Справа
№1-85/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року Рівненський
міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Музичук Н.Ю.

при секретарі - Хоменчук С.М.

з участю прокурора - Александровича СЮ.

та адвоката - ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну
справу по обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця міста
Рівне, українця, громадянина
України,
невійськовозобов"язаного,
із середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого,
проживаючого в місті АДРЕСА_1, судимості не має, у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 190 ч.2КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця міста
Рівне, українця, громадянина України, невійськовозобов"язаного, із
середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в місті АДРЕСА_2,
раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2
КК України,-

встановив:

12 жовтня 2006 року близько 10-00 години ОСОБА_2.,
перебуваючи поблизу ЗОШ №8 по вул. Кн.Острозького в м.Рівне, маючи умисел на
відкрите викрадення чужого майна, поєднане із погрозою застосування насильства,
яке не є небезпечним для життя і здоров"я потерпілого, що виразилася в
погрозі застосувати фізичну силу, відкрито заволодів мобільним телефоном марки "MOTOROLA СІ 16" у
неповнолітнього ОСОБА_3, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 200
грн.

Повторно, 17 жовтня 2006 року близько 18-00 години
ОСОБА_2., перебуваючи поблизу ПК "Хімік" по
вул. Князя Острозького в м.Рівне, маючи намір на заволодіння чужим майном
шляхом обману чи зловживання довірою, без наміру повернення, попросив у
неповнолітнього ОСОБА_4 мобільний телефон під приводом подивитися, пояснивши,
що втратив подібний телефон декілька днів тому. Отримавши від неповнолітнього
мобільний телефон "SONY ERICSSON J300" вартістю 499 грн., з сім картою "Djuice" вартістю 50 грн. та чохлом до телефону вартістю 14
грн., заволодів ними і з місця події зник, чим заподіяв потерпілому матеріальну
шкоду на загальну суму 563 грн.

Повторно, 18 жовтня 2006 року приблизно в 11-40 годині,
ОСОБА_2. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_1., перебуваючи поблизу ЗОШ №8
по вул. Князя Острозького в м.Рівне, маючи намір на заволодіння чужим майном
шляхом обману та зловживання довірою, попросили у неповнолітнього
ОСОБА_5мобільний телефон під приводом подзвонити, запевнивши в його поверненні.
Отримавши від неповнолітнього мобільний телефон "NOKIA 6020", заволоділи цим мобільним телефоном вартістю
1100 грн., сім картою "Djuice" вартістю 50 грн. та
чохлом до телефону вартістю 40 грн., чим заподіяли потерпілому матеріальну
шкоду на загальну суму 1190 грн.

Повторно, 27 жовтня 2006 року приблизно в 11-00 годині
ОСОБА_2, перебуваючи неподалік будинку культури та спорту "Хімік" по
вул. Князя Острозького в м.Рівне, маючи намір на заволодіння чужим майном
шляхом обману та зловживання довірою, попросив у громадянина ОСОБА_7золоту
каблучку під приводом заставити її у зв"язку з терміновою потребою в
грошах, при цьому запевнивши в її поверненні, чим викликав довіру потерпілого.

Продовжуючи злочинні дії та керуючись єдиним умислом на
заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_2. в цей же день повернувся в
ігровий зал будинку культури та спорту "Хімік" по вул. Князя
Острозького в м.Рівне, де попросив в ОСОБА_8 дати йому мобільний телефон під
приводом подзвонити, запевнивши в поверненні телефона. Отримавши мобільний телефон "SONY ERICSSON ТІ 00", без наміру на
повернення речей, скориставшись відсутністю потерпілого, покинув будинок
культури і зник з місця події. В результаті злочинних дій заволодів
вищевказаним мобільним телефоном вартістю 80 грн., сім картою "BELINE" вартістю 25 грн.
та золотою каблучкою вартістю 750 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну
шкоду на загальну суму 855 грн. В ході досудового слідства золота каблучка
виявлена, вилучена та повернута потерпілому на збереження.

Будучи допитаним в якості підсудного, ОСОБА_1. повністю
визнав вину по суті пред"явленого обвинувачення. Показав, що 18 жовтня
2006 року приблизно в 11 годині, будучи на території ЗОШ №8 м.Рівне за
попереднім зговором із ОСОБА_2., при зазначених у вироку обставинах, шляхом
обману та зловживання довірою заволоділи мобільним телефоном "NOKIA 6020" із сім
картою "Djuice" та чохлом до телефону у
незнайомого тоді неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5., в результаті чого
заподіяли матеріальну шкоду потерпілому. Вартості викраденого чужого майна не
оспорює. Доказів зібраних досудовим слідством не заперечує, зауважень щодо них
не має. В скоєному щиро розкаюється, матеріальний збиток потерпілому відшкодований
в повному обсязі. При обранні йому покарання просить врахувати щире каяття,
відшкодування завданої злочином шкоди, те що він припинив вживання наркотичних
засобів, підробляє ремонтними та будівельним роботами та обіцяє не продовжувати
злочинну діяльність.

