Справа № 738/1130/13-к
№ провадження 1-кс/738/71/2013
УХВАЛА

10 червня 2013 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: Савченко О.А.

при секретарі: Лях Н.М.

за участю прокурора: Карапути А.А.

слідчого: Стельмаха І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Мена клопотання слідчого СВ Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Німеччина, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий:

1) 17.10.2003 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.289, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

2) 01.08.2007 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ст. 75 КК України до 5 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки.

3) 01.03.2010 року Апеляційним судом Чернігівської області за ч.1 ст.310, ст.71 КК України до 5 років обмеження волі та штрафу в розмірі 3400 грн.,

підозрюваного у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, -

ВСТАНО В И В:

Слідчий слідчого відділу Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_2, який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

В клопотанні зазначає, що ОСОБА_2 будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 01.03.2010 року Апеляційним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 310, ст. 71 КК України до 5 років обмеження волі та штрафу в розмірі 3400 грн., відбуваючи покарання в Домницькому виправному центрі управління ДПтС України в Чернігівській області № 135, з 21.04.2011 року на шлях виправлення не став та в період відбування покарання, незважаючи на проведену з ним профілактичну та виховну роботу з боку адміністрації Домницького виправного центру №135, знову скоїв новий умисний злочин.

Так, 14.12.2012 року ОСОБА_2 перебуваючи на території Домницького виправного центру №135, що в с. Домниця Менського району Чернігівської області,

де всупереч вимогам встановлених правил проживання у Домницькому виправному центрі №135 та вимогам ст. 59 КВК України в частині порядку і умов відбування покарання у виді обмеження волі, ст. 68 КВК України щодо заходів стягнення, які застосовуються до осіб, засуджених до обмеження волі, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, систематичне порушення встановлених правил проживання, діючи умисно і протиправно зберігав мобільний телефон марки NOKIA 3100 та зарядний пристрій до нього, за що 25.01.2013 року згідно ст. 68 КВК України засудженому ОСОБА_2 було оголошено догану правами начальника установи.

Крім того 15.12.2012 року ОСОБА_2, знаходячись на території Домницького виправного центру №135, що в с. Домниця Менського району Чернігівської області, де грубо порушуючи вимоги встановлених правил проживання в установі, та вимогам п. 4 ст. 59 КВК України, негативний вплив на основну масу засуджених, яким показував своє негативне ставлення до виконання встановлених правил проживання, ст. 68 КВК України щодо заходів стягнення, які застосовуються до осіб, засуджених до обмеження волі, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, систематичне порушення встановлених правил проживання, діючи умисно і протиправно був виявлений в стані алкогольного сп'яніння, за що 15.12.2012 року згідно ст. 68 КВК України засудженого ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та поміщено до дисциплінарного ізолятору терміном на 10 діб.

Крім того, 14.05.2013 року ОСОБА_2, перебуваючи на території Домницького виправного центру № 135, що в с. Домниця Менського району Чернігівської області, де всупереч вимогам встановлених правил проживання у Домницькому виправному центрі № 135, та вимогам ст. 59 КВК України в частині порядку і умов відбування покарання у виді обмеження волі, ст. 68 КВК України щодо заходів стягнення, які застосовуються до осіб, засуджених до обмеження волі, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, систематичне порушення встановлених правил проживання, діючи умисно і протиправно, зберігав мобільний телефон марки NOKIA С-1 та картку мобільного оператора Київстар, за що 29.05.2013 року згідно ст. 68 КВК України засудженого ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та поміщено до дисциплінарного ізолятору терміном на 10 діб.

На підставі наданих слідчим матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_2 10.06.2013 року повідомлено про підозру, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу та додані матеріали підозрюваний отримав також 10.06.2013 року.

Прокурор в судовому засіданні довів, що підозрюваний ОСОБА_2 може незаконно впливати на свідків по справі, а також самовільно залишити межі Домницького виправного центру № 135, так як даний виправний заклад є установою відкритого типу.

В судовому засіданні підозрюваний вину у скоєному злочині визнав частково та зазначив, що заперечує щодо застосування відносно нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри в вчиненні ОСОБА_2 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколу допиту підозрюваного, копія протоколів допиту свідків та інші матеріали.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК Уркаїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов'язків, передбачених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості - від 1 до 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_2 являється засудженим та відбуває покарання в місцях обмеження волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин, розуміє про реальний термін відбування покарання, а тому мається ризик, що останній може скоїти нові порушення встановлених правил проживання в Домницькому виправному центрі №135, що підтверджується не тільки фактичними обставинами справи, а й наданими матеріалами працівників установи.

Поряд з тим працівниками установи виконання покарань протягом місяця задокументовано скоєння засудженим ОСОБА_2 двох порушень, що має ознаки системності їх скоєння, а тому мається ризик, що підозрюваний може продовжити займатися порушенням встановлених правил та скоєння нових злочинів. В разі обрання міри запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою, мається

ризик, що ОСОБА_2, після звільнення з дисциплінарного ізолятору та знаходячись в Домницькому виправному центрі №135, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, скоїти нові злочини, порушувати встановлені правила перебування та самовільно залишити територію Домницького виправного центру №135 так як остання являється установою відкритого типу.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що за місцем відбування покарання характеризується негативно.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов'язки:

1) утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув'язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конвенції України, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із моменту затримання.

Взяти під варту підозрюваного ОСОБА_2 з залу суду.

Строк відбування покарання рахувати з часу його фактичного затримання.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_2 здійснювати в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Розмір застави визначити в межах 20 мінімальних заробітних плат в сумі 22 940 (двадцять дві тисячі девятсот сорок) гривень 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Менського районного суду Чернігівської області (одержувач: ТУ ДСА України в Чернігівській

області, код 26295412, банк: ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, , р/р 1170).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв'язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_2 наступні обов'язки:

1) утримуватись від спілкування зі свідками.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Менського району.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: О.А. Савченко