Справа №
11-379/2008 р. Головуючий
Категорія ст. 191 ч. 5 КК Гумен
Доповідач Демченко О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

3
липня 2008 р.

Апеляційний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого
- судді Навозенко Л.С.,

суддів: Демченка О.В.,

з
участю прокурора Шваб Л.В.,

захисника
- адвоката ОСОБА_1.,

засуджених: ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові в залі суду справу за апеляціями: адвоката ОСОБА_1.
на користь засудженого ОСОБА_2., засудженого ОСОБА_2. та прокурора, який брав участь в розгляді
справи судом першої інстанції на вирок Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 16 квітня 2008 року,-

у с т а н о в и в :

Зазначеним вироком суду

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженець м. Прилуки Чернігівської області, українець,
громадянин України, з середньою освітою,
приватний підприємець, одружений і маючий одну неповнолітню дитину, мешканець
АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не
судимий,

засуджений: - за ст. 191 ч. 5 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі з позбавленням
права займатись підприємницькою діяльністю строком на 3 роки без конфіскації
майна;

- за ст. 15 ч. 2
- 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі з позбавленням
права займатись підприємницькою діяльністю строком на 3 роки без конфіскації
майна;

- за ст. 28 ч. 3 - 205 ч. 2 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення волі;

- по ст. 28 ч. 3 - 366 ч.1 КК
України до 2-х років обмеження волі з
позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2роки.

На
підставі ст. 70 КК України остаточне
покарання ОСОБА_2. визначене в 3 роки позбавлення волі з позбавленням права
займатись підприємницькою діяльністю строком на 3 роки без конфіскації майна.

ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженка м. Прилуки Чернігівської області, українка, громадянка
України, з середньою-спеціальною освітою, розлучена, приватний підприємець,
мешканка АДРЕСА_2, раніше не судима,

засуджена: - за ст. 191 ч.
5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі з
позбавленням права займатись бухгалтерським обліком строком на 3 роки без конфіскації
майна;

- за ст. 15
ч.2-191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років
позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю
строком на 2 роки без конфіскації майна;

- за ст. 28 ч. 3 - 205 ч. 2 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення волі;

- за ст. 366 ч. 1 КК України до 2-х років обмеження волі з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з бухгалтерським обліком строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5. визначене в 3
роки позбавлення волі з позбавленням права займатись бухгалтерським обліком
строком на 3 роки без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5. звільнена від призначеного їй основного
покарання з випробуванням строком на 2 роки. У відповідності до ст. 76 КК
України засуджена зобов'язана
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженка села Вересоч Куликівського
району Чернігівської області, українка, громадянка України, з незакінченою
вищою освітою, приватний підприємець, мешканка АДРЕСА_1, раніше не судима,

засуджена: - за ст. 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3-х
років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою
діяльністю строком на 3 роки, без конфіскації майна;

- за ст. 28 ч. 3
- 205 ч. 2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
остаточне покарання за сукупністю злочинів визначене в 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю
строком на 3 роки, без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3. звільнена від призначеного їй основного
покарання з випробуванням строком на 2 роки. У відповідності до ст. 76 КК
України засуджена зобов'язана
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_4. уродженець м. Прилуки Чернігівської
області, українець, громадянин України,
з вищою освітою, не одружений, приватний
підприємець, мешканець АДРЕСА_3, раніше
не судимий,

засуджений: - за ст. 191 ч.
5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення волі з
позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки без
конфіскації майна;

- за ст. 15 ч. 2
- 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права
займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 роки, без конфіскації майна;

- за ст. 209 ч. 1 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права
займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки без конфіскації коштів,
отриманих злочинним шляхом і без конфіскації майна;

- за ст. 28 ч.3 - 366 ч. 1 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з
позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України
остаточне покарання ОСОБА_4. визначене в 2 роки позбавлення волі з
позбавленням права займатись
підприємницькою діяльністю строком на 3 роки, без конфіскації коштів, отриманих
злочинним шляхом та без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_4. звільнено від
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 роки. На
підставі ст. 76 КК України він зобов'язаний повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

З ОСОБА_2., ОСОБА_5., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. стягнуто солідарно на користь
виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності 97279 грн.99 коп.