Будучи допитаним в якості підсудного, ОСОБА_2. повністю
визнав вину у вчиненні злочинів по суті пред"явленого обвинувачення.
Показав, що 12 жовтня 2006 року біля ЗОШ №8 м. Рівне при зазначених у вироку
обставинах, він відкрито із застосуванням погрози насильства, що не є
небезпечним для життя і

'здоров"я потерпілого, заволодів мобільним телефоном
незнайомого йому на той час неповнолітнього ОСОБА_3. Повторно, 17 жовтня 2006
року поблизу ПК
"Хімік" м.Рівне, він при зазначених у вироку
обставинах, шляхом обману та зловживання довірою заволодів мобільним телефоном
із сім-картою та чохлом для телефона у незнайомого тоді
неповнолітнього ОСОБА_4.
Повторно 18 жовтня 2006 року, будучи на території ЗОШ №8
м.Рівне, за попереднім зговором із ОСОБА_1., при зазначених у вироку
обставинах, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи мобільним телефоном
"NOKIA 6020", із
сім картою "Djuice" та чохлом до телефону у незнайомого тоді неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_5. Повторно, 27 жовтня 2007 року, будучи в БК "Хімік" він, при
зазначених у вироку обставинах, шляхом обману та зловживання довірою заволодів
золотою каблучкою та мобільним телефоном в громадянина ОСОБА_8. Вартості та
переліку чужого викраденого майна не оспорює. Доказів зібраних досудовим
слідством не заперечує, зауважень щодо них не має. В скоєному розкаюється,
матеріальний збиток потерпілим відшкодований в повному обсязі. При обранні йому
покарання просить врахувати його каяття, відшкодування завданої злочинами
шкоди, те що він влаштовується на роботу та обіцяє не продовжувати злочинну
діяльність.

Крім повного визнання вини підсудним, злочинні його дії
стверджуються показами потерпілих, їх законних представників, дослідженими в
справі доказами.

Допитаний в якості потерпілого неповнолітній ОСОБА_3.
суду показав, що 12 жовтня 2006 року близько 10 години під час перерви на
території ЗОШ №8 підійшов незнайомий тоді ОСОБА_2., став вимагати гроші а за їх
відсутністю сказав дати йому мобільний телефон. Він відразу не погоджувався,
але підсудний пригрозив, що сам забере і не віддасть телефон. У цьому
зв"язку неповнолітній дістав і віддав телефон підсудному, який заволодів
телефоном, не повернув його на вимогу і пішов звідти.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9.
підтвердила послідовність показів неповнолітнього, вартість викраденого майна і
те, що матеріальний збиток відшкодований претензій до підсудного не має.

Допитаний в якості потерпілого неповнолітній ОСОБА_4. суду показав, що 17 жовтня 2006 року близько 18 години біля ПК "Хімік" в м. Рівне підійшов незнайомий тоді ОСОБА_2., сказав дати
подивитися його мобільний, оскільки нещодавно втратив такий же телефон, на що
він добровільно віддав подивитися свій мобільний телефон. Далі вони зустріли
ОСОБА_3., який запитав у підсудного про свій мобільний телефон. Вони пішли за
підсудним, але через деякий час той, запропонувавши його чекати, зник в
під"їзді будинку. Після чого він повідомив матір і разом звернулись в
міліцію.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10. підтвердила послідовність показів неповнолітнього, вартість викраденого
майна і те, що матеріальний збиток відшкодований претензій до підсудного не
має.

Допитаний в якості потерпілого неповнолітній ОСОБА_5.
суду показав, що 18 жовтня 2006 року після 11 години на території ЗОШ №8 м.
Рівне до нього підійшли незнайомі тоді ОСОБА_2. та ОСОБА_1., які вимагали
телефон, після чого ОСОБА_2вихватив з його рук мобільний телефон і з ним вони
втекли. Пізніше уточнив дані ним покази в тому, що 18 жовтня 2006 року він
добровільно дав на прохання ОСОБА_2. подзвонити свій мобільний телефон, який
підсудний обіцяв повернути після перерви, але зник з місця події.

Законний представник неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_11. не може пояснити зміну показів неповнолітнього, в досудовому слідстві
участі не приймала, підтвердила вартість викраденого майна і те, що
матеріальний збиток відшкодований претензій до підсудних не має.

Свідок ОСОБА_12. в судовому засіданні показав, що в
досудовому слідстві в його присутності неповнолітній спочатку вказував на відкрите
заволодіння в нього мобільним телефоном шляхом виривання з рук, пізніше уточнив
свої покази, вказуючи на те, що давав добровільно на пропозицію підсудних
телефон подзвонити. Зміну показів неповнолітній пояснив тим, що пригадав
точніше обставини заволодіння його телефоном. Вважає, що син боявся зізнаватися
в добровільній передачі телефону незнайомим особам.

