Ухвала

іменем україни

13 листопада 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Лагнюка
М.М.,суддів
Кравченка С.І. та Літвінова Є.В.,за
участю прокурора Лисого
С.М.,засудженого ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6,

розглянула в судовому засіданні
кримінальну справу за касаційною
скаргою прокурора, який приймав участь
у розгляді справи судом першої
інстанції, та засудженого ОСОБА_5 на
вирок Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 9 липня 2013 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської області
від 24 вересня 2013 року,

Вироком Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 9 липня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, раніше судимого:

- вироком Дніпропетровського обласного
суду від 19 березня 1990 року за частиною 2
статті 140, частиною 3 статті 229-2,
частиною 2 статті 229-6, частиною 2 статті
194 КК України 1960 року із застосуванням
статей 42, 43 КК України 1960 року на 8 років
1 місяць 27 днів позбавлення волі з
конфіскацією майна. 21 листопада 1996 року
по відбуттю строку покарання
звільнений;

- вироком Волинського обласного суду
від 8 серпня 2000 року за статтею 69,
частиною 2 статті 17, частиною 3 статті 81,
частиною 2 статті 86, частинами 2, 3 статті
140, частинами 2, 3 статті 142, частиною 2
статті 144, частиною 1 статті 145, частиною
1 статті 222 КК України 1960 року із
застосуванням статті 42 КК України 1960
року на 8 років 6 місяців позбавлення
волі у виправно-трудовій колонії
суворого режиму з конфіскацією всього
належного майна;

- вироком Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 лютого 2009 року за частиною 3 статті 355
КК України на 4 роки позбавлення,
звільненого від покарання на підставі
статті 75 КК України з встановленням
іспитового строку 3 роки та покладенням
на нього обов'язків, передбачених
статтею 76 цього Кодексу;

- вироком Ківерцівського районного
суду Волинської області від 29 серпня 2011
року за частиною 2 статті 185 КК України
із застосуванням статті 71 цього
Кодексу на 4 роки 2 місяці позбавлення
волі,

засуджений за:

- частиною 2 статті 15, частиною 2 статті
190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- частиною 2 статті 190 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- частиною 2 статті 199 КК України на 6
років позбавлення волі;

- частиною 1 статті 309 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі частини 1
статті 70 КК України шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
ОСОБА_5 за сукупністю злочинів
призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 6 років.

Відповідно до частини 4
статті 70 КК України шляхом часткового
складання вказаного покарання з
покаранням за вироком Ківерцівського
районного суду Волинської області від
29 серпня 2011 року ОСОБА_5 остаточно
призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 6 років 6
місяців.

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянка України, раніше судима

вироком Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 квітня
2004 року за частиною 2 статті 307 КК
України із застосуванням статті 69
цього Кодексу на 3 роки позбавлення
волі. 29 травня 2007 року на підставі
постанови Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 22 травня
2007 року умовно-достроково звільнена
від відбування покарання на невідбутий
строк 11 місяців 7 днів,

засуджена за частиною 2 статті 199 КК
України на 5 років 6 місяців позбавлення
волі,

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянка України, раніше судима:

- вироком Маневицького районного суду
Волинської області від 25 квітня 2000 року
за частинами 2, 3 статті 81, частиною 2
статті 140 КК України 1960 року із
застосуванням статті 42 цього Кодексу
на 3 роки позбавлення волі із
конфіскацією майна. На підставі статті
46-1 цього Кодексу надано іспитовий
строк на 2 роки з штрафом 1000 грн;

- вироком Луцького міського суду
Волинської області від 10 квітня 2002
року, який за частиною 2 статті 302 КК
країни із застосуванням статті 71 цього
Кодексу на 3 роки 1 місяць позбавлення
волі. На підставі ухвали Волинського
обласного суду від 25 червня 2002 року
вказаний вирок змінений шляхом
виключення 4 місяців 2 днів;

- вироком Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 7 червня 2007 року
за частиною 3 статті 15, частиною 3 статі
185, частиною 3 статті 185, частиною 3
статті 15, частиною 1 статті 209, частиною 1
статті 209, частиною 3 статті 303 КК
України із застосуванням статті 69
цього Кодексу на 3 роки позбавлення
волі з конфіскацією грошових коштів та
іншого майна, здобутих завідомо
злочинним шляхом. 11 грудня 2008 року на
підставі постанови Збаражського
районного суду Тернопільської області
від 3 грудня 2008 року умовно-достроково
звільнена на невідбутий строк 11
місяців,

засуджена за частиною 2 статті 199 КК
України на 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК
України ОСОБА_8 звільнена від
відбування покарання з випробуванням з
встановленням іспитового строку 3 роки
та покладенням на неї обов'язків,
передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 1
статті 76 цього Кодексу.

Цим вироком, що
залишений апеляційним судом без зміни,
також засуджений ОСОБА_9, щодо якого
судові рішення в касаційному порядку
не оскаржуються.

Згідно з вироком, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 визнані винуватими та засуджені
за наступних обставин.

