Справа № 639/3796/15-к 1-кп/639/259/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Земляне, Краснопольського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого: вирком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.09.1999 року за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, штраф 200 грн.; вирком Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 18.09.2007р. за відбуттям строку покарання; вирком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року за ч. 3 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення корисних злочинів, на шлях виправлення не став та, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість повторно скоїв корисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_4 , 28 березня 2015 року, о 9-27 год. знаходився поблизу продуктового магазину, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Ілліча, 31, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який під`їхав на велосипеді моделі «Fort Soul».
Після того як ОСОБА_5 залишив свій велосипед та пішов у магазин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, залишеного без нагляду ОСОБА_5 .
З метою доведення свого протиправного умислу до кінця ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , який знаходився в магазині, таємно викрав велосипед моделі «Fort Soul», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3798 від 14.04.2015р., - 6597 грн., після чого зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану вище суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив суду, що вранці 28 березня 2015 року, він знаходився поблизу продуктового магазину, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Ілліча, та побачив незнайомого хлопця, який під`їхав на велосипеді до магазину. Хлопець залишив велосипед та пішов до магазину, він сів на цей велосипед та поїхав звідти. Наступного дня, він був затриманий співпрацівниками міліції, коли їхав на цьому велосипеді у справах.
До працівників міліції претензій не має, судові витрати визнає в повному обсягу, навіщо викрав вказане вище майно пояснити не може.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, до обвинуваченого ОСОБА_4 будь яких претензій не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, з урахуванням заяви потерпілого, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не одружений, раніше неодноразово судимий у тому числі за вчинення корисливих злочинів: вирком Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 18.09.2007р. за відбуттям строку покарання; вирком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року за ч. 3 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, судимість не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працює, має постійне місце мешкання в м.Харкові, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, те, що ним скоєно злочин середньої тяжкості, дані про його особу, обставину, яка пом`якшує його покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання, пов`язане з обмеженням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з призначенням ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Суд, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , те, що він повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, з урахуванням обставини, яка пом`якшує його покарання, відсутність будь яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.
Суд вирішує питання про речові докази на підставі вимог ст.ст. 98, 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі звільнити протягом іспитового строку 2 (двох) років, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції .
Речові докази по справі: СД диск із відеозаписом зберігати в матеріалах справи; велосипед моделі «Fort Soul», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - повернути останньому як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1