Грошові кошти та майно засуджених, на які накладено арешт, згідно вироку
суду обернуті на виконання вироку.

ОСОБА_2., ОСОБА_5., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. визнані судом винними і засуджені
за скоєння злочинів за таких обставин.

1. В червні 2006 р. суб'єкт господарської діяльності ОСОБА_2. організував і очолив злочинну групу,
до якої увійшли ОСОБА_5., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. Спрямованістю даної групи було незаконне отримання коштів шляхом фіктивного оформлення на різні посади
на підприємство і до суб'єктів підприємницької діяльності жінок з граничними термінами вагітності та
отримання в зв'язку з цим з Фонду соціального страхування відшкодування по
вагітності і пологах, нібито оформленим на роботу вагітним жінкам.

2. ОСОБА_2. підмовив підсудних для вчинення разом з ним злочинів, а також приймав активну участь у
створенні і координував діяльність
приватного підприємства „Натіна”, яке було фіктивно створене підсудними саме для розширення злочинної
діяльності групи та суб'єктів господарської діяльності ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_4., які також були
зареєстровані для занняття злочинною
діяльністю групи. Свій план вчинення
злочинів ОСОБА_2. довів до кожного з учасників
злочинної групи, які цілком
підкорялися його вказівкам з приводу виконання злочинних дій.

3. Діючи за єдиним з усіма членами злочинної групи узгодженим планом, ОСОБА_2.
з корисливих мотивів та з метою розкрадання чужого майна, по розробленій разом з іншими учасниками
організованої злочинної групи схемі, з
метою отримання відшкодування виплат з
Фонду соціального страхування, особисто підібрав і 6 липня 2006 року уклав трудовий договір з потерпілою ОСОБА_6.,
яка була в стані вагітності і нібито працювала в нього секретарем, однак своїх
функціональних обов'язків вона не виконувала
і з метою відшкодування витрат в більшому розмірі, встановив потерпілій
завищений посадовий оклад в 2300 грн. на місяць.

Після цього ОСОБА_2., шляхом обману та зловживання довірою, схилив потерпілу ОСОБА_6. до підписання видаткових касових ордерів ще до реального отримання зазначених вище виплат. Незважаючи на те, що заробітна плата не була
реально виплачена потерпілій, ОСОБА_2.
оформив та подав 7 серпня 2006 року до Фонду соціального страхування заяву про відшкодування виплат по вагітності
і пологах, копію листа непрацездатності
потерпілої ОСОБА_6., копії корінців до видаткового касового ордеру, на підставі
яких отримав з Фонду платіжними дорученнями
№ 1879 та № 2710 відповідно 21 серпня та 21 листопада 2006 року на свій рахунок виплати по вагітності та
пологах в сумі 12 646 грн.88 коп. та одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 3825 грн., які
він зняв зі свого рахунку та використав на власний розсуд, тобто привласнив.

4. Аналогічним
способом ОСОБА_2., діючи за єдиним, узгодженим з усіма членами злочинної групи
планом, з метою розкрадання чужого майна,
по спільно розробленій схемі, 9
жовтня 2006 року уклав трудовий договір з потерпілою ОСОБА_7., яка також була в
стані вагітності і нібито працювала в нього менеджером. Своїх функціональних
обов'язків потерпіла не виконувала. З метою розкрадання чужого майна, ОСОБА_2.
встановив їй високий посадовий оклад в 4000 грн. на місяць.

Після цього члени
злочинного угруповання підробили підпис потерпілої ОСОБА_7. у видаткових
касових ордерах. 25 жовтня 2006 р. ОСОБА_2. оформив та подав до Фонду
соціального страхування заяву про
відшкодування виплат по вагітності і пологах, копію листка непрацездатності
потерпілої ОСОБА_7., копії корінців до
видаткового касового ордеру, на підставі яких
отримав з Фонду 13 листопада 2006
року платіжним дорученням № 2653 на свій рахунок виплати по вагітності і пологах в сумі 19979
грн. 31 коп., які він 15 листопада 2006 р. зняв з рахунку, але потерпілій не
передав, а використав для власних потреб, тобто привласнив.

