У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Таран Т.С.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 10 червня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Кіровоградської області на вирок
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2008
року щодо ОСОБА_1,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

уродженця та
жителя м. Олександрії Кіровоградської області, раніше

неодноразово
судимого, останній раз 27.04.2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України
на 1 рік і 5 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 309
КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язки не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи та періодично
з'являтися для реєстрації.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та
засуджено за те, що він 17 жовтня 2007 року близько 11-ї години 30 хвилин,
придбавши у аптеці 10 пігулок “Т-федрину”, на території парку Будівельників по вулиці Садовій у м. Олександрії кустарним способом
незаконно виготовив з них без мети збуту
речовину, що містить ефедрон, непрореагований ефедрин та сполуки
марганцю, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом. Частину цього
наркотичного засобу особисто вжив шляхом внутрішньовенної ін'єкції, а залишок
зберігав при собі. Того ж дня близько 12
години 15 хвилин працівниками міліції у
ОСОБА_1 було виявлено та вилучено одноразовий шприц із залишками зазначеного
наркотичного засобу, вага якого у перерахунку на суху речовину становила 0,006 г.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи висновки суду про доведеність
винуватості засудженого та правильність кваліфікації його дій, просить вирок
суду скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого через м'якість, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду
України, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у поданні доводи,
колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтуються на
сукупності зібраних у справі доказів, вони є правильними і у касаційному поданні
не заперечуються.

Твердження прокурора про те, що призначене покарання із застосуванням ст.
75 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через
м'якість, є безпідставними.

Так, ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, суд належним чином мотивував, які саме дані про його особу та
пом'якшуючі покарання обставини давали підстави дійти висновку про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи, вчинений засудженим злочин відноситься до
злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1свою вину визнав повністю, щиро покаявся, за місцем проживання характеризувався посередньо,
мав сім'ю, і ці обставини суд обґрунтовано визнав такими, що
пом'якшують покарання. Також судом ураховано стан здоров'я засудженого та думку державного обвинувача, який просив
застосувати до засудженого ст. ст. 75,76 КК України.

Таким чином, рішення суду про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробовуванням на підставі ст. 75 КК України
належним чином умотивовано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає,
що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.
65 КК України, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів, а тому відсутні підстави для скасування судових рішень
внаслідок м'якості призначеного ОСОБА_1 покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційного подання заступника прокурора
Кіровоградської області .

Судді:

Федченко О.С. Таран Т.С. Глос Л.Ф.