Справа № 570/3674/14-к
номер провадження 1-кп/570/174/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000031 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богуші Березнівського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одружений, на утриманні має трьох малолітніх дітей, військовозобов`язаний, солдат військової частини НОМЕР_1 , який є не судимим, проживає по АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 21 квітня 2014 року на військову службу відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 1 червня 2014 року з метою ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив місце служби - розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину в ухиленні від військової служби шляхом самовільного залишення місця служби визнав повністю і суду показав, що 1 червня 2014 року він самовільно залишив місце розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 з метою ухилення від подальшого проходження військової служби.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали в самовільному залишенні місця служби з метою ухилення від військової служби, за ч.1 ст. 408 КК України - дезертирство.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.

Також при призначенні покарання, суд враховує пояснення обвинуваченого та прокурора. За поясненням сторін обвинувачений мав би бути звільнений з військової служби і питанням декількох днів була видача відповідного наказу.

На думку суду істотно знижує суспільну небезпечність його діяння і зміна законодавства, яка відбулася на даний час, а саме: особа, яка має трьох і більше дітей не підлягає мобілізації.

Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України. Крім цього необхідність застосування ст. 75 КК України викликана наявними життєвими обставинами обвинуваченого ОСОБА_5 його дитина ОСОБА_7 , 2013 року народження, знаходиться на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КЗ РОКЛ з діагнозом опік кипятком обох верхніх кінцівок І-ІІАБ-ІІІ ступенів (10% тіла) - що потребує безумовної присутності батька біля дитини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 ввизнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично, відповідно до ч. 3 ст. 13 КВК України, з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження вироку визначено у ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1