5. З
метою розширення злочинної діяльності
організованої ним групи, ОСОБА_2.
організував та забезпечив оформлення
підприємницької діяльності на ОСОБА_4.,
якого неодноразово посилав для вербування вагітних жінок, ніби-то на
новостворені підприємства. Таким чином, були підібрані і прийняті на роботу
мешканки м. Конотоп Сумської області
ОСОБА_8. та ОСОБА_9., мешканка м. Одеса
ОСОБА_10., мешканка м. Прилуки
ОСОБА_11. також по вказівці
ОСОБА_2., ОСОБА_4. підписував частину фіктивних касових ордерів.

6. Діючи за
єдиним узгодженим планом, ОСОБА_2., разом з іншими членами злочинної групи, з
метою розкрадання чужого майна, умисно, по спільно розробленій схемі, приймав
участь у фіктивному працевлаштуванні 27 липня 2006 року потерпілої ОСОБА_12. на
роботу до приватного підприємця ОСОБА_3. При цьому потерпіла знаходилась в
стані вагітності і була оформлена на посаду менеджера з окладом 3200 грн. на
місяць. Своїх функціональних обов'язків потерпіла не виконувала. Після цього
члени злочинної групи обманом та умовляннями схилили потерпілу ОСОБА_12.
видаткових касових ордерів на виплату їй заробітної плати. Незважаючи на те, що
ця заробітна плата ОСОБА_12. не була виплачена, ОСОБА_13. 7 вересня 2006 року
оформила і подала до Фонду соціального страхування заяву про відшкодування
виплат по вагітності і пологах, копію листка непрацездатності потерпілої, копії
корінців видаткових касових ордерів, на підставі яких отримала на свій
розрахунковий рахунок з Фонду 16290 грн. 09 коп., які зняла з рахунку. Вказані
кошти були втрачені членами злочинної групи на свій розсуд.

7. ОСОБА_2.,
діючи за єдиним планом, узгодженим з усіма членами злочинної групи, з метою
розкрадання чужого майна, діючи за спільно розробленою схемою, формально
працевлаштували мешканку м. Одеси ОСОБА_10., яка знаходилась в стані
вагітності, на роботу до приватного підприємця ОСОБА_3. на посаду
менеджера-економіста з окладом 4300 грн. на місяць. При цьому вони обманом
схилили ОСОБА_10. підписати видаткові касові ордери на виплату їй заробітної
плати, хоча вона фактично виплачена не була. Незважаючи на те, що потерпілій не
було виплачено ніяких грошових коштів, ОСОБА_3. 25 жовтня 2006 року оформила і
подала до Фонду соціального страхування
заяву про відшкодування
виплат

по вагітності і пологах потерпілій ОСОБА_10, додавши до неї усі необхідні
документи: копію листка непрацездатності та копії документів про ніби-то
виплачену їй заробітну плату. На підставі цього ОСОБА_3. отримала з Фонду на
свій розрахунковий рахунок 21200 грн. 08 коп. та 3825 коп., які не передала
ОСОБА_10 ., а використала на потреби
злочинного угруповання.

8. Діючи за єдиним планом, узгодженим з усіма членами злочинної групи,
ОСОБА_2., з метою розкрадання чужого майна, активно сприяв приватному
підприємцю ОСОБА_4. у працевлаштуванні до нього на посаду менеджера з окладом
4000 грн. на місяць мешканки с.
Духанівка Конотопського району Сумської області потерпілої ОСОБА_8., яка була в
стані вагітності. При цьому шляхом обману і зловживання довірою, члени
злочинного угруповання схилили ОСОБА_8 до підписання нею видаткових касових
ордерів на видачу їх грошових кошів, хоча вони потерпілій видані не були. Після
цього ОСОБА_4. оформив та подав до Фонду
соціального страхування документи на виплату ОСОБА_8. допомоги по
вагітності і пологах: копію листка непрацездатності та попії видаткових
документів на виплату заробітної плати. На підставі цих документів ОСОБА_4.
отримав з Фонду на свій рахунок допомогу по вагітності і пологах в сумі 20369
грн. 30 коп., які Сисолятіній не передав, а зняв з рахунку.