Так, 24 вересня 2010 року о 13 годині 30
хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_9 автомобілем
марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, прибули
до розташованого по АДРЕСА_2 магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_4», належного підприємцю
ОСОБА_10 Після чого, ОСОБА_5, купуючи
цигарки в цьому магазині, передав
продавцю ОСОБА_11 в якості оплати за
товар підроблену сувенірну купюру,
ззовні схожу на банкноту Національного
банку України номіналом 200 гривень за
номером АЕ 730469, та одержавши здачу в
сумі 160 гривень і забравши товар,
покинув приміщення вказаного магазину.
Тобто шляхом обману заволодів майном
та спричинив потерпілому ОСОБА_10
майнову шкоду на загальну суму 200
гривень.

Після цього, ОСОБА_9, згідно попередньої
домовленості з ОСОБА_5, купуючи
продукти харчування в цьому ж магазині,
передав продавцю ОСОБА_11 в якості
оплати за товар аналогічну підроблену
сувенірну купюру, зовні схожу на
банкноту Національного банку України
номіналом 200 гривень, тобто намагався
шляхом обману заволодіти майном та
коштами на вищевказану суму, однак не
довів свій намір до кінця, оскільки
продавець ОСОБА_11 візуально виявила
ознаки підроблення банкноти, яку їй
передав ОСОБА_9 Останній, боячись бути
викритим, залишив замовлені продукти
харчування на прилавку та покинув
місце злочину.

Крім того, 24 вересня 2010 року, о 14 годині
ОСОБА_5, перебуваючи біля магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_4", що по АДРЕСА_2, належного
ОСОБА_10, повторно, шляхом обману,
намагався розрахуватись з продавцем
ОСОБА_11 за товар, який був замовлений
ОСОБА_9 у цьому магазині, двома
підробленими сувенірними купюрами,
ззовні схожими на купюри номіналом по
100 гривень кожна, і не являються
банкнотами Національного банку
України, але свій злочинний намір,
спрямований на заволодіння майном
ОСОБА_10 шляхом обману не довів до кінця
з причин, які не залежали від його волі,
оскільки продавець, запідозривши, що
дані купюри також є підробленими,
відмовилась їх приймати в якості
оплати за замовлений ОСОБА_9 товар.

25 вересня 2010 року ОСОБА_5 о 17 годині,
перебуваючи в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_5",
що по АДРЕСА_3, повторно, шляхом обману,
збув, купуючи цигарки, продавцю ОСОБА_12
в якості оплати підроблену сувенірну
банкноту номіналом 200 гривень, та,
отримавши від останнього замовлений
товар та здачу в сумі 172,45 грн, заподіяв
йому шкоду на суму 200 гривень.

В середині жовтня 2010 року ОСОБА_5,
перебуваючи на території торгового
комплексу "Пассаж", що на Завокзальному
ринку у м. Луцьку, та купуючи яблука у
ОСОБА_13, повторно шляхом обману, збув
йому підроблену банкноту номіналом 500
грн., виготовлену струменевим друком з
використанням струменево - крапельного
принтера, яка не являється банкнотою
національного Банку України, та
отримав від останнього решту грошей в
сумі 404 грн разом із купленим товаром,
залишив місце злочину, спричинивши
потерпілому майнову шкоду на суму 500
грн.

15 грудня 2010 року о 16 годині 30 хвилин
ОСОБА_5, перебуваючи на території
торгового комплексу "Пассаж", що на
Завокзальному ринку у м. Луцьку,
купуючи мандарини у ОСОБА_14, повторно
шляхом обману, намагався збути йому
підроблену банкноту номіналом 500 грн,
однак не довів свій намір до кінця з
причин, які не залежали від його волі,
оскільки ОСОБА_14, запідозривши, що дана
купюра є підробленою, відмовився її
приймати в якості оплати за вказаний
товар.

Крім того, приблизно в наприкінці
вересня 2010 року ОСОБА_5 на смітнику, що
знаходиться поряд з с. Красноволя
Маневицького району, знайшов та
привласнив стебла маку, які незаконно
переніс у підсобне приміщення
господарства ОСОБА_8, розташоване в
цьому ж селі, де в подальшому незаконно
зберігав для виготовлення
наркотичного засобу з метою власного
вживання. 16 квітня 2011 року, у вечірній
час ОСОБА_5, зі знайдених макових стебел
у підсобному приміщенні господарства
ОСОБА_8 в АДРЕСА_4, шляхом виварювання,
незаконно виготовив наркотичний засіб
-опій екстракційний, який помістив у
пляшку з полімерного матеріалу та
залишив незаконно зберігати на
подвір'ї ОСОБА_8 для власного вживання.
17 квітня 2011 року о 00 годині 35 хвилин під
час проведення огляду місця події на
подвір'ї ОСОБА_8, працівниками міліції
було вилучено пляшку з полімерного
матеріалу, у якій знаходилось 425,45 г
рідини темно-коричневого кольору, що
згідно висновку експертизи є
особливо-небезпечний наркотичний
засіб, обіг якого заборонено -
концентрат з макової соломи (опій
екстракційний), масою в перерахунку на
суху речовину 1,77 г, який ОСОБА_5
незаконно виготовив та зберігав для
власного вживання без мети збуту.

ОСОБА_5 за попередньою змовою зі своєю
колишньою дружиною ОСОБА_7 виготовляли
в м. Дніпропетровську підроблену
національну валюту України номіналом
500 грн за допомогою струменевого
принтера кольорового друку марки "Epson
РХ-660", придбаного ОСОБА_7 13 березня 2011
року в магазині "Ельдорадо" в м.
Дніпропетровську, яку в подальшому
перевозили, зберігали та збували в м.
Нововолинську Волинської області.

Так, 18 квітня 2011 року, о 22 годині 45
хвилин ОСОБА_5, взяв раніше підроблену
банкноту номіналом 500 грн та прибув до
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_6", що по АДРЕСА_5,
де з метою протиправного її збуту,
купуючи спиртні напої та цигарки,
намагався розрахуватись з продавцем
ОСОБА_15 цією підробленою банкнотою,
однак свій злочинний намір не довів до
кінця, оскільки остання, запідозривши,
що дана купюра не відповідає
аналогічним, які перебувають в
офіційному обігу, відмовилась її
приймати в якості оплати за вказаний
товар.

Він же, 21 квітня 2011 року, взяв раніше
підроблену банкноту та о 21 годині 40
хвилин прибув до магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_7", що по АДРЕСА_6, належного
ОСОБА_16 з метою протиправного збуту
підробленої банкноти, купуючи продукти
харчування, розрахувався нею з
продавцем ОСОБА_17, повторно збув їй
фальшиву банкноту номіналом 500 грн за
номером ВХ 7559270, яка не відповідає
аналогічним, що знаходяться в
офіційному обігу і виготовлена
струменевим друком з використанням
кольорового струменево - крапельного
принтера. Після чого, отримав від
продавця здачу в сумі 497,25 грн та забрав
куплений товар, залишив місце події,
спричинивши потерпілій ОСОБА_16 майнову
шкоду на суму 500 грн.

21 квітня 2011 року о 23 годині ОСОБА_5 взяв
раніше підроблену банкноту номіналом
500 грн, з якою прибув у кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_8", що по АДРЕСА_7, і яке
належить ОСОБА_16, з метою збуту
підробленої національної валюти,
купуючи спиртні напої розрахувався нею
за товар з барменом ОСОБА_18, повторно,
збув підроблену банкноту номіналом 500
грн за номером ВА 5911768, яка виготовлена
струменевим друком з використанням
кольорового струменево - крапельного
принтера. Після чого, отримав від
продавця решту грошей в сумі 410 грн та
забрав куплений товар, залишив місце
події, спричинивши потерпілій ОСОБА_16
майнову шкоду на суму 500 грн.

22 квітня 2011 року о 22 годині ОСОБА_5 взяв
раніше підроблену банкноту номіналом
500 грн, з якою прибув в магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_9", що по АДРЕСА_8, належного
ОСОБА_19, з метою збуту цієї підробленої
банкноти, купуючи спиртні напої та
цигарки, розрахувався нею за товар з
продавцем ОСОБА_20, повторно, збувши
підроблену банкноту номіналом 500 грн за
номером ВА 5911768, яка не відповідає
аналогічним, які знаходяться в
офіційному обігу і виготовлена
струменевим друком з використанням
кольорового струменево - крапельного
принтера. ОСОБА_5 отримав від продавця
здачу та забрав товар, заподіявши
потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду в
сумі 500 грн.

23 квітня 2011 року о 14 годині 30 хвилин
ОСОБА_5, взявши раніше підроблену
банкноту номіналом 500 грн, прибув з нею
на територію Нововолинського
госпрозрахункового ринку з метою збуту
підробленої банкноти, купуючи продукти
харчування, що належать ОСОБА_21, під час
розрахунку з продавцем ОСОБА_22,
повторно, збув підроблену банкноту
номіналом 500 грн за номером ВА 5911768, яка
не відповідає аналогічним, які
знаходяться в офіційному обігу і
виготовлена вищевказаним способом.
Після чого, отримав від продавця здачу
та забрав куплений товар залишив місце
події, спричинивши ОСОБА_21 майнову
шкоду на суму 500 грн.

5 травня 2011 року о 8 годині 10 хвилин
ОСОБА_5, взявши раніше підроблену
банкноту номіналом 500 грн, прибув з нею
в магазин "ІНФОРМАЦІЯ_10", що по АДРЕСА_9,
де з метою збуту підробленої
національної валюти України у виді
банкнот, купуючи цигарки, під час
розрахунку за товар з продавцем
ОСОБА_23, повторно, намагався збути
фальшиву банкноту номіналом 500 грн.
Однак, свій умисел не довів до кінця з
причин, які не залежали від його волі,
оскільки ОСОБА_23, запідозривши, що дана
купюра не відповідає справжнім, які
перебувають в офіційному обігу,
відмовилась її приймати в якості
оплати за вказаний товар.

