Єдиний унікальний № 500/1077/15-к
Провадження № 1-кп/500/173/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у зміні запобіжного заходу та
про продовження строку тримання під вартою
24 квітня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши в м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001071, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 звернулися з клопотання про не продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, у зв`язку з тим, що обвинувачений погано себе почуває, має потребу у проведенні гастроскопії, а, зі слів начальника МСЧ Ізмаїльського слідчого ізолятора, вони не можуть її провести. Також обвинувачений та його захисник просили надати обвинуваченому можливість до вироку провести час з дитиною та пройти лікування, яке він має проходити кожні пів року, у зв`язку з тяжкою хворобою, та звернули увагу на те, що обвинувачений сам з`явився в міліцію, знаючи про те, що його розшукують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника, пославшись на те, що стороною захисту не доведено те, що належна медична допомога не може бути надана обвинуваченому в умовах слідчого ізолятору, а також немає відомостей про те, що він не може утримуватись в слідчому ізоляторі, при цьому заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили задовольнити їх клопотання та змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були присутніми при розгляді клопотань сторін кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника не підлягає задоволенню, клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою з наступних підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2015 р. відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 був продовжений у встановленому чинним законодавством порядку ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2015 р. та спливає 26.04.2015 р., а судовий розгляд у цьому провадженні на даний час ще не закінчений з об`єктивних причин, у зв`язку з необхідність допитати свідків та дослідити матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, сторона захисту посилаючись на те, що у обвинуваченого є неповнолітня дитина, на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , дізнавшись про те, що його розшукує міліція, відразу ж сам з`явився, а також на те, що належна медична допомога в Ізмаїльському слідчому ізоляторі не може бути йому надана, в порушення вимоги ст. 201 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК, не надала копії матеріалів, якими вона обґрунтовує доводи клопотання, та відповідно не довела їх.

Згідно наданій стороною захисту довідки в.о. начальника МСЧ Ізмаїльського слідчого ізолятора від 23.04.2015 р. про стан здоров`я обвинуваченого, останній за час перебування в ізоляторі неодноразово звертався до медичної частини зі скаргами на погіршення стану здоров`я, зокрема на біль у правому підребер`ї, нудоту, одноразову блювоту. Обвинувачений був оглянутий лікарем-терапевтом та встановлений діагноз, йому призначено дієтхарчування та лікування, рекомендовано проведення ФГС (фіброгастроскопії).

У вказаній довідці не містяться відомості про те, що лікування, якого потребує обвинувачений, не може бути проведене в умовах слідчого ізолятора, у зв`язку з чим суд, поважаючи право обвинуваченого на належну медичну допомогу, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу слід відмовити. Разом з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу адміністрації Ізмаїльського слідчого ізолятору УДПтС України в Одеській області на необхідність забезпечення обвинуваченому права на належну медичну допомогу, яку він потребує відповідно до призначень та рекомендацій лікарів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування з урахуванням усіх обставин, нових обставин не встановлено, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, не зникли, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховатися від суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів проти власності, в тому числі тяжкого, під час іспитового строку, крім того, він обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 3 ст.185 КК України 20 квітня 2014 року, тобто після того, як йому 14 квітня 2014 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України. Більш того, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2014 р. був наданий дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , який був затриманий лише 03.02.2015 р. Як раніше зазначалося, стороною захисту не надано доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_5 , дізнавшись про те, що його розшукує міліція, відразу ж сам з`явився.

Крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я (хворіє та потребує лікування); відсутність в нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі те, що він не одружений, у суду не має відомостей про наявність утриманців, проживає у фактичних шлюбних відносинах, місце його проживання зареєстроване в іншій області; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; наявність трьох судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_5 .

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 23 червня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 372 КПК України, суд

ухвалив:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до 23 червня 2015 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 23 червня 2015 року.

Звернути увагу Ізмаїльського слідчого ізолятору УДПтС України в Одеській області на необхідність забезпечення обвинуваченому ОСОБА_5 права на належну медичну допомогу, яку він потребує відповідно до призначень та рекомендацій лікарів.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити до Ізмаїльського слідчого ізолятору УДПтС України в Одеській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1