АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/280/15 Справа № 179/253/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

17 лютого 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №70000950 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кувай Маського району Красноярського краю Росія, громадянина України, який має вищу освіту, працює головним інженером агропромислового комплексу ТОВ Агро-Овен, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_10 потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_11 .

В апеляціях потерпілі просять скасувати вирок суду в частині відшкодування моральної школи та ухвали новий вирок, яким задовольнити їх позовні вимоги, заявлені в суді першої інстанції, в повному обсязі, а саме ОСОБА_6 у розмірі 100 000 гривень, а ОСОБА_7 -500 000 гривень. В обґрунтування своїх апеляційних вимог, потерпілі посилаються на те, що судом при визначенні розміру моральної шкоди, не враховано глибину емоційних та психологічних страждань, які переносять вони та їх син постійно. Зазначають, що одне усвідомлення тяжкої травми та чекання на одужання, яке та і не настало, забирає всі душевні і фізичні сили. Отримані сином травми в наслідок ДТП негативно позначилося на соціальному становищі сина, оскільки він не має можливості вести повноцінний образ життя, будучи тяжко травмованим та прикутим до ліжка, не може безтурботно проводити час з друзями та близькими. Крім того зазначає, що їх родина затратила багато часу та сил, нервової енергії, матеріальних затрат, пов`язаних з придбанням та доставкою ліків, продуктів харчування. Також потерпілі посилаються на те, що після розгляду справи судом встановлено, що у сина пошкоджено також і хребет і йому необхідне хірургічне втручання, а це знову не тільки матеріальні затрати, а й моральні страждання, так як важко бачити страждання сина, який відчуває та переносить постійний біль.

В запереченнях на зазначені апеляційні скарги, обвинувачений просить вирок суду залишити без змін, а апеляції без задоволення. Зазначає, що з урахуванням його віку та середнього заробітку в країні, а також при повному визнанні вини, на його думку, вирок суду є законним та обґрунтованим. Крім того, обвинувачений вказує на те, що апеляція подана з попуском процесуального строку.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Також зазначеним вироком cтягнуто з ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування спричиненого матеріального збитку на користь потерпілих: ОСОБА_12 , суму в розмірі 7 974 гривні; ОСОБА_6 , суму в розмірі 37 709 гривень 91 копійку.

Стягнуто з ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_12 , суму в розмірі 50 000 гривень; ОСОБА_11 , суму в розмірі 30 000 гривень; ОСОБА_6 , суму в розмірі 15 000 гривень; ОСОБА_7 , суму в розмірі 15 000 гривень.

Стягнуто судові витрати з ОСОБА_8 , на користь Державного бюджету України за експертні послуги НДЕКЦ (за експертизу № 70/27-985 від 26.12.2013 року та експертизу № 70/27-842 від 25.11.2013 року) в сумі 2080 гривень 12 копійок.
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винними за те, що він, 12 жовтня 2013 року близько 20 години 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним транспортним засобом автомобілем ВАЗ 212140-126-20, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в темний час доби на прямолінійній ділянці дороги по вул. Леніна в с. Оленівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які рухались спереду в попутному напрямку.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-985 від 26 грудня 2013 року, виразилось в тім, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 , який керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-212140-126-20 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого:

- у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_8 при дорожньо-транспортній пригоді пішоходу ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 113-Е від 28 листопада 2013 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу у м`які тканини тім`яно-потиличної області голови, крововиливу під твердою мозковою оболонкою в тім`яно-потиличній області, крововиливи під м`якими мозковими оболонками в тім`яних і потиличних областях, садна обличчя, перелому 2-го шийного хребця з крововиливом у м`які тканини по передній поверхні, крововиливи під оболонки і у речовину спинного мозку в області перелому хребця, розриву правої частки печінки, крововиливу у черевну порожнину (500 мл. рідкої крові), садно правої поперекової області, крововиливу у м`які тканини задньої поверхні верхньої третини правої гомілки, уламкового перелому правої великогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини, перелому правої малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третин, крововиливу у м`які тканини по задній поверхні на межі середньої та нижньої третини лівої гомілки, уламкового перелому лівої великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третин, перелому лівої малогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третини, садна задньої поверхні лівої та правої гомілок, рани правої гомілки, садна в області ості правої лопатки, дрібного крововиливу під ендокардом (плями Мінакова), нерівномірного кровонаповнення судин внутрішніх органів, морфологічні ознаки шокової реакції в печінці, набряку легень, еритроцитів в порожнині деяких груп альвеол, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечності для життя, і є безпосередньою причиною смерті. Смерть ОСОБА_13 настала від сполученої травми тіла, яка супроводжувалась відкритими переломами кісток тулубу з розривами внутрішніх органів і ускладнилась розвитком шоку.

Крім того, в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_8 при дорожньо-транспортній пригоді пішоходу ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 4781е від 18 листопада 2013 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеня, гострої субдуральної гематоми праворуч в лобно-скронево-тім`яній області малого об`єму, масивного субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому лобної кістки ліворуч, пневмоцефалії, саден на переніссі, в лівій надбрівній області та лобних областях, параорбітальної гематоми ліворуч, підапоневротичної гематоми лобної області ліворуч з розвитком посттравматичному періоді загрозливих для життя явищ (втрата свідомості, кома 2, порушення зовнішнього дихання - трахеостома), закритої тупої травми грудної клітини, забою серця та правої легені, саден грудної клітини ліворуч, відкритого уламкового перелому в нижній третині правої великогомілкової та малогомілкової кісток з забійною раною по передній поверхні правої гомілки в нижній третині, перелому шилоподібного відростку правої ліктьової кістки, численних саден по передній поверхні черева ліворуч та обох кистей рук та за своїм характером тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

В суді апеляційної інстанції:

Прокурор просив, вирок змінити, частково задовольнивши апеляційні вимоги потерпілих та стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілих в сумі 20 000 грн. кожному.

Потерпілі наполягали на задоволенні апеляції в повному обсязі з наведених в них підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник просили вирок суду залишити без змін, а апеляції потерпілих без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення, обвинуваченого та його захисника, потерпілих. перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так як, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 , кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, а також вид та розмір призначеного судом першої інстанції винному покарання, розмір стягненої матеріальної шкоди, у апеляційних скаргах потерпілими не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, слушними, на думку колегії суддів, є доводи апеляцій потерпілих щодо невідповідності розміру стягнених сум у відшкодування моральної шкоди на їх користь.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, при призначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Така шкода, виходячи із п.2 та п.3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила, при наявності її вини.

Між тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо обґрунтованості пред`явлених позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, не в повному обсязі врахував характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесли потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку з отриманими їх сином травм та те, що наслідки їх отримання негативно позначились на моральному стані потерпілих їх тривалість, тяжкий стан сина потерпілих, який до даного часу потребує завжди стороннього догляду, визнаний інвалідом 1 групи, та прийшов до необґрунтованого висновку про задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 частково, а саме в розмірі по 15 000 гривень на користь кожного потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що виходячи з принципів розумності та справедливості є недостатньою, а тому підлягає збільшенню до 40 000 гривень на користь кожного із потерпілих ОСОБА_15 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , змінити.

Збільшити розмір суми моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду на користь потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 40 000 гривень та на користь потерпілої ОСОБА_7 в сумі 40 000 гривень.

В іншій частині вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Апеляції потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення їй копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4