9. Вказані кошти, отримані злочинним шляхом,
ОСОБА_4. використав для власної комерційної діяльності з метою отримання
прибутку, легалізувавши їх.

10. Діючи за єдиним планом,
узгодженим з усіма членами злочинної групи, 2 листопада 2006 року ОСОБА_3. та
ОСОБА_5. з метою розширення своєї злочинної діяльності, було створено приватне
підприємство „Натіна”, куди приймались жінки з граничними термінами вагітності.

11. 1 листопада
2006 року, ще до державної реєстрації ПП
„Натіна”, наказом по цьому підприємству, підписаному ОСОБА_5., на дане
підприємство прийнята мешканка м. Конотоп Сумської області ОСОБА_9., яка
знаходилась в стані вагітності і взагалі в м. Прилуки не приїздила, а
заяву про прийняття на роботу передала через ОСОБА_4. згідно наказу, ОСОБА_9. було встановлено
посадовий оклад в 4000 грн. хоча остання не працювала на підприємстві і ніякого
економічного ефекту для нього не принесла, 10 листопада 2006 р. ОСОБА_5. видала
наказ про преміювання потерпілої на суму в 2000 грн.

Після цього ОСОБА_5.
подала до Фонду соціального страхування документи для отримання допомоги для
ОСОБА_9. по вагітності і пологах: накази про прийняття на роботу, про
преміювання, копії медичних документів, копії видаткових касових ордерів, які
члени злочинної групи обманом та умовляннями примусили підписати ОСОБА_9., з
метою отримання коштів в суму 19875 грн. 13 коп. але даний злочин не був
доведений членами злочинної групи до кінця з причин, які не залежали від їхньої
волі.

12. Аналогічним чином ОСОБА_5., діючи
в складі злочинної групи, в рамках раніше узгодженого плану, 20 листопада 2006
р. прийняла на роботу в ПП „Натіна” на посаду менеджера потерпілу ОСОБА_14.,
яка знаходилась в стані вагітності і встановила їй посадовий оклад в 4000 грн.
на місяць. 30 листопада 2006 р. ОСОБА_5. видала наказ про преміювання ОСОБА_14.
в сумі 420 грн. Після цього службові особи ПП „Натіна” подали до Фонду
соціального страхування документи, необхідні для виплати ОСОБА_14. допомоги по
вагітності і пологах з метою їхнього подальшого привласнення. Ними було подано:
накази про прийняття на роботу, про преміювання, необхідні медичні документи,
табель виходу на роботу, копію трудової книжки, видаткові касові ордери, які
шляхом обману та умовлянь вони спонукали підписати ОСОБА_14. члени злочинного угруповання мали намір
привласнити 19276 гр. 59 коп., однак не змогли довести до кінця свій злочинний
умисел з причин, які не залежали від їхньої волі.

13. Аналогічним чином, за планом, узгодженим з усіма членами злочинної групи,
директор ПП „Натіна” ОСОБА_5. 27 листопада 2006 р. видала
наказ про прийняття на роботу в це підприємство потерпілої ОСОБА_15., яка
знаходилась в стані вагітності, з посадовим окладом в 4000 грн. Після цього
ОСОБА_5. видала наказ про преміювання потерпілої в сумі 420 грн., хоча
вона в даному підприємстві фактично не працювала.

З метою привласнення
чужого майна, службові особи ПП „Натіна” подали до Фонду соціального
страхування документи, необхідні для виплати ОСОБА_15. допомоги по вагітності і
пологах. Ними було подано: накази про прийняття на роботу, про преміювання,
необхідні медичні документи, табель виходу на роботу, копію трудової книжки,
видаткові касові ордери, які шляхом обману та умовлянь вони спонукали підписати
ОСОБА_15. Члени злочинного угруповання
мали намір привласнити 18690 гр. 21 коп., однак не змогли довести до кінця свій
злочинний умисел з причин, які не залежали від їхньої волі.

