У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Лавренюка М.Ю., Кузьменко О.Т.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 27 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на вирок Дніпровського районного суду м.
Херсона від 17 травня 2006 року щодо ОСОБА_2.

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286
КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 135 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК
України ОСОБА_2. звільнено від відбування покарання з випробуванням 2 роки, з
покладенням на засудженого обов'язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 23247,69грн.
та 3485грн. на відшкодування відповідно матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційному порядку
справа не переглядалася.

Як визнав встановленим
суд, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 22-ї години на перехресті вулиць Перекопської та
Чорноморської м. Херсона ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1,
порушив вимоги п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України та вчинив наїзд
на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, внаслідок чого, ОСОБА_3 був смертельно
травмований, а ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Після вчинення ДТП,
ОСОБА_2 з місця події втік.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 порушує питання про скасування
вироку, у зв'язку із м'якістю призначеного ОСОБА_2 покарання.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора про задоволення касаційної скарги, обговоривши її доводи
та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі зібраних по
справі доказах, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності вини
ОСОБА_2. у вчиненні інкримінованих йому злочинів, кваліфікував його дії за ч. 2
ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України та призначив покарання у виді 4 років
позбавлення волі, звільнивши засудженого на підставі ст. 75 КК України від його
відбування з випробуванням 2 роки, з покладенням на ОСОБА_2. обов'язків,
передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку колегії суддів, призначене засудженому ОСОБА_2
покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, звільняючи ОСОБА_2. від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не врахував, що злочин,
передбачений ч. 2 ст. 286 КК України віднесений до категорії тяжких, внаслідок
його вчинення сталася смерть людини, потерпілій ОСОБА_1 були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження, даних, які б свідчили про відшкодування ОСОБА_2 заподіяної
шкоди потерпілій ОСОБА_1, відсутні.

За таких обставин, вирок підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Якщо при новому судовому розгляді справи буде доведена
вина ОСОБА_2. у вчинені інкримінованих йому злочинів, призначене йому покарання
із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м'яким.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути
увагу суду на те, що визнавши винним ОСОБА_2. у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 135 КК України, суд у мотивувальній частині вироку не сформулював
обвинувачення, визнане судом доведеним, що є порушенням вимог ст. 334 КПК
України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу
потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 17
травня 2006 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд.

Судді:

Коновалов В.М. Лавренюк
М.Ю. Кузьменко
О.Т.