Справа № 534/576/15-к
Провадження 1-кп/534/86/15
Вирок
Іменем України
09 квітня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР під реєстраційним № 0000257 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Красногвардійського району АР Крим, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.06.2009 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2010 року вважати засудженим за ч.3 ст.187, ст.69 до 4 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнився 24 квітня 2013 року по відбуттю строку покарання.

13.06.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком га 1 рік.

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

04.06.2009 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2010 року вважати засудженим за ч.3 ст.187, ст.69 до 4 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнився 10 лютого 2012 року умовно-достроково на 8 місяців 22 дні.

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачені вчинили умисний злочин середньої тяжкості проти власності за таких обставин:
03 березня 2015 року, близько 23-00 год. обвинувачені, з метою викрадення чужого майна, прибули до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовлених кухонних ножів вирізали кабель марки UTP-5E загальною довжиною 15 метрів, але свій злочинний намір не довели до кінця по причині, що не залежала від його волі, під час складання кабелю були викриті мешканцями будинку.

Внаслідок злочинних дій обвинувачених власнику викраденого майна ТОВ Телерадіокомпанія «ГОК» було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 158 грн. 76 коп.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 визнали повністю.

Представник потерпілої особи підтвердила суду обставини вчиненого замаху на викрадення майна. Пред`являє у справі цивільний позов з вимогою відшкодування завданих злочином збитків з врахуванням вартості робіт, необхідних на відновлення кабелю.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудних в скоєнні інкримінованого злочину, та визнавши за згодою всіх учасників провадження недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд, обмежившись допитом обвинувачених та представника потерпілої особи, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників процесу не оспорюються.

Отже, кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки вони повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили закінчений замах на крадіжку чужого майна.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний обвинуваченими злочин не є тяжким, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, визнає щире каяття обох у вчиненому злочині.

Згідно із представленими характеризуючими даними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не працюють, постійного джерела доходу не мають, існують за рахунок випадкових заробітків у приватних осіб. Від проходження медогляду відмовились. ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с.42), за місцем проживання характеризується негативно, із схильністю до асоціального способу життя. ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги від сусідів (а.с. 33).

Врахування даних про особи обвинувачених, які раніше / ОСОБА_4 неодноразово/ притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, і повторний, умисний злочин проти власності ОСОБА_4 вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, дає суду підставу дійти висновку про небажання обох стати на шлях виправлення.

З врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, суд, вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, вважає, що найбільш дієвим заходом примусу по відношенню до обох обвинувачених має бути призначений реальний вид покарання у вигляді обмеження волі, у відношенні ОСОБА_7 з врахуванням положень ст.71 КК України. Мінімальний термін покарання обом визначений судом з врахуванням обставин вчиненого злочину, відсутності тяжких наслідків від скоєного та пом`якшуючої покарання обставини визнання обвинуваченими своєї вини.

Вирішуючи питання щодо заявленого ТОВ Телерадіокомпанія «ГОК» позову (а.с. 20), суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілій визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Розрахунок збитків внаслідок пошкодження телекомунікаційної мережі підтверджений потерпілою особою відповідним бухгалтерським розрахунком (а.с. 21) і ніким з учасників провадження не заперечується.

Отже, покладаючи на обвинувачених обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.1190 ЦК України, на підсудних, як осіб, спільними діями яких було завдано шкоду, судом покладений обов`язок солідарної відповідальності перед потерпілою особою.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до ст.100 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 373, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і признати йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

У відповідності до положень ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського Полтавської області від 13.06.2014 року і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді двох років шести місяців обмеження волі.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і признати йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Цивільний позов ТОВ Телерадіокомпанія «ГОК» задовольнити в солідарному порядку стягнути з засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ Телерадіокомпанія «ГОК» завдані злочином матеріальні збитки в розмірі 711 грн.18 коп.

Речові докази у справі (а.с.45) знищити.

На вирок суду протягом 30 днів з часу проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1