ВИРОК

Іменем
України №1-23-07

27 лютого 2007
року Піщанський
районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді Зарічанського В.Г.

при секретарі Брайлян О.В.

з участю прокурора Чудака Ю.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Піщанка

справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця смт Кам'янка Р.Молдова, жителя
с.Рудницьке Піщанського району Вінницької області, АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта 11 класів, не працюючого, військовозобов'язаного,
не одруженого, не судимого, за ст. 122 ч.І КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2. 20 грудня 2006 року біля 17 години в с.Рудницьке
Піщанського району Вінницької області, знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, на вул..Садова біля свого домогосподарства на грунті раптово
виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_3, умисно наніс дерев'яною палицею по
нозі останнього, умисно спричинив ОСОБА_3. тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому малогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням кісткових
відламків та підвивиху стопи, які відповідно до висновку судово-медичної
експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2. свою вину визнав
повністю, підтвердивши обставини скоєного. При цьому показав, що 20 грудня 2006
року були поминки за його вітчима, де випив трохи горілки. Біля 17 год. на вулиці побачив
ОСОБА_3. та образився на нього, що той не прийшов на поминки, хоча і був
близьким другом вітчима. Зі злості взяв дерев'яну палку та вдарив ОСОБА_3. по
нозі, при цьому спричинив ,як згодом стало відомо, перелом ноги. В скоєному
кається, жалкує що так вчинив.

Крім повного визнання підсуднім вини, його винність також
доведена показами потерпілого ОСОБА_3. про те, що 20 грудня 2006 року біля 17 год. він йшов в АДРЕСА_2 . На вулиці з
ним почав

сваритись
ОСОБА_2., через
те, що він не прийшов на поминки вітчими, хоча й був його другом. Під час
сварки ОСОБА_2 наніс удар дерев'яною палицею по його нозі. Спочатку пробував
лікуватись вдома, але потім звернувся в лікарню, де виявилось, що в нього
зламана нога. Ніяких претензій до ОСОБА_2 не має і просить його не карати.

Матеріалами справи, а саме: протоколом огляду місця події (а.с.40-41),
висновком судово-медичної експертизи про те, що ОСОБА_3. було спричинено
тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.с.33-34).

Суд находить вину підсудного повністю доведеною і кваліфікує його дії за
ст.122 ч.І КК України -умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

Обираючи вид і розмір покарання суд враховує, що злочин
скоєно підсуднім вперше, в чому він щиро розкаявся, допомагав слідству,
характеризується задовільно, його відношення до скоєного, те що в його сім'ї є
неповнолітні сестра та брат, а він являється їх єдиним годувальником, а також
прохання потерпілого не карати підсудного, що істотно знижує ступінь тяжкості
вчиненого злочину і впливають на пом'якшення покарання. А тому суд вважає за
можливе перейти до більш м'якого виду покарання, не зазначеного в санкції
ст.122 ч.І КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст.ст.
321,323,324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.122 ч.І КК України і
призначити покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді 100 годин громадських
робіт.

Обчислювати строк відбуття покарання з часу звернення вироку до виконання.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу
інспекцію Піщанського району.

До набрання вироком чинності залишити засудженому в
якості запобіжного заходу - підписку про невиїзд.

На вирок протягом 15 діб може бути подана апеляція до
апеляційного суду Вінницької області.