Справа № 646/2260/15-к
№ провадження 1-в/646/111/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Диканівської виправної колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та Диканівською виправною колонією № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області заяву ОСОБА_5 про застосування відносно нього ст. 6 З.У. «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_5 про застосування відносно нього ст. 6 З.У. «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснюється в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.

Засуджений заяву підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та представник колонії проти задоволення не заперечували.

Суд, вислухавши доводи засудженого та прокурора, представника колонії, оглянувши матеріали справи приходить до наступного.

Із наданих до суду матеріалів вбачається, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.12.2014 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.07.2013 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 рік позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, та остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини вчинені ОСОБА_5 , передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України до тяжкого злочину.

З вищевикладеного випливає, що ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з яких злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України віднесено до тяжкого злочину, в період іспитового строку, призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.07.2013 року.

Початок строку відбування покарання є 03.06.2014 року, а кінець 03.07.2017 року.

Стаття 6 З.У. «Про амністію у 2014 році» із змінами від 06.05.2014 року, передбачає скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Пункт «в» статті 8 З.У. «Про амністію у 2014 році» передбачає, що амністія не застосовується до осіб, які звільненні судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №233-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін", амністії до осіб, які до закінчення визначеного судом іспитового строку внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням знову вчинили умисний злочин не будь-якої тяжкості, а саме умисний тяжкий чи особливо тяжкий не застосовується. Крім того, слід звернути увагу, що формулювання «знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин» з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситись до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів.

У даному випадку, попередньо вчинений злочини ОСОБА_5 за класифікацією злочинів не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів.

Інших підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону Про амністію у 2014 році у відношенні ОСОБА_5 , визначених статтею 4 Закону України Про застосування амністії в Україні №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, та ст. 8 З.У. «Про амністію у 2014 році», судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, заява щодо застосування статті 6 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р. у відношенні засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в Україні», положеннями Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 , про застосування відносно нього ст. 6 З.У. «Про амністію у 2014 році» - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоротити наполовину невідбуту частину покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.12.2014 року, яким засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1