Номер провадження: 11-сс/785/545/15
Номер справи місцевого суду: 522/7144/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

представників потерпілого - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року по кримінальному провадженню №0001896 від 14.03.2015 року, -

встановив:
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , продовжено термін утримання під вартою до 60 днів щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, розлученого, офіційно не працюючого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як вбачається з представлених апеляційному суду матеріалів, 10.04.2015 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_11 з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 до 60 днів, по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001896 від 14.03.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року вказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою до 60 днів.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого правопорушення, досудове розслідування по кримінальному провадженню не закінчено, а продовження тримання під вартою підозрюваного є запобіганням спробам підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого шляхом обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_10 у вигляді обмеженого домашнього арешту. При цьому адвокат посилається на те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою не відповідає вимогам ч.1 ст.184 КПК України, та стверджує, що в судовому засіданні прокурор не надав суду будь-яких відомостей з посиланням на докази про доведеність підстав підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а слідчий суддя в судовому засіданні ці обставини не досліджував. Захисник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про обґрунтовану підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Апелянт вказує, що в судовому засіданні, питання можливості застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не вирішувалось, зокрема слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, проживає разом зі своєю неповнолітньою дитиною, яку утримує, позитивно характеризується за місцем постійного проживання.

Адвокат зазначає, що слідчий суддя в порушення норм КПК України допустив до участі у справі представників потерпілої сторони, які приймали участь у розгляді клопотання нарівні з іншими особами, що суперечило ст. 193 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо можливості участі в судовому засіданні апеляційного суду представника потерпілих, апеляційний суд вважає, що така участь відповідає вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 21, 22, 27, 55, 56, 58 КПК України, тобто відповідає завданням кримінального судочинства та загальним засадам кримінального провадження, зокрема: забезпечує реалізацію прав потерпілого, передбачених п.2 ч.1, п.4 ч.2 ст. 56 КПК України, якими передбачений його на доступ до правосуддя шляхом участі в процесуальних діях, можливість бути повідомленим про застосування до підозрюваного заходів кримінального провадження, забезпечує гласність та відкритість судового провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 14.03.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин у ході вживання алкогольних напоїв в квартирі АДРЕСА_3 , в якій він мешкає, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між останнім та ОСОБА_12 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості після чого виштовхнув його з вікна кухні-студії вказаної квартири. В результаті сукупності отриманих тілесних ушкоджень від ОСОБА_10 та падіння, ОСОБА_12 загинув на місці події.

14.03.2015 року о 09 годині 00 хвилин, відповідно до вимог ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України ОСОБА_10 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

16.03.2015 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 30 днів з моменту затримання, до 12.04.2015 року.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя в цілому виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою, яке відповідає вимогам діючого законодавства.

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_10 , на даній стадії досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється в скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном від 7 до 15 років.

З наданих апеляційному суду матеріалів та пояснень прокурора, який довів існування ризиків, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, вбачається, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій, а саме: отримання результатів 15 експертиз, допиту свідків, виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри на даній стадії досудового розслідування, існування ризиків, його вік та стан його здоров`я.

Документів, які б підтверджували існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисником підозрюваного, апеляційному суду надано не було.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що заявлені слідчим ризики, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні та в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню; виправдовують продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовження строку його тримання під вартою.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги захисника, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до вимог ст. 176 КПК України, запобіжний захід це захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується у відповідній стадії кримінального провадження.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 було повідомлено про підозру 14.03.2015 року, а тому строк досудового розслідування, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.219 КПК України, по вказаному кримінальному провадженню, закінчується 14.05.2015 року (а.с. 7, 76-77).

Разом з цим, обґрунтовано прийшовши до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя не врахував вимоги ч. 4 ст. 176 КПК України, та безпідставно задовольнив клопотання слідчого в повному обсязі та продовжив строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного на 60 (шістдесят) днів, тобто за межами строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, що є неприпустимим.

З огляду на зазначені обставини, ухвала слідчого судді в частині визначення строку на який продовжено дію запобіжного заходу, не відповідає вимогам закону, а тому з урахуванням положень ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, оскільки під час апеляційного розгляду була підтверджена встановлена слідчим суддею районного суду наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи рішення про доцільність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , апеляційний суд, керуючись вимогами ст. 2 КПК України, які регламентують завдання кримінального судочинства, враховує всі обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого застосування такого запобіжного заходу та приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам на даній стадії досудового розслідування.

Що стосується доводів захисника про необґрунтованість підозри, про яку оголошено ОСОБА_10 , то вони на час розгляду апеляційної скарги є безпідставними, з огляду на наступне.

Показання свідків, які наявні в матеріалах справи, з урахуванням наявності в матеріалах кримінального провадження інших доказів, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри на даній стадії досудового розслідування, та не можуть бути безперечним доказом винуватості або невинуватості особи, а тим більше підставою для категоричного висновку про необґрунтованість оголошеної ОСОБА_10 на даний час підозри.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі по даному кримінальному провадженню підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України. Така оцінка може бути зроблена тільки за результатами досудового розслідування, за результатами якого, у відповідності до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, компетентним органом може бути прийняте процесуальне рішення (складено обвинувальний акт), яким ОСОБА_10 може бути висунуте обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Тільки після завершення досудового розслідування, у разі пред`явлення обвинувачення ОСОБА_10 та передачі обвинувального акту до суду, за результатами судового розгляду може бути дана оцінка всім доказам по справі та прийняте рішення щодо винуватості або невинуватості останнього. З огляду на зазначене доводи захисника, що докази, які наявні в матеріалах кримінального провадження не доводять вину підозрюваного, є необґрунтованими, оскільки надані апеляційному суду докази є достатніми для висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування, підозра про яку оголошено ОСОБА_10 , є обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року по кримінальному провадженню №0001896 від 14.03.2015 року - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження терміну утримання під вартою до 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_10 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про продовження терміну утримання під вартою до 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 14 травня 2015 року, тобто в межах строків досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001896 від 14.03.2015 року.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4