У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Селівона О.Ф., Лавренюка
М.Ю.

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 15 березня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційним поданням заступника Дніпропетровської області та касаційною скаргою
потерпілої ОСОБА_2 на судові рішення у даній справі.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 2 листопада 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

несудимий,

засуджений:

- за ч.1 ст. 115 КК
України з застосуванням ст.69 КК України на 5
років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст.70 КК
України за сукупністю злочинів остаточно визначено 5 років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 324 грн. 51 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 52 500 грн. моральної шкоди.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в
тому, що він у вересні 2005 року,
перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1, без передбаченого законом дозволу, придбав у
невстановленої слідством особи обріз рушниці,
виготовлений саморобним способом, що є нестандартною гладкоствольною
вогнепальною зброєю, а також два патрона 16 калібра до вказаної рушниці. Після
придбання вказаної вогнепальної зброї, ОСОБА_1 переніс і зберігав її на своїй
дачній ділянці АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 18 години
30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи на своїй дачній ділянці, АДРЕСА_2, за обставин,
встановлених судом та детально наведених у вироку, на грунті особистої
неприязні, що раптово виникла, висловлюючи претензії з приводу перебування
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на території вказаного кооперативу, здійснив постріл з
обріза рушниці у праву частину черевної порожнини ОСОБА_4, і у такий спосіб
позбавив його життя.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 квітня
2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування
судовий рішень та направлення справи на новий судовий розгляд, покликаючись на
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Вказує на те, що місцевий суд безпідставно застосував до ОСОБА_1 ст.69 КК
України, не мотивувавши належним чином своє рішення.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 вказує на те, що дії ОСОБА_1 необхідно
перекваліфікувати з ч.1 ст.115 КК України на п.7 ч.2 ст.115 КК України,
оскільки він вчинив вбивство ОСОБА_4 з хуліганських мотивів. Стверджує також
про необгрунтоване застосування щодо ОСОБА_1 ст.69 КК України, приводячи
відповідні доводи з приводу цього. Зазначає про неправильне розв`язання судом цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора на підтримання касаційного подання та скарги потерпілої ОСОБА_2,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що подання прокурора
підлягає задоволенню, а касаційна скарга потерпілої - частковому задоволенню.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні
покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного
та обставини, що пом'якшують й обтяжують покарання.

Відповідно до ст.69 КК України суд
вправі призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої законом за даний
злочин лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи
винного.

Проте
суд, визнавши ОСОБА_1 винним в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_4, при
призначенні йому покарання з застосуванням ст.69 КК України не врахував
належним чином суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який згідно зі ст.12 КК України є особливо тяжким.

Крім
того, як вбачається з матеріалів справи, суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання,
залишив поза увагою те, що він,
здійснивши постріл з обрізу в живіт потерпілого, навіть не намагався надати
йому допомогу, а залишив місце події.

За
таких обставин, призначене судом ОСОБА_1 покарання з застосуванням ст.69 КК України слід вважати м`яким, таким,
що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину.

Тому
зазначені судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд, під час якого серед іншого належить врахувати вищенаведене і
перевірити інші доводи потерпілої

Якщо
при новому судовому розгляді справи суд дійде висновку про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених злочинів, то покарання йому має бути визначене з
дотриманням положень передбачених ст.65 КК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне
подання заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити, а касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Вирок
Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2
листопада 2005 року та Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від
12 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати за м'якістю
призначеного йому покарання, а справу направити на новий судовий розгляд у той
же місцевий суд в іншому складі суддів.

С
у д д і:

Пивовар В.Ф. Селівон О.Ф. Лавренюк М.Ю.