбаченого ст..ст..296 ч.2
, 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання; За ст..296 ч.3 КК
України 1 рік 6 місяців позбавлення волі; За ст.. 122 ч.1 КК України 1 рік позбавлення волі;

На підставі ст..70 КК України шляхом повного
поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування 1
рік 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст..71 КК
України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за
вироком Полтавського районного суду від 26.12.2005 року та остаточно призначити
ОСОБА_3 до
відбування 2 роки позбавлення волі;

ОСОБА_4 визнати
винним в скоєнні злочину передбаченого ст..296 ч.2
КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення
волі;

На підставі ст..75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_4
від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та
покладенням обов'язків передбачених ст..76 КК
України , а саме:

-не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

-не змінювати без згоди органу кримінально-виконавчої системи місце
проживання , роботи або навчання;

-періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи;

Початок відбуття строку покарання засудженим ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання;

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком чинності залишити
попередній-підписку про невиїзд;

Речовий доказ по
справі: дерев"яну палицю-знищити;

Цивільний позов
потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_5 задовольнити
частково;

Стягнути
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_5 5358,52 грн..
майнової шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди-солідарно;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 15 днів з моменту
проголошення , а засудженими у той же строк з моменту отримання копії вироку.