МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" жовтня 2014 р. Справа № 370/1621/14-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0001070 від 12.11.2013 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, раніше не судимий, зареєстрованого за місцем проживання, що немає державних нагород,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-

в с т а н о в и в:

11.11.2013 року, близько 23-ої години, точного часу не встановлено, в темну пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки "ЗАЗ Lanos" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Леніна в напрямку центру смт. Макарів Київської області по своїй смузі руху, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїжджу частину зліва направо відносно руху автомобіля. Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №66/Д від 20.12.2013 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив обставини, встановлені досудовим розслідуванням.

ОСОБА_5 показав суду, що дійсно, 11.11.2013 року, близько 23-ої години керуючи автомобілем марки "ЗАЗ Lanos" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по вул.Леніна в напрямку центру смт. Макарів Київської області по своїй смузі руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 та фактично підтвердив викладене в обвинувальному акті.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному кримінальному правопорушенні, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинуваченого ОСОБА_5 показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке є невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих його покарання обставин не встановлено.

При цьому, в судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання щодо застосування амністії та звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 на підставі п.е) ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року №1185-VII, яке він підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений щодо застосування до нього вимог Закону про амністію не заперечив.

Прокурор та потерпіла щодо застосування вимог закону про амністію також не заперечили.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 , слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом із тим, відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст. 1 Закону України «Про аміністю у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії (посвідчення серії НОМЕР_2 ).

Як передбачено ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 цього ж Закону особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

До переліку осіб, встановленого ст. 8 цього Закону, на яких амністія не поширюється, ОСОБА_5 , не відноситься.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від покарання.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 85, ч.1 ст.286 КК України, Законом України «Про аміністю у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання на підставі ст. 85 КК України та п. е) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, , р/р 0008, банк одержувача ГУ ДКСУ у Подільському районі м. Києва, МФО 820019, призначення платежу «відшкодування витрат за залучення експерта») 1666 грн. 92 коп., вартості проведених досліджень..

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_7