14. Аналогічним чином, за планом, узгодженим з усіма членами злочинної групи,
директор ПП „Натіна” ОСОБА_5. 24 листопада 2006 р. видала
наказ про прийняття на роботу в це підприємство потерпілої ОСОБА_11.., яка
знаходилась в стані вагітності, з посадовим окладом в 4000 грн. Після цього
ОСОБА_5. видала наказ про преміювання потерпілої в сумі 850 грн., хоча
вона в даному підприємстві фактично не працювала.

З метою привласнення
чужого майна, службові особи ПП „Натіна” подали до Фонду соціального
страхування документи, необхідні для виплати ОСОБА_11. допомоги по вагітності і
пологах. Ними було подано: накази про прийняття на роботу, про преміювання,
необхідні медичні документи, табель виходу на роботу, копію трудової книжки,
видаткові касові ордери, які шляхом обману та умовлянь вони спонукали підписати
ОСОБА_11.. Члени злочинного угруповання
мали намір привласнити 19913 гр. 43 коп., однак не змогли довести до кінця свій
злочинний умисел з причин, які не залежали від їхньої волі.

15. Аналогічним чином, за планом,
узгодженим з усіма членами злочинної групи, директор ПП „Натіна” ОСОБА_5.
20 листопада 2006 р. видала наказ про прийняття на роботу в це
підприємство потерпілої ОСОБА_16.., яка знаходилась в стані вагітності, з
посадовим окладом в 4000 грн. Після
цього ОСОБА_5. видала наказ про преміювання
потерпілої в сумі 450 грн., хоча вона в даному підприємстві фактично не
працювала.

З метою привласнення
чужого майна, службові особи ПП „Натіна” подали до Фонду соціального
страхування документи, необхідні для виплати ОСОБА_16.. допомоги по вагітності
і пологах. Ними було подано: накази про прийняття на роботу, про преміювання,
необхідні медичні документи, табель виходу на роботу, копію трудової книжки,
видаткові касові ордери, які шляхом обману та умовлянь вони спонукали підписати
ОСОБА_16. Члени злочинного угруповання
мали намір привласнити 19808 гр. 16 коп., однак не змогли довести до кінця свій
злочинний умисел з причин, які не залежали від їхньої волі.

Таким чином, члени
організованої злочинної групи, керованої ОСОБА_2., вчинили розкрадання чужого
майна на суму 119428 грн. 09 коп. та замах на розкрадання чужого майна в сумі
97563 грн.52 коп.

В апеляції на вирок суду
засуджений ОСОБА_2., не оспорюючи фактично встановлених судом обставин справи,
правильності кваліфікації його дій, просить вирок щодо нього змінити, звільнити
його від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Апеляція
мотивована тим, що суд не врахував ряду обставин, які пом'якшують покарання
та інших обставин, що характеризують
особу засудженого, а саме: його щиросердне каяття, визнання своєї вини, відшкодування потерпілим заподіяної їм шкоди,
позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та
незадовільний стан здоров'я.

Аналогічні питання
постановлені в апеляції адвоката ОСОБА_1., який здійснював захист ОСОБА_2.

Прокурор, який брав участь
в розгляді справи судом першої інстанції, також не заперечуючи проти встановлених судом
фактичних обставин справи, кваліфікації дій засуджених та міри покарання, просить змінити вирок в частині цивільного
позову. Апеляція прокурора мотивована
тим, що у відповідності до ч.2 ст. 1190 ЦК України, суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до
ступеня їхньої вини. Позовна заява Фонду державного страхування містила
вимогу про стягнення з засуджених
грошових сум не в солідарному, а в індивідуальному порядку. Тому, на думку
прокурора, суд повинен був вирішити цивільний позов в рамках позовних вимог.

Інші учасники процесу
апеляцій на вирок суду не подали.

В засіданні апеляційного
суду прокурор підтримав свою апеляцію, мотивував свою позицію наведеними у ній
доводами і просив її задовольнити. Крім того, не заперечував проти задоволення
апеляції засудженого ОСОБА_2. та його захисника.

Засуджений ОСОБА_2. і його
адвокат просили задовольнити їхні апеляції. Підставами для цього вважали
наведені у них доводи: дані про особу засудженого ОСОБА_2., його поведінку під
час судового розгляду справи: повне визнання ним своєї вини, відшкодування
потерпілим матеріальних збитків.

