Справа № 1-20/2007 p.
ВИРОК

ІМ "ЯМ
УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року Ічнянський
районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді - Негоди A.M.

при секретарі - Бульба С.М.

за участю прокурора - Антоненко
Ю.В.

з участю адвоката - ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2, законного представника потерпілого ОСОБА_3 розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина,
не працюючого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2006 року близько 22.00год. на території літнього табору КСП
«Кремінь» смт. Парафіївка Ічнянського району,
підсудний ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , на грунті раптово виниклих неприязних відносин в процесі сварки
умисно наніс три удари кулаком в обличчя потерпілого
ОСОБА_2, завдавши останньому тілесні ушкодження середнього
ступеню тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і показав, що
дійсно 28 вересня 2006року під час роботи по охороні майна КСП «Кремінь» на території літнього табору близько 22.00год.
зустрів ОСОБА_2, який також працював охоронцем і в процесі розмови останній почав його ображати
нецензурними словами , і у відповідь він тричі вдарив кулаком правої руки по
обличчю ОСОБА_2 Більше ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не наносив і нічого від нього не вимагав.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність в інкримінованому
злочині доведена в судовому засіданні також слідуючими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 28
вересня 2006року на протязі дня декілька разів
зустрівся з підсудним ОСОБА_4, на прохання останнього приносив йому горілку і закуску, яку також і сам вживав. У
вечірній час охороняючи літній табір КСП «Кремінь»
зустрів знайомого ОСОБА_5, який викрадав комбікорм і разом з ним ішов до виходу з літнього табору. Назустріч їм ішов ОСОБА_4, який наблизившись тричі вдарив його в обличчя кулаком. Більше ударів йому підсудний не наносив, бо у нього
пішла з обличчя кров.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 і свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показали, що 28 вересня 2006року вночі до них додому прийшов ОСОБА_2 і повідомив, що його побив ОСОБА_4 По зовнішньому вигляду
було видно, що обличчя у ОСОБА_2 припухло і на одягу була кров. Коли
30 вересня 2006року ОСОБА_2 звернувся в лікарню, то там виявили переломи і він лікувався в лікарні м. Чернігова.

Із висновку судово-медичної експертизи № 202 від 4 грудня 2006року (а.с.
37-39) вбачається, що у потерпілого ОСОБА_2 мали місце ушкодження в області голови і обличчя, які
кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, вони виникли
від дії не менше трьох ударів твердого тупого
предмету в строк 28 вересня 2006року, і їх виникнення в результаті
падіння з висоти власного зросту малоймовірне.

2

куди він наносив удари по потерпілому Баранову і його покази
при цьому співпадають з доказами його вини, добутими в судовому засіданні.

Проаналізувавши вище наведені докази разом з матеріалами справи у їх
сукупності, суд приходить до висновку, що в
судовому засіданні доведена вина підсудного в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних,
ушкоджень і його дії суд кваліфікує за ст. 122 ч.1 КК України.

При виборі виду і міри покарання підсудному суд враховує, що він раніше не
судимий, вину визнав повністю, в скоєному кається, на утриманні має малолітню
дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, думку
потерпілого, скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що його виправлення
можливе без реального відбування покарання, а
тому відносно підсудного необхідно вибрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, звільнивши від відбування
покарання згідно ст.. 75 КК України з іспитовим строком один рік і шість
місяців.

Заявлений потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов про стягнення матеріальної
шкоди в сумі 1143 грн. і моральної шкоди в сумі 30000 грн.
підлягає задоволенню частково -матеріальної
шкоди в сумі 263грн. 47коп., що підтверджується прикладеними письмовими
документами, 250грн. за надання правової допомоги і моральної шкоди в сумі
3000грн., оскільки на думку суду на таку суму потерпілому завдано моральних
страждань.

Заявлений прокурором цивільний позов в сумі 817грн. 05 коп. підлягає
задоволенню повністю, оскільки така сума коштів
була затрачена на лікування потерпілого ОСОБА_2 в стаціонарі, а його лікування
пов'язане із злочином, вчиненим підсудним.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 122 ч.І КК України і призначити покарання у вигляді двох років
позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України
звільнити осудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, якщо протягом іспитового
строку він не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки. Відповідно до ст.. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 слідуючі обов'язки:

1. Не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; 2.Періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу осудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування
нанесеної матеріальної і моральної шкоди 3513 (три тисячі п'ятсот
тринадцять)грн.. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Чернігівської обласної лікарні за стаціонарне лікування потерпілого 817(вісімсот
сімнадцять)грн.. 05 коп.

На вирок на протязі 15 діб може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний
суд.