Справа № 138/2648/14-к
Провадження №11-кп/772/38/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 КОПІЯ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 р. м. Вінниця
Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29. жовтня 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 04 червня 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, м. Нікополь, жителя АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останні рази: 02.03.2011 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за ст.ст.122 ч.1, 75 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 2 роки; 30.03.2011 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4, 72 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі; 13.09.2011 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.03.2011 року змінено та засуджено ОСОБА_7 до 3 років позбавлення волі, з самостійним виконанням вироку від 02.03.2011 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 185 ч.3, 357 ч.3 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.357 КК України на 3 місяці арешту. На підставі ст.ст.70 ч.1, 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_7 на початку травня 2014 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, близько 03 години, будучи судимим за вчинення інших злочинів, в тому числі крадіжки, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник через кам`яний паркан на територію садиби ОСОБА_9 , розташованої по АДРЕСА_2 , шляхом відчинення металевої защібки вхідної хвіртки, і впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрав з подвір`я бетонозмішувач, обладнаний електричним двигуном та електричним кабелем. Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 з місця події з викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд, залишивши неподалік та згодом реалізувавши невстановленим особам, спричинивши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 835 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_7 , під час притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаної крадіжки, 10.06.2014, близько 14 години, знаходячись дома у своєї знайомої ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , перебуваючи в кухні, в ході розмови з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час конфлікту, який переріс в бійку між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , наніс підібраним кухонним ножем ОСОБА_12 один удар в область лівої нирки та численних ударів кулаком правої та лівої руки в область його голови, спричинивши йому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 191/49 від 04.07.2014, тілесні ушкодження у вигляді: правобічної параорбітальної гематоми, забою м`яких тканин обличчя, струсу головного мозку, проникаючого в очеревну порожнину поранення лівого заочеревного простору з пошкодженням нирки з кровотечею в паранефральний простір та очеревну порожнину. Параорбітальна гематома, забій м`яких тканин обличчя, струс головного мозку належать до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб, а проникаюче в очеревну порожнину поранення лівого заочеревного простору з пошкодженням нирки з кровотечею в паранефральний простір та очеревну порожнину належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх утворення.

Крім того, ОСОБА_7 14.06.2014, близько 21 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі своєї знайомої ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , виявивши на тумбі паспорти громадян України, виданих на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 та ОСОБА_14 , серії НОМЕР_2 , таємно заволодів ними і з місця події зник та розпорядився паспортами на власний розсуд.

В апеляційних скаргах:

- адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є надто суворим, просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому мінімальну міру покарання за ст.ст.121 ч.1, 185 ч.3, 357 ч.3 КК України.

- обвинувачений ОСОБА_7 просить призначити йому мінімальну міру покарання за ст.ст.121 ч.1, 185 ч.3, 357 ч.3 КК України. Твердить, що він не був ознайомлений з матеріалами справи. Стверджує, що злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України він не вчиняв, оскільки в нього була самооборона.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, виступ захисника ОСОБА_6 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 357 ч.3 КК України, та кваліфікація його дій за ст.ст.185 ч.3, 357 ч.3 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюються.

Доводи ж апеляційної скарги обвинуваченого про те, що кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України він не вчиняв, оскільки в його діях була самооборона, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються доказами, які були досліджені судом першої інстанції. Зокрема, потерпілий ОСОБА_12 показав, що він знайомий із ОСОБА_7 і після звільнення останнього з місць позбавлення волі допоміг йому влаштуватися на ринку вантажником. Однак, ОСОБА_7 почав обмовляти його та ОСОБА_11 перед жінками, внаслідок чого вони вирішили поговорити про це з ним у себе дома. Під час розмови на кухні ОСОБА_7 несподівано наніс ОСОБА_15 декілька ударів, після чого останній втратив свідомість, та продовжив його добивати ногами. Він намагався зупинити ОСОБА_7 , але останній взяв з дерев`яного комоду кухонний ніж та наніс ним йому один удар в область живота та численних ударів кулаками по обличчю. В цей час до кухні увійшла ОСОБА_13 , яка і зупинила обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 показав, що разом з ОСОБА_12 вживав спиртне дома коли до них прийшов ОСОБА_7 , у якого вони на кухні почали запитувати навіщо він зводить наклепи на них. При цьому його не били. ОСОБА_7 несподівано вдарив його в голову, від чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до свідомості, то побачив, що ОСОБА_12 сидить за столом і тримається за лівий бік живота, який весь був в крові. ОСОБА_12 йому пояснив, що ОСОБА_7 вдарив його ножем в лівий бік живота за те, що він намагався зупинити обвинуваченого, коли він бив його непритомного.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 10.06.2014, близько 14 год. в квартирі почула гамір з кухні, де побачила, що ОСОБА_11 лежить на підлозі, а ОСОБА_7 б`є ОСОБА_12 кулаком по обличчю. Після цього у ОСОБА_12 було виявлено рану на тілі з боку в області живота та викликано медичну допомогу. Пізніше ОСОБА_7 просив пробачення у ОСОБА_13 за те, що сталось в її будинку, та повідомив, що завдав ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, оскільки не втримався.