5 травня 2011 року о 8 годині 30 хвилин
ОСОБА_5, взявши підроблену банкноту
номіналом 500 грн прибув з нею на ринку,
що по вул. Перемоги селища Жовтневе м.
Нововолинська. З метою збуту
підробленої національної валюти
України у виді банкнот, купуючи
пральний порошок у торговому
контейнері, що належить ОСОБА_24,
розрахувався нею з продавцем ОСОБА_25,
таким чином, повторно, збув підроблену
банкноту номіналом 500 грн за номером ГН
№ 3993106, яка не відповідає аналогічним,
що знаходяться в офіційному обігу і
виготовлена струменевим друком з
використанням кольорового
струменево-крапельного принтера.
Отримавши від продавця здачу в сумі 443
грн та забравши куплений товар, ОСОБА_5
заподіяв потерпілій ОСОБА_24 майнову
шкоду на суму 500 грн.

5 травня 2011 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8
та ОСОБА_7, прибули в м. Нововолинськ, де
о 14 годині на автостанції ОСОБА_5 з
метою збуту передав останнім по одній
підробленій банкноті номіналом 500 грн
за номером ГН 3993106, які вони повинні
були збути у закладах торгівлі, купуючи
товарно-матеріальні цінності на
незначні суми. Отримавши підроблені
банкноти, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прийшли до
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_11», що по АДРЕСА_10
та належить ОСОБА_26 Першою зайшла у
магазин ОСОБА_7, яка з метою збуту
підробленої національної валюти
України в у виді банкнот, розрахувалась
нею з продавцем ОСОБА_27 за придбаний
букет квітів, таким чином, збувши
підроблену банкноту номіналом 500 грн за
номером ГН 3993106. Вийшовши з магазину,
ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_8 про збут нею
підробленої купюри. Після чого,
аналогічним чином, купуючи букет
квітів збула підроблену банкноту
номіналом 500 грн за номером ГН 3993106
ОСОБА_4. Таким чином, потерпілій ОСОБА_26
було заподіяно майнової шкоди на суму
1000 грн.

5 травня 2011 року о 23 годині 45 хвилин
ОСОБА_5, взявши раніше підроблену
банкноту номіналом 500 грн у квартирі
ОСОБА_28, де вона зберігалась, прибув у
кафе "ІНФОРМАЦІЯ_12", що по АДРЕСА_11, та
яке належить ОСОБА_29 З метою збуту цієї
підробленої національної валюти
України у виді банкнот, купуючи спиртні
напої, розрахувався нею з барменом
ОСОБА_30, таким чином повторно, збув
підроблену банкноту номіналом 500 грн за
номером ГН 3993106. Отримавши здачу та
забравши куплений товар, ОСОБА_5 своїми
діями спричинив потерпілому ОСОБА_29
майнову шкоду на суму 500 грн.

6 травня 2011 року в період часу з 13 по 14
годину ОСОБА_5, взяв раніше підроблену
банкноту номіналом 500 грн, яка
зберігалась у квартирі ОСОБА_28, та
прибув в магазин "ІНФОРМАЦІЯ_13", що по
АДРЕСА_12, належного ОСОБА_31 З метою
збуту цієї банкноти, купуючи спиртні
напої та цигарки, розрахувався нею з
продавцем ОСОБА_32, таким чином
повторно, збув підроблену банкноту
номіналом 500 грн за номером ГН 3993106.
Отримавши від продавця здачу та
забравши куплений товар, ОСОБА_5
заподіяв потерпілій ОСОБА_31 майнову
шкоду на суму 500 грн.

6 травня 2011 року в період часу з 13 до 14
години ОСОБА_5, взявши у квартирі
ОСОБА_28 раніше підроблену банкноту
номіналом 500 грн та передав її ОСОБА_7,
яка згідно попередньої домовленості
повинна була її збути, купуючи
товарно-матеріальні цінності на
незначну суму у закладах торгівлі.
Отримавши цю підроблену банкноту,
ОСОБА_7 прибула до ТП «Успіх» ЛТД, що по
вул. Сірка, 3, в м. Нововолинськ, де з
метою збуту підробленої банкноти,
купуючи спиртні напої розрахувалась
нею з продавцем ОСОБА_33 Таким чином,
повторно, збувши підроблену банкноту
номіналом 500 грн за номером ГН 3993106, яка
не відповідає аналогічним, які
знаходяться в офіційному обігу і
виготовлена струменевим друком з
використанням кольорового струменево -
крапельного принтера. Отримавши від
продавця здачу в сумі 413, 60 грн та
забравши куплений товар, ОСОБА_7
залишила місце події, заподіявши
майнову шкоду вказаному підприємству
на 500 грн.

6 травня 2011 року в період часу з 13 по 14
годину ОСОБА_5, взявши раніше
підроблену банкноту номіналом 500 грн,
яка зберігалась у квартирі ОСОБА_28
передав її ОСОБА_7, яка згідно
попередньої домовленості мала її збути
у закладах торгівлі, купуючи
товарно-матеріальні цінності на
незначну суму. ОСОБА_7, отримавши від
ОСОБА_5 дану підроблену банкноту,
прибула до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_14»,
розташованого у будинку АДРЕСА_13, де з
метою збуту, купуючи косметику
намагалась розрахуватися із продавцем
ОСОБА_34 цією підробленою банкнотою.
Однак, свій умисел не довела до кінця з
причин, які не залежать від її волі,
оскільки ОСОБА_34, запідозривши
підроблену банкноту, відмовилася її
прийняти в якості оплати за вказаний
товар.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного
суду Волинської області від 24 вересня
2013 року залишено без зміни вирок
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 9 липня 2013 року,
у тому числі, щодо засуджених ОСОБА_5,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У касаційній скарзі прокурор просить
вказані судові рішення щодо засуджених
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, а
матеріали кримінальної справи
направити на новий судовий розгляд.
Посилається на істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону та
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особам
засуджених.

