Справа № 1-467/2010 р.
В И Р О К

Іменем України

23 листопада 2010 року м. Бориспіль Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.

за участю прокурораБаклана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. АДРЕСА_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не військовозобов'язаного, раніше судимого 29.03.08 Бориспільським міськрайонним судом Київської обл. за ч. З ст. 185. ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст.185 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України звільненого умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 5 місяців 8 днів - у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

Судовим слідством у справі встановлено, що ОСОБА_1, будучи раніше судимим, звільненим умовно-достроково від відбування покарання, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні, корисливі злочини при наступних обставинах

12.09.2010 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_1, знаходячись в АДРЕСА_2, де він проживає разом з братом ОСОБА_2 та його співмешканкою ОСОБА_3, діючи умисно та з корисливих мотивів, з кухні викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3, а саме: телевізор марки „DIGITAL", вартістю 1249 грн., яким розпорядився на власний розсуд, заклавши в ломбард, чим заподіяв ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Крім того, 13.09.2010 року, близько 11 години, у ОСОБА_1В,, який знаходився за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_3 Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження дверей, проник до кімнати ОСОБА_2, яка розташована в цій же квартирі, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3, а саме: цифровий фотоапарат ,,SONI". вартістю 600 грн. та гроші в сумі 200 гри.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_1 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заклавши фотоапарат в ломбард, а гроші витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 800 гривень.

Підсудний ОСОБА_1, в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, визнав цивільний позов заявлений до нього потерпілою ОСОБА_3 на суму 200 грн. та показав, що у квітні 2010 року він звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі на 1 рік 5 місяців 8 днів. При звільненні йому був встановлений адміністративний нагляд.

Він став проживати за місцем прописки в АДРЕСА_3.

В квартирі, крім нього, в окремій кімнаті проживає його брат ОСОБА_2 та його співмешканка ОСОБА_3

12.09.2010 року, для того, щоб придбати наркотики, які періодично вживав, він вирішив скоїти крадіжку телевізора, який стояв на кухні.

Скориставшись тим, що в будинку нікого немає він викрав телевізор і заставив його в ломбарді за що отримав 700 грн.

Наступного дня, він знову скористався відсутністю співмешканців і видавивши двері в кімнату, де мешкала ОСОБА_3, викрав належні їй гроші в сумі 200 грн. та фотоапарат. Гроші витратив на власні потреби, а фотоапарат заставив в ломбарді за що отримав 140 грн..

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, та матеріалів справи, які його характеризують. З цього приводу підсудному та учасниками судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що він позбавлений права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд, оцінюючи вищевикладене, вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_1 злочину передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням в житло.

Обираючи покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного, його вік, сімейний стан, відношення до вчиненого злочину, обставини, що обтяжують і пом»якшують покарання. Підсудний ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується посередньо, вчинив злочин після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі та в період знаходження під адміністративним наглядом.

Підсудний ОСОБА_1 хворіє на туберкульоз та СНІД.

Обставин, що у відповідності до ст.67 КК України, обтяжують покарання яке має бути призначене підсудному ОСОБА_1 є рецидив злочинів.

До обставин, що помякшують покарання, яке має бути призначене підсудному ОСОБА_1, у відповідності до ст.66 КК України, суд відносить сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного суд вважає, що міра покарання підсудному повинна бути обрана відповідно до тяжкості вчинених ним злочинів, в межах санкцій статті, яка передбачає більш тяжке покарання і його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, оскільки будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, знаючи, що перебуває під адміністративним наглядом, ОСОБА_1 не виправдав довіру держави на своє перевиховання і знову вчинив тяжкий злочин.

Крім цього до покарання, яке буде призначене ОСОБА_1, суд у відповідності до ст.71 КК України вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_3, на суму 200 грн. у відповідності до ст.1166 ЦК України підлягає задоволенню в повному обсязі та стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 330,331,332 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_1 покарання 3 роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання 14.09.2010 року.

До вступу вироку в законну силу, засудженому ОСОБА_1, міру запобіжного заходу тримання під вартою, залишити без змін та утримувати його в СІЗО №31 ДДВП України в Чернігівській області.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 гроші в сумі 200 грн.

Речові докази по справі, договори,які зберігаються в матеріалах справи, залишити при справі. Телевізор та фотоапарат, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_3 залишити в її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду ОСОБА_4