З досліджених судом показів неповнолітнього свідка
ОСОБА_13. на а.с. 132-133 вбачається, що в його присутності 18 жовтня 2006 року
до ОСОБА_5. підійшли двоє невідомих віком 18-20 років, які спитали та попросили
мобільний телефон під приводом подзвонити. На що ОСОБА_5. спочатку не
погоджувався, але невідомі наполягали і ОСОБА_5сам добровільно дав одному з
невідомих свій телефон. Коли пролунав дзвінок, то на вимогу ОСОБА_5повернути
телефон невідомі запропонували віддати його на наступній перерві. Проте після
уроку невідомих не було, телефон вони не повернули.

З досліджених судом протоколів очних ставок потерпілого
ОСОБА_5. з обвинуваченими ОСОБА_2. від 09.01.2007 року та з обвинуваченим
ОСОБА_1. від 10.01.2007 року на а.с.136-141 вбачається, що потерпілий в
присутності батька вказував на обставини заволодіння підсудними 18 жовтня 2006
року належного йому мобільного телефону шляхом шахрайства, вказуючи на те, що
він згадав і уточнив, що події були саме так. В судовому засіданні
неповнолітній потерпілий підтвердив свої вищенаведені покази в досудовому
слідстві.

..Допитаний в якості свідка ОСОБА_14підтвердив в судовому
засіданні що неповнолітній потерпілий ОСОБА_5. в ході досудового слідства
змінив свої покази з приводу способу заволодіння його мобільним телефоном з
боку підсудних. При цьому він з'ясовував причини та обставини такої зміни
показів, вони відображені в протоколі додаткового допиту неповнолітнього потерпілого,
який в присутності батька стверджував, що пригадав точніше події без будь-яких
погроз обвинувачених. Стосовно якогось впливу на неповнолітнього йому невідомо.

Обставини вчинення злочину стосовно неповнолітнього
ОСОБА_5. 18 жовтня 2006 року підтверджуються також дослідженим судом на а.с.
144-148 протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29.11.2006 року
за участю обвинуваченого на той час ОСОБА_2., який вказував на вчинення

заволодіння майном неповнолітнього шляхом обману та зловживання довірою.
Такі покази підсудний ОСОБА_2підтвердив в суді, як добровільні.

В силу положень
н.ч.2,3 ст.299 КПК України, за згодою
учасників процесу, судом не
досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не
оспорюються.

Оцінюючи покази підсудних, потерпілих, досліджені, зібрані в справі докази,
суд прийшов до висновку, що вина підсудних знайшла своє доказове підтвердження
в суді.

Злочинні дії ОСОБА_1. вірно кваліфіковані досудовим слідством за ст. 190
ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання
довірою /шахрайство/ вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Злочинні дії ОСОБА_2. вірно кваліфіковані досудовим слідством за ст. 186
ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене із погрозою застосування
фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоров"я потерпілого
/грабіж/; за ст. 190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману
та зловживання довірою /шахрайство/ вчинене повторно, за попередньою змовою
групою осіб.

Визначаючи вид та міру покарання підсудним, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчинених кожним із них злочинів, обставини їх
вчинення, особу підсудних, характеризуючі їх дані, в тому числі перебування
обох на обліку в нарколога з приводу опійної наркоманії, від чого, відповідно
до актів медичного освідчення на а.с.261 і 275, вони потребують відповідного
лікування. Повне визнання вини, розкаювання у вчиненому та відшкодування
заподіяного злочином матеріального збитку, суд враховує, як пом"якшуючі
покарання підсудних обставини. Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом
не встановлено.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що
необхідним і достатнім для виправлення підсудних та попередження нових їх
злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статей обвинувачення, із
застосуванням звільнення з випробуванням від відбування такого покарання, на
підставі ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК
України і призначити покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

В строк відбутого покарання засудженому ОСОБА_1 зарахувати період його
утримання під вартою в С130-24 із 01 листопада 2006 року до 22 лютого 2007
року.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю на три
роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст.
76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки на період іспитового
строку:

1.
Не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

2.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи чи навчання;

3.
Періодично з'являтись на реєстрацію в орган
кримінально-виконавчої системи.

4. Пройти курс лікування від опійної
наркоманії, про що повідомити органи кримінально-виконавчої системи. ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ст.ст. 186 ч.2 і 190 4.2 КК
України і призначити наступне покарання:

-за ст. 186 ч.2
КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

-за ст. 190 ч.2
КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів
обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді
чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю на три
роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст.
76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки на період іспитового
строку:

1. Не виїжджати за межі України без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи чи навчання;

3.
Періодично з'являтись на реєстрацію в орган
кримінально-виконавчої системи.

4. Пройти курс лікування від
опійної наркоманії, про що повідомити органи кримінально-виконавчої

системи. Запобіжний захід до набрання чинності вироком засудженим ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу
залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Речовий доказ у справі у вигляді золотої каблучки з камінцем повернути
потерпілому ОСОБА_7, за належністю /а.с.215/. На вирок може бути подана
апеляція в апеляційний суд Рівненської області через місцевий суд протягом 15
діб з моменту його проголошення.