На обґрунтування таких вимог прокурор
вказує на те, що судом надано невірну
правову оцінку щодо відсутності в діях
вказаних осіб такої кваліфікуючої
ознаки, як вчинення злочину
організованою групою, оскільки
кількість вчинених злочинів,
тривалість злочинної діяльності,
постійний склад учасників їх вчинення,
розподіл ролей та узгодженість дій між
учасниками злочину під час його
вчинення вказує на наявність ознак
стійкого злочинного угрупування,
діяльність якої припинена
правоохоронними органами.

При цьому, прокурор стверджує, що саме
узгодженість між собою дій під час
вчинення злочинів у відповідності до
розподілених ролей підтверджується
показаннями ОСОБА_7, наданими під час
досудового слідства.

Також, прокурор, вважаючи розмір
призначеного засудженим покарання
надмірно м'яким та необґрунтованість
звільнення від його відбування з
випробуванням, вказує на неврахування
судом ступеня тяжкості вчинених
злочинів, які є особливо тяжкими,
неодноразове їх притягнення до
кримінальної відповідальності,
невизнання ними вини, а також не
встановлено та відповідно не зазначено
виключно позитивні характеристики, які
б дали можливість стверджувати, що
призначене їм покарання є необхідним
та достатнім для їх виправлення та
попередження вчиненню нових злочинів.

До того ж, прокурор вказує на
невідповідність ухвали апеляційного
суду вимогам статті 377 КПК 1960 року.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5
просить постановлені щодо нього судові
рішення змінити. Посилається на
істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону та
неправильне застосування
кримінального закону.

Зокрема, не погоджуючись з судовими
рішеннями, засуджений вказує на те, що
суд першої інстанції не здійснив
технічної фіксації судового засідання
за його клопотаннями, про що свідчать
непридатні до прослуховування записи
судового засідання, а сформульоване
судами першої та апеляційної інстанцій
обвинувачення, яке визнане доведеним,
щодо виготовлення підробленої
національної валюти України за
попередньою змовою є нечітким та
неконкретним.

Крім того, засуджений стверджує, що з
покладеного в основу висновків судів
експертного дослідження на
підтвердження правової кваліфікації
його дій за статтею 199 КК України,
вбачається, що у досліджених експертом
предметах відсутня точна ступінь
кінцевого зображення, про що ним
вказано та являє собою шахрайство.

Також, засуджений вказує на надмірну
суворість призначеного йому, як
інваліду 2 групи, покарання з огляду на
індивідуалізацію покарання та
недотримання апеляційним судом вимог
статті 377 КПК України 1960 року.

У доповненнях до касаційної скарги
засуджений ОСОБА_5 просить вказані
судові рішення змінити шляхом
застосування до нього Закону України
«Про амністію у 2014 році».

При цьому, засудженим вказується на
покладення в основу судових рішень
фальсифікованих та недопустимих
доказів, здобутих досудовим слідством
внаслідок застосування недозволених
методів ведення слідства та порушення
вимог кримінально-процесуального
закону при їх збиранні, вбачаючи
упередженість працівників
правоохоронних органів, що, на його
переконання, є наслідком неправильного
застосування кримінального закону,
зокрема статті 199 та частини 1 статті 309
КК України.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення прокурора, який не підтримав
касаційну скаргу прокурора та
заперечував проти задоволення
касаційної скарги засудженого,
вважаючи постановлені судові рішення
законними і обґрунтованими, пояснення
засудженого та його захисника, котрі
підтримали касаційну скаргу
засудженого та заперечували проти
задоволення касаційної скарги
прокурора, обговоривши доводи
касаційних скарг та перевіривши
матеріали кримінальної справи, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
прокурора та засудженого задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Як убачається з касаційної скарги
прокурора, ним не оскаржується та не
заперечується законність і
обґрунтованість виправдання ОСОБА_9 за
частиною 2 статті 199 КК України.

Що ж стосується доводів прокурора про
вчинення ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
злочину, передбаченого статтею 199 КК
України, у складі організованої групи,
призначення їм надмірно м'якого
покарання. А засудженого про не
підтвердження правової кваліфікації
його дій за статтею 199 КК України,
вбачаючи в його діях шахрайство,
надмірну суворість призначеного йому
покарання, а також покладення у основу
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій недопустимих доказів у
справі, здобутих внаслідок
недозволених методів ведення
досудового слідства та з порушенням
кримінально-процесуального закону, та
недотримання судами процесуального
порядку при розгляді справи щодо нього
колегія суддів визнає неспроможними з
огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 28 КК
України злочин визнається вчиненим
організованою групою, якщо в його
готуванні або вчиненні брали участь
декілька осіб (три або більше), які
попередньо зорганізувалися у стійке
об'єднання для вчинення цього та іншого
(інших) злочинів, об'єднаних єдиним
планом з розподілом функцій учасників
групи, спрямованих на досягнення цього
плану, відомого всім учасникам групи.

Зі змісту наведеної норми
кримінального закону слідує, що
утворення (створення) організованої
групи чи злочинної організації слід
розуміти як сукупність дій з
організації (формування, заснування)
стійкого злочинного об'єднання для
заняття злочинною діяльністю.
Зазначені дії за своїм змістом близькі
до дій з організації злочину і
включають підшукання співучасників,
об'єднання їхніх зусиль, детальний
розподіл між ними обов'язків, складення
плану, визначення способів його
виконання. Проте основною метою
організатора такої групи (організації)
є утворення стійкого об'єднання осіб
для заняття злочинною діяльністю,
забезпечення взаємозв'язку між діями
всіх учасників останнього,
упорядкування взаємодії його
структурних частин.

Організована група, на відміну від
групи з попередньою змовою (без
попередньої змови), утворюється не
одномоментно, а впродовж тривалого
часу і з метою вчинення ряду злочинів
або тільки одного, який потребує
ретельної довготривалої підготовки.

Так, органом досудового слідства
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було
пред'явлено обвинувачення, у тому
числі, що вони виготовили, зберігали,
перевозили з метою збуту та збут
підробленої національної валюти
України у виді банкнот, вчинених
повторно, за попередньою змовою групою
осіб, організованою групою, тобто
вчинили злочин, передбачений частиною 3
статті 199 КК України.

Зокрема, орган досудового
розслідування вказував на те, що
ОСОБА_5, використовуючи набутий
злочинний досвід, на початку березня 2011
року попередньо домовився зі своєю
співмешканкою ОСОБА_8 та колишньою
дружиною ОСОБА_7 на злочинну
діяльність, пов'язану з незаконним
виготовленням та збутом підробленої
національної валюти України у виді
банкнот, на що отримав їх згоду та взяв
на себе функції організатора та
керівника злочинної групи, розробив
план протиправної діяльності та
загальні правила поведінки, визначив
ролі та функції виконавців, а також
умови розподілу отриманих
кримінальних доходів.

ОСОБА_7 була відведена роль у сприянні
на виготовлення підроблених грошових
купюр шляхом придбання знарядь
злочину, надання приміщення квартири
АДРЕСА_1 для виготовлення підробленої
національної валюти, зберігання
обладнань і знарядь злочину та збут
виготовлених грошових знаків України,
а ОСОБА_8 - у сприянні на виготовлення
підроблених грошових купюр шляхом
нанесення на сфальшовані банкноти
відповідні елементи та знаки, надаючи
їм завершеного вигляду, наданні
приміщення свого житла у АДРЕСА_4 для
проживання у ньому всіх членів групи.

На виконання розробленого та
схваленого усіма учасниками
організованої групи плану злочинної
діяльності, виготовляли підроблені
грошові банкноти за допомогою
струменевого принтера кольорового
друку, який придбано 13 березня 2011 року
на ім`я ОСОБА_7 шляхом оформлення
споживчого кредиту, та поміщено до
житла останньої у м. Дніпропетровську,
а також кліше-трафарету, воску та ворси
нової ганчірки, а реалізовували
(збували) фальшиву національну валюту
шляхом купівлі за неї
товарно-матеріальних цінностей на
території Волинської області (м.
Нововолинськ).

А також наведено обставини вчинення
ними злочинів на реалізацію в м.
Нововолинську 18, 21, 22, 23 квітня та 5, 6
травня 2011 року (самостійний збут ОСОБА_5
підробленої національної валюти
України, окремий трьохразовий - ОСОБА_7
та одиничний - ОСОБА_8) заздалегідь
розробленого та узгодженого плану з
посиланням на здобуті під час
досудового розслідування докази.

Зокрема, на постійно змінювані
показання ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під
час проведення з ними слідчих дій,
свідків ОСОБА_28, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, висновками експертиз
щодо способу підроблення національної
валюти України, матеріалами кредитної
справи, за якими оформлено споживчий
кредит на придбання ОСОБА_39 принтера,
протоколами пред'явлення осіб для
впізнання, протоколами огляду місця
події та обшуку та виїмки з вказівкою
на вилучення знарядь злочину
безпосередньо у ОСОБА_8 та за місцем її
проживання, а також вилучення знарядь
злочину за місцем проживання ОСОБА_7,
тощо.

Однак, суд першої інстанції, з чим
погодився і суд апеляційної інстанції,
вказав на брак доказів, які б вказували
на момент утворення організованої
групи, набуття всіх обов'язкових ознак
організованої групи для скоєння ними
злочинів та стійкості і стабільності
їх об'єднання та дії ОСОБА_5, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 кваліфікував за частиною 2
статті 199 КК України, як умисні, що
виразилися у зберіганні та збуті
підробленої національної валюти
України у виді банкнот, вчиненими за
попередньою змовою групою осіб, а
ОСОБА_5 і ОСОБА_7, крім того, з ознакою
повторності та виготовлення і
перевезення з метою збуту підробленої
національної валюти України.

