У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Федченка О.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 4 листопада 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Вовчанського районного суду Харківської області від 19 листопада 2007 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше неодноразово судимого,
останнього

разу
9 серпня 2005 року за ч. 2 ст. 190 КК

України до позбавлення волі на строк один

рік і
шість місяців,

засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк шість
років, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання-позбавлення
волі на строк шість років.

В апеляційному порядку
справа не розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним у
вчинені злочинів за таких обставин.

21 липня 2007 року близько
23 год. ОСОБА_1, будучи в стані алкогольного сп'яніння проник у гараж,
АДРЕСА_1, де незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2106 вартістю 7 825 грн., який
належав ОСОБА_2, а також вчинив крадіжку
його майна на загальну суму 2 667 грн.

24 липня 2007 року близько 1
год. ОСОБА_1, перебуваючи на території гаражного кооперативу АДРЕСА_2, та
будучи у стані алкогольного сп'яніння, проник у гараж, де незаконно заволодів
автомобілем ВАЗ-21043, вартістю 16 791 грн., який належав ОСОБА_3, а також з
салону вказаного автомобіля викрав майно, яке належало потерпілому ОСОБА_1 на
загальну суму 1 847 грн. 50 коп.

25 липня 2007 року ОСОБА_1,
перебуваючи на території ПП «Молчанов», що на вул. Молодовський шлях № 8 у смт.
Старий Салтов Вовчанського району Харківської області, та будучи у стані
алкогольного сп'яніння, проник у гараж, де
незаконно заволодів автомобілем УАЗ-31512 вартістю 10 550 грн., який
належав ОСОБА_4

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що судом було порушено його право на захист.
Крім того, зазначає, що суд розглянув справу в порядку ст. 299 КПК
України, але при цьому йому не було роз'яснено неможливість у подальшому
оспорювати фактичні обставини справи. Просить вирок змінити та пом'якшити
покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1
у вчинені зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджуються показаннями засудженого в судовому засіданні і є обґрунтованим.
Оскільки фактичні обставини справи ніким
з учасників судового розгляду не оспорювалися відповідно до ст. 299 КПК України
інші докази судом не досліджувалися.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані
судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України якщо
проти цього не заперечують учасники судового розгляду, суд вправі не
досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Як убачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 як під час досудового слідства, так і судового розгляду
повністю визнавав свою вину. На початку судового слідства, під час вирішення
питання щодо обсягу доказів, які необхідно досліджувати в судовому засіданні,
ОСОБА_1 підтримав думку прокурора про недоцільність дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися. З протоколу
судового засідання вбачається, що ОСОБА_1 були роз'яснені положення ст. 299 КПК
України щодо позбавлення у зв'язку з цим права оспорювати в апеляційному
порядку ці фактичні обставини і він погодився із запропонованим порядком
дослідження доказів. Тому доводи касаційної скарги засудженого про те, що суд
під час розгляду справи порушив вимоги ст. 299 КПК України, є безпідставними.

Також безпідставними є доводи
засудженого про порушення його права на захист,
оскільки як під час досудового слідства так і в судовому засіданні ОСОБА_1 були
роз'яснені його право на захист, однак він відмовився від послуг захисника, про
що свідчать його заяви.

Покарання ОСОБА_1 призначено
з дотриманням вимог ст. 65 КК України. Судом першої інстанції було враховано
ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що обтяжують покарання, дані про
особу засудженого, і таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів. Підстав для пом'якшення покарання,
про що йдеться у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_1 в касаційному
порядку не виявлено.

Підстав для призначення даної
справи до касаційного розгляду із повідомленням зазначених у ст. 384 КПК
України осіб, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні
касаційної скарги ОСОБА_1, засудженого вироком Вовчанського районного суду
Харківської області від 19 листопада 2007 року.

судді:

Паневін В.О. Коротких О.А. Федченко О.С.