Вислухавши учасників
процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій в нарадій
кімнаті, апеляційний суд дійшов висновку, що усі апеляції не підлягають
задоволенню. Таке рішення суд ґрунтує наступним.

Винність ОСОБА_2., ОСОБА_5.,
ОСОБА_3. та частково ОСОБА_4. в інкримінованих їм злочинах знайшла своє
підтвердження в засіданні суду першої інстанції.

Так, в судовому засіданні
усі підсудні визнали себе винними в
повному обсязі пред'явленого їм звинувачення. Визнали, що діяли в складі
організованої групи, якою фактично керував ОСОБА_2. Він же розробив злочинну
схему отримання коштів з бюджету Фонду
соціального страхування шляхом
оформлення на роботу вагітних жінок, які фактично ніякої роботи не
виконували, подачі до цього фонду відповідних документів на отримання грошових
коштів, які потім привласнювались ОСОБА_2. та іншими підсудними. Він, ОСОБА_2.,
фактично керував діяльністю усіх підсудних, приймав активну участь в створенні
приватного підприємства „Натіна”, розподіляв незаконним способом отримані
грошові кошти.

Крім
їхніх особистих визнань, винність усіх засуджених підтверджена показаннями
потерпілих, даних ними в судовому засіданні.

Так, потерпілі: ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_12., ОСОБА_10., ОСОБА_8., ОСОБА_16., ОСОБА_9. дали показання
про те, що вони, будучи вагітними, піддавшись на умовляння ОСОБА_2. та інших
підсудних, влаштовувались до них на роботу на різні посади. При цьому ніяких
робіт фактично не виконували. Про встановлення їм високих посадових окладів,
преміювання потерпілі нічого не знали і цих коштів не отримували, хоча
підписували на вимогу роботодавців якісь
документи.

Свідок ОСОБА_17. дав у суді показання, що на прохання ОСОБА_2.
умовив потерпілу ОСОБА_10., яка була в стані вагітності, влаштуватись до останнього
на роботу.

Свідок ОСОБА_18. показав в
суді, що потерпіла ОСОБА_6., з якою він перебуває у фактичних шлюбних
відносинах, влаштувалась на роботу до
ОСОБА_2. на його прохання.

Свідок ОСОБА_19. показав
суду, що на прохання ОСОБА_2. познайомив його з потерпілою ОСОБА_6., яка, як
видно з матеріалів справи, була працевлаштована на роботу членами організованої
злочинної групи та в подальшому на неї Фондом соціального страхування населення
було виділено кошти -допомога по вагітності і пологах.

У відповідності до статуту
і протоколу загальних зборів засновників (т.1 а.с. 59-67), засновниками і
власниками ПП „Натіна” є ОСОБА_5та ОСОБА_3.

Довідки Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, усі засіджені являлись
приватними підприємцями (т.1 а.с. 175-184).

Довідка ДПА в
Чернігівській області про результати перевірки діяльності усіх засуджених свідчить, що вони як приватні
підприємці отримували грошові кошти на свої банківські рахунки з Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності для виплати їх
вагітним жінкам, прийнятим ними на роботу, знімали ці кошти з банківських
рахунків і розпоряджались ними на свій власний розсуд. (т.1 а.с. 196-200).

Долучені до справи
належним чином завірені копії документів, отриманих у Фонді соціального захисту населення з тимчасової
втрати працездатності свідчать про перерахування цим фондом на рахунки приватних підприємців - ОСОБА_2.,
ОСОБА_5., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. грошових коштів як допомоги по вагітності і
пологах жінкам, прийнятим ними на роботу. (т.2 а.с. 209-234).

Трудові договори між
працівником і фізичною особою, вилучені
фінансові документи та табелі обчислення
робочого часу свідчать про прийняття
засудженими на роботу потерпілих, та подання до Фонду соціального страхування
документів на виплату їм допомоги по вагітності і пологам: ОСОБА_6. 6 липня
2006 р. (т.2 а.с. 333-340); ОСОБА_7. 9 жовтня 2006 р. (т. 2 а.с. 349-351);
ОСОБА_12. 27 липня 2006 р.(т.2 а.с. 358-364); ОСОБА_10 . 4 жовтня 2006 р. (т.2
а.с. 376); ОСОБА_8. (т.2 а.с. 382, 393-395).