З вказаними висновками судів першої та
апеляційної інстанцій погоджується і
колегія суддів, оскільки після
дослідження доказів у матеріалах
справи складна форма співучасті
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не
підтвердилася з огляду на хаотичність,
нестабільність та нетривалість дій
останніх в різні періоди часу, що
безпосередньо вказує на відсутність
заздалегідь розробленого плану та
розподілу між ними чітких ролей,
безпосередній та багаторазовий збут
національної валюти України ОСОБА_5,
невжиття ними заходів конспірації, у
зв'язку з чим останній був неодноразово
затриманий працівниками міліції на
місці події, тоді як ОСОБА_7 зазначала
дані останнього при оформленні
споживчого кредиту та продовжувала
зберігати знаряддя злочину за місцем
свого проживання, як і ОСОБА_8

Отже, колегією суддів не встановлено,
що ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завчасно
зорганізувалися у внутрішньо стійке
об'єднання, відпрацювали план скоєння
злочинів, розподілили функції кожного
із учасників групи, яких вони
відповідно до плану дотримувалися під
час учинення злочинів, підтримували
стабільні відносини у зв'язку з
підготовкою та вчиненням злочинів та
вживали заходів конспірації.

Тоді як, показання ОСОБА_7 під час
досудового слідства, на які
здійснюється посилання прокурором, де
вона вказує про виготовлення ОСОБА_5 з
ОСОБА_8 підробленої національної
валюти України в її присутності,
піддавалися неодноразовій зміні під
час провадження по справі без
підтвердження їх здобутими доказами на
викриття всіх учасників, як
організованої групи, а в інших нею
вказувалося на отримання від ОСОБА_5
нею та ОСОБА_8 підроблених купюр, які
вона та ОСОБА_8 збули (т.2 а.с.221, т.5 а.с.189).

Крім того, саме дослідження судом
першої інстанції висновків експертних
досліджень, у тому числі на які
засуджений здійснює посилання,
зумовило перекваліфікацію його дій з
частини 2 статті 199 на частину 2 статті 190
КК України та частину 2 статті 15,
частину 2 статті 190 КК України, оскільки
ним використовувалися сувенірні
купюри, які не мали повного ступеня
завершеності зображення та
узгодженості зі словами і цифрами, які
визначають номінал грошового знака.

Однак, в інших випадках було
використано купюри з повною імітацією
грошових знаків, які перебувають в
обігу, зокрема їх художнього
оформлення, якості відтворення та
узгодженості зі словами та цифрами, у
зв'язку з чим була досягнута мета їх
збуту.

При тому, що за викладених у вироку суду
першої інстанції обставин дії ОСОБА_5
за частиною 2 статті 199 КК України також
отримали таку правову кваліфікацію за
підтвердження зберігання ним з метою
збуту, збуті підробленої національної
валюти України у виді банкнот,
вчиненими за попередньою змовою групою
осіб, з ознакою повторності, а також
виготовлення та перевезення з метою
збуту національної валюти України.

А вказані дії ОСОБА_5 знайшли
документальне підтвердження в
матеріалах справи, що піддавалися
перевірці в судах першої та
апеляційної інстанцій, при дослідженні
яких у останнього та його захисника їх
достовірність не викликала сумнівів, у
тому числі і під час досудового
слідства.

Досліджуючи питання дотримання вимог
кримінально-процесуального закону при
провадженні кримінальної справи,
колегія суддів також вбачає їх такими,
що не заслуговує на увагу.

Так, засуджений ОСОБА_5 на
підтвердження своїх касаційних вимог
вказує на упередженість працівників
правоохоронних органів, застосування
до нього недозволених методів ведення
досудового слідства, а також піддає під
сумнів достовірність та дотримання
вимог процесуального закону під час
проведення слідчих дій.

Так, перевіркою матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_5 був
забезпечений за його бажанням
захисником, під час проведення на
досудовому слідстві його допиту та на
підставі статті 63 Конституції України
відмовлявся від дачі будь-яких
показань.

А факти підробки, перевезення та збуту
підробленої національної валюти
України виявлявся за заявами осіб, які
їх приймали в оплату за товар, одразу
після виявлення ознак підробки з
викликом працівників міліції або
безпосереднього їх звернення до них
після збуту, з подальшим їх вилученням
та дослідженням експертною установою,
у висновках якої встановлювалися у
банкнотах зміни першопочаткових
зображень та спосіб їх виготовлення,
при допиті очевидців подій та інших
засуджених у справі, фіксуванням у
протоколах слідчих дій, які
засвідчувалися підписами їх учасників,
та подальшим впізнанням осіб, від
протиправних дій яких вони зазнали
збитків, проведених у передбаченому
законом порядку, про що підтверджували
у своїх показаннях, сумнівів у чому, в
тому числі засуджений ОСОБА_5, не
висловлював, а навпаки погоджувався з
вчиненням щодо них протиправних дій за
пред'явленим йому обвинуваченням,
окрім їх вчинення в складі
організованої групи.

Тоді як, знаряддя злочину,
передбаченого статтею 199 КК України,
виявлялися та вилучалися як в ході
обшуку помешкань на підставі судових
рішень, отриманих в передбаченому
кримінально-процесуальному законом
порядку, так і за безпосередньої
передачі продавцями після написання
відповідних заяв до правоохоронних
органів з викладенням обставин
вчинення щодо них протиправних дій.

