У Х В А Л А
08.04.2015 Справа №607/20236/14-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.1 ст.187 КК України,-

встановив:
Захисник заявив клопотання змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою, що дозволить йому пройти лікування у спеціалізованому медичному закладі. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, він хворіє і бажає лікуватися.

ОСОБА_4 пояснив, що підтримує клопотання захисника.

Прокурор заперечила клопотання захисника і пояснив, що продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, які було враховано під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони захисту має право змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Прокурор не подала до суду клопотання в порядку Глави 18 КПК України щодо запобіжного заходу обвинуваченому.

ОСОБА_4 обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Стороною обвинувачення - прокурором, в порядку ч.3 ст.23 КПК України тривалий час не виконується обов`язок забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Невиконання цього обов`язку прокурором унеможливило розгляд провадження в короткі строки.

Судом для розгляду провадженя в розумні строки, зважаючи на те, що прокурор не забезпечувала явку свідків, надсилались повістки цим особам, але вони їм не вручені. Отже, з причин, що не залежать від суду закінчити розгляд провадження неможливо.

Суд переконаний, що у випадку не можливості завершити розгляд провадження, у зв`язку з невиконанням прокурором свого обов`язку щодо забезпечення явки свідків до суду, навіть тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення не може бути підставою для його тривалого тримання під вартою.

На підставі ст.49 Конституції України, ст.6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожен має право на охорону здоров`я і медичну допомогу; держава створює умови для ефективного і доступного медичного обслуговування; обвинувачений має право на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я.

Суд враховує, що обвинувачений тривалий час хворіє, лікування в умовах СІЗО не призвело до його видужання. Тому, необхідно забезпечити гарантоване йому право на охорону здоров`я і медичну допомогу, створити умови для ефективного і доступного медичного обслуговування та реалізацію права на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також, прокурор не надала суду доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і не довела, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 листопада 2008 року в справі «Єлоєв проти України» після спливу певного проміжку часу судового розгляду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою.

Суду надано лист головного лікаря КУТОР «Тернопільський обласний протитуберкульозний диспансер» Департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 з якого слідує, що ОСОБА_4 хворіє мультирезистентним туберкульозом легень, потребує лікування у спеціальному медичному закладі і не може утримуватися в умовах СІЗО та ІТТ.

За таких обставин, а також з метою запобігання спробам вчиненню обвинуваченим кримінального правопорушення, переховуванню від суду та іншим ризикам передбаченим ст.177 КПК України необхідно обрати йому запобіжний захід, що не пов`язаний з утриманням в умовах СІЗО та ІТТ. З врахуванням того, що у нього є постійне місце проживання йому доцільно змінити тримання під вартою на домашній арешт в нічний час на строк два місяці, щоб забезпечити можливість лікування в умовах денного стаціонару.

Також, суд вважає за необхідне покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Отже, ОСОБА_4 необхідно негайно звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Керуючись ст.49 Конституції України, Главою 18, статтями 331, 372, 392 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», суд,-

постановив:
Клопотання задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, у період доби з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку з часу його застосування постановлення на облік і встановлення електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду за викликом; здати на зберігання в Ланівецький РВ УМВС України в Тернопільській області паспорт для виїзду за кордон та інші наявні у нього документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвалу для виконання передати до Ланівецького РВ УМВС України в Тернопільській області, якому негайно поставити на облік ОСОБА_4 і встановити йому електронний засіб контролю, про що повідомити Тернопільському міськрайонному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 і прокурору та направити в ІТТ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, СІЗО №26 м.Чорткова Тернопільської області, Конвойній службі ВЧ №3002-Ж.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1