Справа № 314/134/15-к Провадження № 1-в/314/47/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), місце народження: м. Запоріжжя, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, до засудження не працював, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1) 14.09.1995 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст.193, ст. 42, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.1995 року відмінено відстрочку виконання вироку та направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки 9 місяців;
2) 21.03.1996 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.09.1998 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 5 місяців 11 днів;
3) 29.11.2001 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 05.08.2005 року по відбуттю строку покарання;
4) 31.12.2009 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
5) 26.04.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
6) 27.12.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
7) 07.02.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
8) 12.03.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
9) 06.05.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 27.10.2014 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку 17.07.2014 року, кінець строку 17.01.2017 року,
про застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році», -
Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
Представник адміністрації установи Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не підпадає під дію п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України».
Прокурор в судовому засіданні підтримала думку представника адміністрації установи Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55).
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи та прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» або акта про помилування засуджений може бути повністю, або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.
Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується Законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» виконання цього Закону покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2014 році» визначеного коло осіб, до яких амністія не застосовується.
Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 раніше був судимий за злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, а саме: 14.09.1995 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст.193, ст. 42, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.1995 року відмінено відстрочку виконання вироку та направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки 9 місяців; 21.03.1996 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.09.1998 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 5 місяців 11 днів та 29.11.2001 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 05.08.2005 року по відбуттю строку покарання, а отже, враховуючи вищевикладене, відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» виключається можливість застосування акту амністії до засудженого..
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього акту амністії згідно Закону України Про амністію у 2014 році.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.8, 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

22.01.2015