Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Школярова В.Ф. і Кармазіна Ю.М.
в судовому засіданні в м. Києві 15 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 11 жовтня 2006 року і ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2006
громадянин України, такий, що судимості не мав,
засуджений
за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.
Також даним вироком засуджено ОСОБА_2,
кримінальна справа щодо якого в касаційному порядку не переглядається.
Постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3170 грн. на відшкодування матеріальної
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Миколаївської області від 28 грудня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2
уточнено і визначено вважати, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 викрадено майно на загальну
суму 2950 грн. Цей же вирок в частині вирішення цивільного позову змінено,
зменшено суму стягнення із засуджених на користь ОСОБА_3 до 2950 грн.
У решті вирок залишено без зміни.
З урахуванням змін, внесених апеляційним судом у вирок, ОСОБА_1 засуджено за те, що він
за період із 14 січня по 01 лютого 2006 року за попередньою змовою з ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проникли в будинок АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_3, звідки таємно викрали її майно на загальну суму 2050 грн.,
заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.
Крім того, за період із 11 по 13 лютого 2006 року ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, аналогічним способом таємно викрали із
зазначеного будинку ОСОБА_3 її майно на загальну суму 900 грн., чим заподіяли потерпілій
матеріальної шкоди на вказану суму.
Із змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_1 просить
судові рішення змінити і пом'якшити покарання. Посилається на те, що при
призначенні покарання суд не достатньо врахував його щире каяття, вчинення
злочину вперше і внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Разом з тим, вказує
на застосування до нього незаконних методів слідства та неправильне обчислення
початку строку відбування покарання.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні касаційної скарги
необхідно відмовити.
Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у крадіжці чужого майна, вчиненій повторно, за попередньою змовою
групою осіб, поєднаній з проникненням у житло, підтверджується наведеними у
вироку доказами, які судом всебічно та повно досліджено і належно оцінено.

Зокрема, показаннями ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на досудовому слідстві, в яких вони повністю визнали вину, докладно розповідали
про обставини двох епізодів таємного викрадення майна з будинку ОСОБА_3

У суді ОСОБА_1, змінивши показання, стверджував, що вчинив крадіжку майна
ОСОБА_3 лише в січні 2006 року і заперечили свою причетність до повторного
викрадення її майна в період із 11 по 13 лютого 2006 року.

Зазначені показання суд належно перевірив і обґрунтовано визнав їх
безпідставними, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_3 про
те, що в січні і лютому 2006 року вона виявила пропажу її речей з будинку,
частину з яких в ході досудового слідства їй було повернуто.

За даними протоколів огляду в покинутому будинку, де проживав ОСОБА_1,
працівниками міліції було виявлено і вилучено майно, яке належало ОСОБА_3 і
було в неї викрадено наприкінці січня та в лютому 2006 року.

Доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 про застосування незаконних
методів слідства є безпідставними, з огляду на те, що в ході прокурорської
перевірки фактів, які б свідчили про застосування до нього таких методів
виявлено не було у зв'язку з чим у порушенні кримінальної справи щодо
працівників міліції відмовлено (а.с. 166-167).

Дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України
кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд дотримався вимог ст. 65 КК України і
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу. Крім того,
суд обґрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння як
обставину, що обтяжує покарання, оскільки вона підтверджується матеріалами
справи.

Грунтується на матеріалах справи і посилання в ухвалі апеляційного суду на
те, що ОСОБА_1 характеризувався негативно, займався бродяжництвом, страждає на
алкоголізм, що підтверджується висновком медичного обстеження, згідно з яким
йому поставлено діагноз - синдром залежності від алкоголю (а.с. 136).

Враховуючи зазначене, підстав для пом'якшення ОСОБА_1 покарання, не
вбачається.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень при провадженні досудового слідства та судового
розгляду, не виявлено.

Твердження засудженого ОСОБА_1 про неправильне обчислення
початку строку відбування покарання можуть бути перевірені за його клопотанням
місцевим судом у порядку, передбаченому ст.ст. 409, 411 КПК України.

Отже, підстав для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням
учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д
і:

Т.І.
Присяжнюк В.Ф.
Школяров Ю.М. Кармазін