У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Кривенди
О.В., Мороза М.А.

розглянула в судовому засіданні 10 травня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судами першої та апеляційної інстанцій,
на вирок Калінінського районного суду м. Донецька від 13 грудня 2005 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Донецької області від 7 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. та
ОСОБА_4

Цим вироком визнано винними:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Баку
Вірменії, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 304, ч. 1 ст. 263 КК України, і
призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України - 11
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 3 ст. 187 КК України - 10
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 5 ст. 185 КК України - 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ст. 304 КК України - 3 роки
позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно призначено 11 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Комсомольське Донецької області, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено
йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України - 12
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 3 ст. 187 КК України - 10
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 5 ст. 185 КК України - 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно призначено 12 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця д. В. Ігра
Красногорського району Удмуртії, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено йому
покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України - 9
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 3 ст. 187 КК України - 8
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_3. остаточно призначено 9 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Донецька, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 цього Кодексу - 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 3 ст. 187 КК України - 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ІНФОРМАЦІЯ_4 остаточно призначено 7 років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Прийнято рішення щодо заявлених
потерпілими цивільних позовів, речових доказів та судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 7 квітня
2006 року вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні злочинів за таких обставин.

18 вересня 2001 року, приблизно о 7
год., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та дві невстановлені слідством особи за попередньою
змовою між собою проникли до будинку потерпілої ОСОБА_5. по АДРЕСА_1, звідки
таємно викрали її майно в особливо великих розмірах на загальну суму 12379 грн.
53 коп.

Приблизно в червні 2003 року ОСОБА_1.,
будучи завідомо обізнаний про неповнолітній вік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, втягнув
його у злочинну діяльність.

5 червня 2003 року, близько 3 год.,
ОСОБА_1., ОСОБА_2. і неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою
вчинили напад на ОСОБА_6. та ОСОБА_7, поєднаний з проникненням у їх будинок
АДРЕСА_2, і, застосовуючи до них насильство та погрожуючи застосуванням
насильства, небезпечного для життя і здоров′я, заволоділи майном
потерпілих у великих розмірах на загальну суму 6508 грн. 30 коп.

12 грудня 2003 року, приблизно о 17
год., ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
невстановлена слідством особа за попередньою змовою між собою вчинили
напад на ОСОБА_8. та ОСОБА_9, поєднаний з проникненням у їх будинок АДРЕСА_3,
і, застосовуючи до них насильство та погрожуючи застосуванням насильства,
небезпечного для життя і здоров′я, заволоділи майном потерпілих на
загальну суму 3395 грн.

19 червня 2004 року, приблизно о 10
год. 30 хв., ОСОБА_1., ОСОБА_2. і неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою
між собою вчинили напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11, поєднаний з проникненням у їх
квартиру АДРЕСА_4, і, застосовуючи до них насильство та погрожуючи
застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров′я, заволоділи
майном потерпілих на загальну суму 9000 грн.

28 вересня 2004 року, приблизно о 9
год., ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3 за
попередньою змовою між собою вчинили напад на ОСОБА_12., поєднаний з
проникненням у її квартиру АДРЕСА_5, і, застосовуючи до неї насильство та
погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров′я,
заволоділи майном потерпілої на загальну суму 12768 грн. 80 коп.

5 жовтня 2004 року, приблизно о 14
год., ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою вчинили
напад на ОСОБА_13., поєднаний з проникненням у її квартиру АДРЕСА_6, і,
застосовуючи до неї насильство та погрожуючи застосуванням насильства,
небезпечного для життя і здоров′я, заволоділи майном потерпілої в
особливо великих розмірах на загальну суму 56541 грн. 50 коп.

10 грудня 2004 року, приблизно о 7
год., ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою вчинили
напад на ОСОБА_14., поєднаний з проникненням у квартиру АДРЕСА_7, і,
застосовуючи до неї насильство та погрожуючи застосуванням насильства,
небезпечного для життя і здоров′я, заволоділи майном потерпілих ОСОБА_15.
та ОСОБА_16. у великих розмірах на загальну суму 15351 грн. 83 коп.

14 грудня 2004 року ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. і ОСОБА_3, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_1 в будинку
АДРЕСА_8, незаконно виготовили з мисливської рушниці обріз, який зберігали за
вказаною адресою до 30 березня 2005 року, коли його було виявлено і вилучено
працівниками міліції під час огляду помешкання ОСОБА_1

26 січня 2005 року, приблизно о 8
год. 40 хв., ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою вчинили
напад на ОСОБА_17, поєднаний з проникненням у її квартиру АДРЕСА_9, і,
застосовуючи до неї насильство та погрожуючи застосуванням насильства,
небезпечного для життя і здоров′я, заволоділи майном потерпілої на
загальну суму 18818 грн. 12 коп.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про
скасування судових рішень щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 і направлення справи на новий судовий розгляд у зв′зку з неправильним застосуванням кримінального закону та
невідповідністю призначеного засудженим покарання тяжкості вчинених ними
злочинів та їх особам внаслідок м′якості.
Мотивує тим, що суд першої інстанції необгрунтовано виключив з обвинувачення
щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 кваліфікуючу ознаку вчинення ними злочинів
організованою групою. Також зазначає, що
за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 19 червня 2004 року суд в мотивувальній частині
вироку не зазначив інкриміновану досудовим слідством засудженим кваліфікуючу
ознаку вчинення ними злочину з проникненням у житло і не навів підстави
виключення цієї ознаки, а за епізодом
розбійного нападу на ОСОБА_17 від 26 січня 2005 року
помилково послався на кваліфікуючу ознаку вчинення цього злочину у великих
розмірах. Вважає, що за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_14. від 10 грудня 2004 року дії засуджених неправильно
кваліфіковано судом за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки в даному випадку
відсутня кваліфікуюча ознака розбійного нападу, спрямованого на заволодіння
майном у великих розмірах. Посилається, що суд, призначаючи засудженим
покарання, всупереч вимогам ст. 67 КК України не врахував такі обставини, які
його обтяжують, як повторність та вчинення злочинів групою осіб, а також
безпідставно застосував ст. 69 КК України при призначенні покарання ІНФОРМАЦІЯ_4

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що в його
задоволенні необхідно відмовити.

Викладені у вироку фактичні обставини даної справи за
змістом касаційного подання не оспорюються.

Доводи прокурора про необгрунтоване виключення з
обвинувачення щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки вчинення ними
злочинів організованою групою є
непереконливими.

Так, згідно з ч. 3 ст. 28 КК України злочин визнається
вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь
декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке
об'єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об'єднаних єдиним
планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього
плану, відомого всім учасникам групи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 вчинили злочини, за які їх засуджено вироком у даній справі, за
попередньою змовою між собою, не маючи єдиного плану, який би передбачав
розподіл ролей між ними, керуючись особистими корисливими мотивами і кожного
разу самостійно вирішуючи питання про участь у вчиненні злочину. При цьому
кожний з епізодів розбою відокремлений від іншого значним проміжком часу, а
склад учасників не є постійним.

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки ч. 4 ст. 187 КК України
як вчинення ними злочинів організованою групою, належним чином умотивувавши
його у вироку.

Формулюючи у мотивувальній частині
вироку визнане судом доведеним обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. розбійного нападу на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 19
червня 2004 року, суд зазначив, що його вчинено з проникненням у житло
потерпілих по АДРЕСА_4, чому відповідають висновки суду про кваліфікацію дій
засуджених за цим епізодом за ч. 3 ст. 187 КК України.

Отже, твердження у касаційному поданні прокурора про те,
що суд не врахував інкриміновану досудовим слідством засудженим кваліфікуючу
ознаку вчинення ними вищезазначеного злочину з проникненням у житло, є
безпідставним.

Дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3. за
епізодом розбою від 26 січня 2005 року
щодо ОСОБА_17. суд вірно кваліфікував за ч. 3 ст. 187 КК України,
зазначивши, що вартість майна потерпілої у розмірі 18818 грн. 12 коп., яким
заволоділи засуджені, не становить ні великого, ні особливо великого розміру.

Доводи прокурора про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3. за ч. 4 ст. 187 КК України за епізодом розбійного
нападу на ОСОБА_14. 10 грудня 2004 року є непереконливими, оскільки
вартість майна у розмірі 15351 грн. 83 коп., яким вони заволоділи, хоча і не
перевищує в двісті п′ятдесят і більше разів неоподатковуваний мінімум
доходів громадян, який на момент вчинення ними цього злочину становив 61 грн.
50 коп., (великий розмір складав 61,5 грн. х 250 = 15375 грн.), але межує з цим
розміром з різницею у 27 грн. 17 коп. Крім того, це істотно не вплинуло на
правильність судового рішення щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3.,
оскільки за іншими епізодами їх дії вірно кваліфіковано судом за ч. 3 ст. 185,
так і за ч. 4 ст. 187 КК України, а покарання за сукупністю злочинів призначено
їм шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Покарання засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. та
ІНФОРМАЦІЯ_4 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням
ступеня тяжкості вчинених ними злочинів, особи кожного з них та конкретних
обставин справи, і вважати його надмірно м′яким підстав не вбачається.

Встановивши, що ОСОБА_4 вперше
притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за
місцем проживання та навчання, щиро покаявся, при цьому вчинив злочин,
передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, у неповнолітньому віці, будучи втягнутим
у злочинну діяльність повнолітньою особою, і виконував пасивну роль, суд
обґрунтовано визнав ці обставини такими, що пом′якшують покарання
ІНФОРМАЦІЯ_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, і
призначив йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої
межі санкції ч. 4 ст. 187 КК України.

Посилання прокурора на те, що суд
при призначенні покарання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ІНФОРМАЦІЯ_4 всупереч вимогам ст. 67 КК України не врахував такі обставини,
які його обтяжують, як повторність та вчинення злочинів групою осіб, не
заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини є кваліфікуючими ознаками
злочинів, за які їх засуджено, що згідно з ч. 4 ст. 67 КК України виключає
врахування цих обставин судом як таких, що обтяжують покарання.

Таким чином, підстав для призначення кримінальної справи
до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь у
розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, у кримінальній справі щодоОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Мороз М.А.

З оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф. Селівон