Справа № 1-400/2008.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2008 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Руденко А.О.,

з участю прокурора Могили С.М.,

розглянувши у відкритому попередньому розгляді в судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця
АДРЕСА_1
, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, працюючого тваринником
ОСОБА_2
, мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_2
, не судимого відповідно до п.7 ст.89 КК України,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.166 КК України

ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженки
АДРЕСА_3
, громадянки України, освіта повна загальна середня, заміжньої, працюючої тваринницею
ОСОБА_2
, мешкаючої за адресою:
АДРЕСА_2
, не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.166 КК України

В С Т А Н О В И В

Протягом тривалого часу з 2000 року по вересень 2008 року
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, перебуваючи у шлюбних відносинах, та маючи спільного сина
ОСОБА_4
–
ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження, злісно ухилялись від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за неповнолітнім сином, вихованням та організацією його навчання, внаслідок чого
ОСОБА_4
у перший клас загальноосвітньої школи пішов у віці 9 років. Під час навчання
ОСОБА_4
у Таборівській загальноосвітній школі
АДРЕСА_4

ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
незважаючи на чисельні попередження з боку працівників школи, посадових осіб комісії зі справ неповнолітніх при Таборівській сільській раді не здійснювали належним чином контроль за навчанням та відвідуванням їхньої дитини школи. Відсутність відповідного контролю з боку батьків призвело до систематичних пропусків занять у школі, низької успішності
ОСОБА_4
, внаслідок чого останній у віці 13 років чотири рази залишався на проходження повторного курсу навчання в першому класі Таборівської загальноосвітньої школи
АДРЕСА_4
. Внаслідок неналежної виховної роботи батьків, неповнолітній
ОСОБА_4
в 2004 році за скоєння суспільно небезпечного діяння був підданий примусовим заходам виховного характеру. Після повернення з навчання у школі соціальної реабілітації в кінці 2006 року
ОСОБА_4
був зарахований на навчання до Вознесенської вечірньої школи. Під час навчання в Вознесенській вечірній школі
ОСОБА_4
знову користуючись неналежним виконанням з боку батьків батьківських обов`язків систематично без поважних причин пропускав заняття, внаслідок чого не зміг отримати повну загальну середню освіту, був виключений зі школи, та засуджений до позбавлення волі за вчинення ряду тяжких злочинів.

Таким чином дії
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
суд кваліфікує за ст.166 КК України, тобто злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Під час проведення попереднього розгляду кримінальної справи від
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
надійшли клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності, та закриття відносно них кримінальної справи в зв`язку із зміною обстановки.

ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
в судовому засіданні визнали себе винними повністю та підтвердили факт скоєння ними цього злочину при викладених вище обставинах. Крім того при проведенні попереднього розгляду кримінальної справи в судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотань
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, та також просив суд звільнити
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
від кримінальної відповідальності за ст.166 КК України, а кримінальну справу відносно них закрити.

Суд, з`ясувавши думку учасників процеса, а також думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотань
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотань
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
, звільнивши їх від кримінальної відповідальності за ст.166 КК України, відповідно до вимог ст.48 КК України.

ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
скоїли злочин середньої тяжкості, який ними скоєно вперше. Відповідно до ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність, або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Звільняючи
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
від кримінальної відповідальності за ст.166 КК України, суд виходить з тих обставин, що
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
соціально адаптовані особи, позитивно характеризуються за місцем проживання та місцем роботи, тому ці особи не є суспільно небезпечними. Крім того суд вважає зміною обстановки, факт того, що на час розгляду кримінальної справи в судовому засіданні неповнолітній
ОСОБА_4
перестав знаходитися на утриманні та вихованні подружжя
ОСОБА_1
, внаслідок його засудження до позбавлення волі, відповідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від
ІНФОРМАЦІЯ_3
року по кримінальній справі
ІНФОРМАЦІЯ_4
.

На підставі викладеного, керуючись ст.7 КПК України, ст.48 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу відносно
ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, та
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, за ст.166 КК України – закрити, звільнивши
ОСОБА_1
та
ОСОБА_2
від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Запобіжні заходи відносно
ОСОБА_1
та
ОСОБА_3
– підписки про невиїзд – відмінити.

На постанову Вознесенського міськрайонного суду учасники процеса у встановленому законом порядку можуть подати апеляції до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду

Дробинський О.Е.