Справа № 466/3003/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«30» квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладковка Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, судимого 27 червня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 29 березня 2015 року приблизно о 01.30 год., перебуваючи на території середньої загальноосвітньої школи №30, що розташована за адресою: м. Львів. вул. Г.Мазепи, 31, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, який в нього раптово виник, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом вільного доступу таємно викрав решітку для чистки взуття, розміром 190 х 65 см, вартістю 627,39 грн., яка знаходилась біля головного входу у приміщення вищевказаної школи. В подальшому з викраденою решіткою обвинувачений ОСОБА_4 направився за місцем свого проживання, де був затриманий працівниками міліції.

В ході досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 22 квітня 2015 року в м. Львові відповідно до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення між сторонами кримінального провадження, яка долучена до обвинувального акта. За умовами вищевказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні майна СЗШ №30 на суму 627,39 грн., повністю відшкодував заподіяні збитки на час підписання даної угоди та сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та просить затвердити угоду про примирення, яка була укладена між ним та представником потерпілого ОСОБА_5 22 квітня 2015 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України, характеру і тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 22 квітня 2015 року в м. Львові між представником потерпілого ОСОБА_5 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 березня 2015 року за №0001103, відносно ОСОБА_4 про вчинення злочину, передбаченого ч.1ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речовий доказ по справі: металеву решітку, яка в ході досудового слідства була передана під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 повернути середній загальноосвітній шкоді №30.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в доход держави 491,04 грн. (чотириста дев`яносто одну гривню чотири копійки) витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №372 від 14 квітня 2015 року, яка була проведена НДЕКЦ на львівській залізниці.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

СуддяОСОБА_1