№ 1-95
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007 року місто
Київ

Військовий місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді
підполковника юстиції ДЯЧУКА С. І., при
секретарі Загородньої Ю.М. , за участю
державного обвинувача - старшого помічника військового прокурора Київського
гарнізону капітана юстиції Козака А.Т.,
за присутності підсудного ОСОБА_1,
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
відкритому судовому засіданні в розташуванні військової частини А2084 розглянув
кримінальну справу за обвинуваченням військовослужбовця військової частини
А2084 стрільця другої роти охорони

солдата ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1

року в місті Запоріжжя,
українця, громадянина
України, з середньою освітою, неодруженого,
несудимого, призваного на військову
службу у жовтні 2006 року Комунарським РВК Запорізької РВК, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч.
1 ст.
189 та ч. 2 ст. 406 КК України.

Судовим слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2007 року близько 21 години 45 хвилин у приміщенні казарми
військової частини А2084 ОСОБА_1, діючи
з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, тобто з корисливих мотивів, погрожуючи при цьому застосуванням насильства
та створенням несприятливих умов подальшого проходження військової служби
шляхом обмеження прав і свобод, висунув
солдатам ОСОБА_2 та ОСОБА_3вимогу передати йому, ОСОБА_1,
по 20 гривень з кожного, на що
вказані військовослужбовці відповіли відмовою. Будучи невдоволеним відповіддю
потерпілих, з якими він, ОСОБА_1,
у відносинах підлеглості не перебував,
застосував до них насильство, а
саме наніс ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
кожному, по два удари дерев'яним
макетом автомата АК-74 по сідницях потерпілих,
спричинивши ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна, а ОСОБА_3- побої.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги
ст. ст. 11, 49
та 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4
Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,
які зобов'язують військовослужбовців у відносинах між собою додержуватися
правил військової ввічливості, проявляти
взаємну повагу та не допускати негідних вчинків.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і пояснив,
що, дійсно у вечорі 29 червня
2007 року він звернувся з вимогою доОСОБА_2 і ОСОБА_3 передати йому, ОСОБА_1,
по 20 грн. з кожного на власні потреби,
при цьому погрожував у разі відмови застосувати до потерпілих насильство
та створити несприятливі умови проходження служби. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відмовилися передати йому гроші він наніс кожному з потерпілих по два удари
дерев'яним макетом автомата АК-74 по сідницях,
після чого припинив свої дії. Також підсудний повідомив, що особистих рахунків він із потерпілими не
мав, у відносинах підлеглості з ними не
перебував.

Крім особистих показань вина підсудного ОСОБА_1 у вимаганні та у порушенні
статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності
відносин підлеглості, що виявилося у
застосуванні до кількох потерпілих фізичного насильства, що спричинило ОСОБА_2 легкі тілесні
ушкодження, а ОСОБА_3- побої, підтверджується розглянутими в судовому
засіданні протоколами слідчих дій, які
були проведені з участю потерпілих,
підсудного, свідків, витягами з наказів командира військової частини
А2084, висновком судово-медичного
експерта, іншими доказами, які не викликають сумнівів у своїй
достовірності.

Згідно з висновком ВЛК ОСОБА_1 придатний за станом здоров'я до військової
служби.

Таким чином, дії ОСОБА_1, який висунув вимогу передачі чужого майна з
погрозою насильства над потерпілими та обмеження їх прав і свобод, тобто вчинив вимагання, суд кваліфікує за ч. 1 ст.
189 КК України.

Дії ОСОБА_1, який, будучи військовослужбовцем строкової
служби, порушив щодо кількох осіб
статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності
відносин підлеглості, заподіявши
потерпілому ОСОБА_2 легке тілесне ушкодження,
а ОСОБА_3- побої, суд кваліфікує
за ч. 2 ст. 406 КК України.

Органи досудового слідства ставили у вину підсудному порушення ним
вимог ст. ст.
50 та 127 Статуту внутрішньої служби та
ст. ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України. Разом з тим, вказівку на
порушення вказаних положень військового статуту суд виключає з обвинувачення
ОСОБА_1, оскільки вона має загальний
характер і не визначає конкретних обов'язків підсудного по службі.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 покарання,
суд бере до уваги і визнає обставинами,
які пом'якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчинених
злочинів, його щире каяття, а також і те,
що останній фактично примирився з потерпілими й ті просили суворо його
не карати, а сам предмет вимагання є незначним.

Беручи до уваги вказані обставини, а
також враховуючи дані про особу підсудного,
який раніше ні в чому протизаконному замічений не був, до призову на службу займався
суспільно-корисною працею, до
кримінальної відповідальності притягається вперше, виховувався у багатодітній сім'ї, суд знаходить можливим застосувати до
підсудного за ч. 2 ст. 406 КК України найбільш м'яке за своїм видом
покарання, а за ч. 1 ст.
189 КК України -наближене до мінімального за своїм розміром покарання, яке може бути за законом призначено
військовослужбовцю строкової служби,
остаточно застосувавши до підсудного при призначенні покарання за
сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим
та, враховуючи обставини справи та особу
обвинуваченого, ч. 1 ст. 62
КК України, оскільки саме даний вид
покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його
виправлення.

На підставі викладеного та,
керуючись ст. ст.
299, 323 - 325, 332 КПК України, військовий місцевий суд Київського гарнізону

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст.
189 та ч. 2 ст. 406 КК України, за якими призначити йому покарання:

· за ч. 2 ст. 406 КК України у виді тримання у
дисциплінарному батальйоні строком на один рік;

· за ч. 1 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі
строком на один рік та шість місяців.

За сукупністю злочинів, відповідно
до ст.
70 КК України, остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим у виді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України призначене ОСОБА_1 покарання у
виді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців замінити триманням в
дисциплінарному батальйоні строком на один рік та шість місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - взяття під варту - залишити без зміни
і до набрання вироком законної сили утримувати його на гауптвахті Центрального
управління військової служби правопорядку Збройних Сил України по місту Києву
та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_1. рахувати з 19 липня 2007 року з урахуванням
строку його перебування під вартою у зв'язку з даною справою.

Речові докази по справі: дерев'яний макет автомату АК-74 після набрання
вироком законної сили передати за належністю законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути внесене подання прокурора в
апеляційному порядку до військового апеляційного суду Центрального регіону
через військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим -
протягом 15 діб з дня вручення йому копії вироку.