Накази ПП „Натіна” від 1
листопада 2006 р. свідчать про прийняття на роботу в це підприємство ОСОБА_9.
(т.2 а.с. 398); від 30 жовтня 2006 р. - про прийняття на роботу ОСОБА_14. (т.2 а.с. 421); від 20 листопада
2006 р. про прийняття на роботу ОСОБА_16. (т.2 а.с. 455).

Усі ці жінки, як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, під час прийняття на роботу,
перебували в стані вагітності, що підтверджує умисел усіх засуджених на
заволодіння коштами Фонду соціального захисту населення з тимчасової втрати
працездатності.

Порушення законодавства
та привласнення засудженими коштів,
виділених державою для допомоги особам, що втратили працездатність,
підтверджена актами позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської
діяльності: ПП ОСОБА_3 (т.3 а.с. 676-687); ОСОБА_2. (т.3 а.с. 727-731) ,
ОСОБА_4. (т.3 а.с. 753-756); ПП „Натіна” (т.3 а.с. 766-770).

Таким чином, усі докази,
досліджені судом, підтверджують правильність кваліфікації дій усіх засуджених
за ч. 5 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, вчинене службовою
особою, шляхом зловживання службовим становищем, в складі організованої групи.
Ці ж дії засуджених, які не були доведені до кінця з причини, що не залежала
від їхньої волі, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15- ч. 5 ст. 191 КК України.

Жоден із засуджених не
подав апеляцій на вирок щодо засудження їх за іншими статтями КК України - ст.
205 ч. 2, 366 ч.1, 209 ч. 1 КК України. В засіданні суду першої інстанції вони
фактично погодились з правильністю пред'явленого їм обвинувачення за цими
статтями Кримінального Кодексу. Тому апеляційний суд, перевіряючи справу тільки
в межах апеляції, не має правових підстав для ревізії вироку в цій частині.

Апеляційний суд вважає
доведеним скоєння засудженими злочину в складі організованої групи. Як видно з
їхніх пояснень в суді, керував групою ОСОБА_2., який давав розпорядження по
діяльності усіх її членів. Ця група
існувала певний час і була створена саме з метою викрадання чужого майна.

Щодо призначення ОСОБА_2.
покарання, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. Місцевий суд,
постановляючи вирок, врахував усі обставини, які пом'якшують покарання,
сімейний стан і стан здоров'я ОСОБА_2. і з їх урахуванням призначив покарання
нижче від нижчої межі, передбаченої законом за даний злочин.

Суспільна небезпечність
організованих злочинних груп є набагато
вищою, ніж окремих громадян, що скоїли злочини. Саме тому законодавець
встановив більш сувору відповідальність за скоєння злочинів в складі таких
груп. А організатор злочинної групи являє собою більшу небезпеку, ніж її рядові
члени. Тому, на переконання апеляційного суду,
ОСОБА_2. повинен відбувати покарання реально, без застосування ст. 75 КК
України. Його апеляція щодо пом'якшення покарання задоволенню не підлягає.

Апеляція прокурора не
підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 1190 ЦК
України, особи, спільними діями яких було завдано шкоду, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим. Згідно вироку суду вважається доведеним і в
апеляціях не заперечується, що засуджені скоїли злочини в складі організованої
групи, тобто заподіяли шкоду своїми
спільними діями. Тому вони повинні відповідати за її заподіяння солідарно.
Вирок суду в цій частині з законним, обґрунтованим і справедливим, зміні не підлягає.

При розгляді справи в
апеляційному суді обставин, які б були безумовними підставами для скасування
вироку, не встановлено.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 366, 377, 379 КПК України.
апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляції адвоката ОСОБА_1.
на користь засудженого ОСОБА_2., засудженого ОСОБА_2. та прокурора, який брав участь в розгляді
справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2008 року відносно
ОСОБА_2 - без змін.

Судді:

Т.А. Широян О.В.
Демченко Г.А.
Салай