Аналогічні покази дав також свідок ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_10 показала, що 10.06.2014 на кухні розпочалася бійка між ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Вона разом з ОСОБА_16 була в іншій кімнаті. Коли вона забігла до кухні, то побачила, що її чоловік ОСОБА_11 лежав на підлозі без свідомості, а у ОСОБА_12 була рана на тілі. У ОСОБА_7 жодних ушкоджень не було, а хлопці були побиті. Ніж ОСОБА_7 викинув на шафу, а потім його вилучили працівники міліції.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується також іншими доказами, які були досліджені судом першої інстанції, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.06.2014 року, згідно якого 10.06.2014 ОСОБА_12 звернувся з заявою до Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області про те, що ОСОБА_7 10.06.2014 близько 15 год. по АДРЕСА_4 наніс йому тілесні ушкодження (т.1, а.с.143); протоколом огляду місця події від 10.06.2014 року та фототаблицею до нього щодо огляду квартири АДРЕСА_5 , зокрема кухні, де було знайдено та вилучено два кухонні ножі (т.1, а.с.148-153); протоколом огляду місця події від 14.06.2014 року, згідно якого було оглянуто вказану квартиру та виявлено і вилучено пакет з футболкою і шортами з плямами бурого кольору, в яких був одягнутий ОСОБА_12 в той час, коли ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження (т.1, а.с.156-166); висновком судово-медичного експерта №191/49 від 02.07.2014 року, згідно якого у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження у вигляді правобічної параорбітальної гематоми, забою м`яких тканин обличчя, струсу головного мозку, проникаючого в очеревну порожнину поранення лівого заочеревного простору з пошкодженням нирки з кровотечею в паранефральний простір та очеревну порожнину, які могли утворитись 10.06.2014 року та належать: параорбітальна гематома з забоєм м`яких тканин обличчя та струс головного мозку до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб, а проникаюче в очеревну порожнину поранення лівого заочеревного простору з пошкодженням нирки з кровотечею в паранефральний простір та очеревну порожнину до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на час їх утворення; протоколом огляду від 06.07.2014 року двох кухонних ножів, футболки червоного кольору, шортів кофейного кольору зі слідами бурого кольору, які були вилучені 14.06.2014 року у квартирі АДРЕСА_5 (т.1, а.с.195).

Сукупність зазначених доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка, спростовує доводи обвинуваченого про те, що він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 при самообороні.

Таким чином, за встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані правильно.

Необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, входячи з наступного.

За змістом частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд дотримався положень ст.ст.50, 65 КК України врахувавши ступніть тяжкості вчинених злочинів, два з яких відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, стан його здоров`я (хворіє на туберкульоз), пом`якшуючі покарання обставини щире розкаяння у злочинах, передбачених ст.185 ч.3, 357 ч.3 КК України, обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, в стані алкогольного сп`яніння, врахувавши також обставини, на які посилається сторона захисту в апеляційних скаргах. Крім того судом першої інстанції було враховано думку потерпілих щодо міри покарання.

Згідно положень статті 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції цих вимог закону не порушив і призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з додержанням вимог Кримінального кодексу України.

Отже, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам закону, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати призначене обвинуваченому покарання явно несправедливим через м`якість або через суворість суд не вбачає.

Безпідставними суд вважає також доводи обвинуваченого про те, що йому не було надано матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, оскільки згідно протоколу про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 був ознайомлений з цими матеріалами (т.1, а.с.227), а під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції клопотань чи заяв про надання можливості для ознайомлення із матеріалами кримінально провадження обвинувачений не подавав.

Виходячи з наведеного, вирок суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування чи зміни з наведених в апеляційних скаргах мотивів апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: