Дата документу Справа № 333/1381/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/1381/15-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/1009/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 2 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, учня 11 класу Малокатеринівського НВК «Мрія», не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 105 КК України та застосовано до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цією ж ухвалою звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , ухвала в частині якого не оскаржується.

Як встановлено судом, 04 січня 2015 року, приблизно о 00-30 год. ОСОБА_12 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 29 по вул. Чумаченка Комунарського району м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з автомобіля «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , таємно викрали майно, що належить ОСОБА_13 на загальну суму 826 гривень 40 коп.

04 січня 2015 року, приблизно о 01-00 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 6 по вул. Комарова Комунарського району м. Запоріжжя, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з автомобіля «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , таємно викрали майно, що належить ОСОБА_14 , чим завдали матеріальну шкоду на загальну суму 176 гривень 60 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд судом першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги, доводи обвинуваченого, його захисника та законного представника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи у відповідності до ст. 404 КПК України законність та обґрунтованість ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про неправильного застосуванням закону про кримінальну відповідальність та істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру суд мав виходити з вимог статей 97, 105 КК України, статті 497 КПК України. Зокрема, відповідно до положень ч. 1 ст. 97 КК України таке звільнення можливе, якщо виправлення неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, можливе без ізоляції від суспільства.

Як видно з матеріалів справи, неповнолітній ОСОБА_7 вчинив дві крадіжки, які становлять реальну сукупність злочинів. Ці злочини кримінальним законом віднесені до умисних злочинів середньої тяжкості, що виключає можливість звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 97 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 червня 2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі ст. 97 КК України не можна.

Також є слушними доводи апеляційної скарги про здійснення судового провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_13 , який належним чином не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу районного суду в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України та застосування до нього заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків слід скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України та застосування до нього заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалу відносно ОСОБА_12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий
Судді: