Справа № 567/320/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2015 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин Острозького району Рівненської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

відповідно до обвинувального акту від 30.03.2015 р., ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в період часу з 16 по 21 лютого 2015 року, в нічний час, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи неодноразово, шляхом вчинення тотожних діянь, з території обходу №7 (квартал 37 виділ 33) Верхівського лісництва ДП "Острозький лісгосп", що знаходиться на околиці с.Лючин Острозького району Рівненської області, таємно викрав дрова паливні твердої породи об`ємом 4 м3 вартістю 1280 грн. 43 коп., які належать ДП "Острозький лісгосп".

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто умисне викрадення чужого майна.

30 березня 2015 року під час досудового розслідування між потерпілим ДП "Острозький лісгосп" та обвинуваченим ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у зазначеному діянні і зобов`язався погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі, потерпілий ДП "Острозький лісгосп" зобов`язався погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме штраф в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468, ст.. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_5 та при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив умисне таємне викрадення чужого майна, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Вирішуючи питання про речові докази суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що речовими доказами у кримінальному провадженні є автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номер НОМЕР_1 та дана річ передана на зберігання власнику ОСОБА_6 , а також дрова паливні твердих порід, об`ємом 4 куб.м., які передані на зберігання ДП "Острозький лісгосп".

Відповідно до п.1 ч.9 ст. 100 КПК України, при вирішенні питання про долю речових доказів і документів гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання і у такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 та переданий йому на зберігання, а дрова паливні твердих порід, об`ємом 4 куб.м., передані на зберігання ДП "Острозький лісгосп".

Оскільки автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 і в суді не доведено, що останній знав про його незаконне використання, то підстав для конфіскації зазначеного автомобіля немає.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду від 30 березня 2015 року про примирення, укладену між потерпілим ДП "Острозький лісгосп" та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу розміром 850 гривень.

Речові докази по справі - автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_6 , дрова паливні твердих порід, об`ємом 4 куб.м., вважати повернутими ДП "Острозький лісгосп".

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1