В тому, що працівники міліції
упереджено проводили досудове
слідство або під час нього
застосовували до засудженого ОСОБА_5
недозволені методи, об'єктивними
даними справи не підтверджено, а є не як
інакше, як голослівними судженнями
останнього.

Що стосується безпосереднього
виявлення працівником правоохоронного
органу ознак злочину при виконанні
своїх службових повноважень, то воно не
може усунути визнання засудженим
ОСОБА_5 незаконного придбання,
виготовлення та зберігання особливо
небезпечного наркотичного засобу, обіг
якого заборонено, що встановлено
висновком експерта, з встановленням
обставин придбання та виготовлення за
його показаннями, а також
документальне підтвердження таких
фактів з огляду на згоду ОСОБА_8 на
огляд її домоволодіння, ідентифікацію
слідів пальців рук на вилученій під час
проведення слідчої дії полімерній
пляшці та встановлення того, що він
страждає на опійну наркоманію другої
стадії, що відображено у висновках
експертиз.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
помилок у правозастосуванні та у
дотриманні вимог
кримінально-процесуального закону при
провадженні кримінальної справи, у
тому числі щодо ОСОБА_5, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, а відтак не має підстав на
застосування до ОСОБА_5 Закону про
амністію при наявності обмежень, які
зазначені у статті 8 Закону України
«Про амністію у 2014 році».

Крім того, колегія суддів вважає
такими, що не заслуговують на увагу і
доводи прокурора та засудженого щодо
надмірної м'якості та суворості
призначених засудженим покарань з
огляду на таке.

Відповідно до статті 65 КК України при
призначенні покарання суд має
врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Згідно з частиною 1 статті 75 КК України,
якщо суд при призначені покарання у
виді позбавлення волі на строк не
більше п'яти років, враховуючи тяжкість
злочину, особу винного та інші
обставини справи, дійде висновку про
можливість виправлення засудженого
без відбування покарання, він вправі
прийняти рішення про звільнення від
відбування покарання з випробуванням.

Як убачається з матеріалів
кримінальної справи, суд першої
інстанції, призначаючи ОСОБА_5, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення
волі та звільняючи останню від
призначеного покарання з
випробуванням, враховував характер та
ступінь тяжкості вчинених ними
злочинів, всі обставини справи та дані
про їх особи, пом'якшуючу покарання
обставину для кожного - щире каяття та
обтяжуючу покарання обставину, як
рецидив злочину.

Зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 те, що вони
неодноразово притягувалися до
кримінальної відповідальності, мають
не зняті та не погашені судимості,
вчинили тяжкий злочин з посяганням на
економічну безпеку держави, а також
того, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи,
хворіє на тяжку хворобу, має на
утриманні неповнолітню дитину та
матір, котра є інвалідом 2 групи, а
ОСОБА_7 позитивно характеризується за
місцем проживання та на даний час
хворіє з посиланням на повідомлення
слідчого ізолятора.

А ОСОБА_8 призначено покарання з
врахуванням того, що нею було вчинено
лише один епізод зберігання, збуту
підробленої національної валюти
України у виді банкнот, у вчиненому
розкаялася, від її дій тяжких наслідків
не настало, має постійне місце
проживання та роботи, де позитивно
характеризується, є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи та має на
утриманні малолітню дитину, що з огляду
на ступінь тяжкості вчиненого нею
злочину та вказаних обставин у їх
сукупності надало підстави для
висновку суду першої інстанції щодо
можливості її виправлення та
перевиховання без ізоляції від
суспільства.

Погоджуючись з висновком суду першої
інстанції щодо розміру, виду та форми
відбування ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
призначеного покарання, апеляційний
суд додатково зважив та перевірив
враховані судом першої інстанції
обставини, ствердивши про
відповідність призначеного покарання
статті 65 КК України, сумнівів у
обґрунтованості висновків якої в
колегії суддів також не виникає з
огляду на їх виваженість і
справедливість щодо призначеного
останнім покарання, форма відбування
якого і зумовить попередження нових
злочинів, про що в ухвалі суду
апеляційної інстанції наведено
відповідні мотиви прийнятого рішення у
відповідності вимогам статті 377 КПК
України 1960 року.

Також, колегією суддів не виявлено
будь-яких інших порушень вимог
кримінально-процесуального закону під
час провадження по справі, які б
слугували безумовною підставою для
скасування або зміни постановлених у
справі судових рішень.

З огляду на викладене, у колегії суддів
не має сумнівів у законності та
обґрунтованості вироку суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду.

Відтак, касаційні скарги прокурора та
засудженого задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись
статті 394-396 КПК України 1960 року та
пункту 15 розділу 11 Перехідних положень
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 9 липня 2013 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської області
від 24 вересня 2013 року щодо ОСОБА_5,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а
касаційні скарги прокурора, який
приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, та засудженого
ОСОБА_5 - без задоволення.

С у д д і:

___________________ ___________________ ___________________

М.М. Лагнюк С.І. Кравченко Є.В.
Літвінов