Справа № 11-100 /2007 р. Головуючий у І інстанції Кучерявець О.М.
- ст. 121 ч.2 КК Доповідач Щербаков О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в
складі:

головуючого Щербакова О.С. суддів
Трейтяк О.П., Шахової О.Г. з участю прокурора Лисуна С.І. адвоката ОСОБА_3 засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 на вирок Носівського районного
суду Чернігівської області від 17 листопада 2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з неповною середньою
освітою, тракторист ТОВ „ІНФОРМАЦІЯ_3" Носівського району, мешканець АДРЕСА_2, засуджений
17.02.2000 р. Носівським районним судом за ст.ст. 206 ч.2, 140 ч.2, 42 КК
України (1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 7.05.2003
по відбуттю міри покарання ,-

засуджений за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з
неповною середньою освітою, робітник ТОВ „ІНФОРМАЦІЯ_3" Носівського
району, мешканець АДРЕСА_2, не судимий,
-

засуджений за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років
позбавлення волі.

З засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 стягнуто по 5000 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди з

2

кожного та по 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди
з кожного, завданої злочином.

З засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_5 стягнуто по 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди з кожного, завданої злочином.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до ст.
81 КПК України.

Як встановив
суд, 11.06.2006 року близько 21 год.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, за
попередньою змовою між собою, на грунті неприязних відносин до ОСОБА_6, умисно
заподіяли останньому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент
заподіяння, які спричинили смерть потерпілого.

В апеляціях:

засуджений
ОСОБА_2. просить вирок Носівського районного суду від 17.11.2006 року щодо
нього скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування, оскільки вважає
свою вину у інкримінованому йому злочині не доведеною; адвокат ОСОБА_3 також
просить зазначений вирок щодо ОСОБА_2 з аналогічних причин скасувати, справу
відносно нього закрити на підставі п.2 ст. 6 КПК України, а також змінити вирок
в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_5.;
засуджений ОСОБА_1 заперечує висновок суду, що вказаний злочин вчинений за
попередньою змовою між ним та ОСОБА_2, стверджує, що побиття потерпілого
ОСОБА_6 вчинено ним одноособово і що вирок суду ґрунтується на припущеннях.

Заслухавши
доповідача, виступи засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_3, які
підтримали доводи апеляцій, висновок прокурора, який вважав вирок суду
обґрунтованим, перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає, що
апеляції засуджених та адвоката не підлягають задоволенню.

Висновок суду
про доведеність винності засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 в умисному заподіянні
потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень вчинених групою осіб, що
спричинили смерть потерпілого, відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується розглянутими у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи
засуджених та адвоката в апеляціях про необґрунтованість засудження ОСОБА_2 за
вказаний у вироку злочин спростовуються матеріалами кримінальної справи.

Так, в судовому
засіданні засуджений ОСОБА_1 не заперечував, що 11 червня 2006 року у вечірній
час, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, на грунті особистих
неприязних стосунків, в присутності ОСОБА_2 неодноразово наносив удари руками,
ногами та дерев"яною палкою в різні частини тіла ОСОБА_6

Цей факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9 та ОСОБА_10

3

При цьому
ОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_2. не приймав участі в побитті потерпілого
ОСОБА_6

Сам засуджений
ОСОБА_2. в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_1 дійсно щось
з"ясовував з ОСОБА_6. за корову, яка колись нібито була викрадена з
господарства його батьків, при цьому декілька разів рукою ударив ОСОБА_6. в
обличчя та груди від чого той падав на землю, а потім вони розійшлись. Про
смерть ОСОБА_6 та її причини він дізнався через декілька днів.

Разом з тим, з
показань свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні вбачається, що 11.06.2006 року
він бачив, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2. били ОСОБА_6.
Спочатку ОСОБА_1 звалив ОСОБА_6. на землю і бив палкою по спині в той
час як ОСОБА_2. тримав руки ОСОБА_6 над головою. Коли палка поламалася, ОСОБА_1
продовжував наносити численні удари руками в обличчя і ногами по животу.
ОСОБА_2. також наніс ОСОБА_6 удар цеглиною по голові.

Згідно з
підсумками судово-медичної експертизи при дослідженні трупа ОСОБА_6 були
виявлені пошкодження: крововиливи та садна обличчя, масивна гематома
волосистого покрову голови з масивною кровонапливністю м"яких тканин голови, забій правого ока, забиття
м"яких тканин обох губ, перелом кісток спинки носа, масивні
крововиливи грудної клітки та поперекової області тулуба з забиттям лівої
нирки, 12 прямих переломів ребер по задній поверхні грудної клітки справа та
зліва з пошкодженням пристінкової плеври.

Пошкодження
утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути від ударних дій сторонньою
рукою нападаючого (нападаючих).

Смерть його
настала від закритої травми грудної клітки з численними переломами ребер по
задній поверхні її зліва та справа, з пошкодженням пристінкової плеври, що призвело
до розвитку плевропульмонального і подальшого травматичного шоку, який і
являється безпосередньою причиною смерті.

Перелом кісток
спинки носа, гематома стосовно живої людини носять характер легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я на строк більше 6 і не більше
21 дня. Перелом ребер з пошкодженням пристінкової плеври, розвитком двобічного
гемотораксу і подальшого травматичного шоку носять характер тяжких тілесних
пошкоджень за ознакою небезпечності для життя.

Пошкодження
могли виникнути як від ударів руками так і від ударів ногами, дерев"яною
палицею або цеглиною. Закрита травма грудної клітки з переломами ребер та
пошкодженнями пристінкової плеври, найбільш вірогідно, могли виникнути від
ударів ногами нападаючого (нападаючих).

Враховуючи
характер і локалізацію пошкоджень виявлених у потерпілого, пошкодження могли
виникнути від численних ударних дій нападаючого (нападаючих), але не менше ніж
від 15-и ударів: із них в область голови - не менше 5-ти ударів і в область
тулуба теж не менше 10-ти ударів.

Не виключена
можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілому і кількома особами.

4

Враховуючи
характер трупних змін, виявлених при дослідженні трупа, вважається, що смерть могла наступити в ніч з 11.Об.на 12.06. 2006 року
( а.с. 145-152)

Показання вказаних свідків
об"єктивно підтверджуються даними рапорту помічника оперативного чергового
Носівського РВ УМВС України в Чернігівській області, протоколами огляду місця
події та очних ставок між свідками та засудженими.

Оцінивши всі
зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд дійшов обґрунтованого
висновку про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в умисному заподіянні
потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень вчинених групою осіб, що
спричинили смерть потерпілого.

Дії засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно.

Доводи
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляції про непричетність останнього до
вчиненого злочину є безпідставними і розцінюються колегією суддів, як спроба
уникнути відповідальності.

Підстав для
скасування вироку суду, як про це йдеться у апеляціях, колегія суддів не
вбачає.

Порушень чинного
кримінально-процесуального законодавства, які б тягли за собою скасування
вироку суду, не встановлено.

При вирішенні
питання про обрання покарання засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд врахував
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та конкретні обставини
справи.

Цивільний позов
потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_5. розглянутий у відповідності з чинним цивільним
законодавством.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2006
року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без зміни.