Справа
№11-581 Головуючий
у суді 1-ї інстанції ЯнчукН.П.
ч.1 ст.121 КК України Доповідач у суді 2-ї
інстанції Зав'язуй С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Захарчука СВ.,

суддів Зав'язуна
СМ. та Широкопояса Ю.В.,

з участю
прокурора Селюченко
І.І.,

потерпілого ОСОБА_1,

засуджених ОСОБА_2 ,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду від 26
червня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не судимого, засуджено за ч.1 ст.
121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнено
засудженого від відбування покарання з випробуванням та з іспитовий строком 2
роки.

Стягнуто
з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_1 15000 грн. моральної шкоди.

Запобіжний
захід ОСОБА_2 залишено попередній - підписку про невиїзд.

Відповідно
до вироку суду першої інстанції ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину при наступних обставинах.

01.02.2005
року близько 23 год.
ОСОБА_2, перебував в
приміщенні нічного клубу «Зіг-заг» по вул. Шевченко, 18 в м. Житомирі, куди згодом зайшли ОСОБА_1, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9

2

02.12.2005
рроку о 3 год. між адміністрацією нічного клубу «Зіг-заг» та ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виник
конфлікт через нетактовну поведінку останніх у приміщенні нічного клубу, в зв'язку з чим вищевказані особи залишили
приміщення клубу та вийшли на вулицю. Перебуваючи на вулиці біля вхідних дверей
нічного клубу ОСОБА_3. з необережності розбив скло вхідних дверей, після чого ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 стали
тікати в напрямку вул. Бердичівської. ОСОБА_2 ,
зайнявши позицію адміністрації клубу,
взяв у підсобному приміщені клубу дерев'яну палицю, вибіг з нею на вулицю і почав переслідувати
ОСОБА_1 та ОСОБА_3

В ході
переслідування ОСОБА_2 підбіг до
ОСОБА_1, який впав на асфальтове
покриття тротуару, неподалік від будинку
№18 по вул. Шевченка і умисно наніс йому удар дерев'яною палицею в ліву частину
живота, чим заподіяв йому тілесне
ушкодження - закриту травму живота у вигляді розриву селезінки, ускладненого розвитком внутрішньо-черевної
кровотечі та геморагічного шоку 2-3 ступенів,
яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя
потерпілого в момент заподіяння.

В
апеляції потерпілий зазначає, що
призначене судом першої інстанції засудженому ОСОБА_2 покарання не відповідає тяжкості скоєного ним
злочину та є занадто м'яким.
Вважає, що суд при вирішенні його
цивільного позову безпідставно відмовив у стягненні матеріальної шкоди та
необґрунтовано лише частково задовольнив його в частині стягнення моральної
шкоди. Просить вирок скасувати, по
справі постановити новий вирок, яким ОСОБА_2 засудити до позбавлення волі на певний строк, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення потерпілого
ОСОБА_1, який апеляцію просив
задовольнити, пояснення засудженого ОСОБА_2 , який просив апеляцію потерпілого залишити без
задоволення, думку прокурора про
відсутність підстав для задоволення апеляції,
обговоривши доводи апеляції,
вивчивши справу та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених
ст.365 КПК України, апеляційний
суд вважає, що в задоволенні апеляції
слід відмовити з таких підстав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин зазначених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом
порядку, досліджених у судовому
засіданні і належно оцінених судом.
Злочинним діям засудженого дана правильна юридична оцінка.

Згідно
вимог ст.372 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості злочину та
особі засудженого визнається таке покарання,
яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок
м'якості, так і суворості.

Вирішуючи питання призначення покарання засудженому ОСОБА_2 суд виходив з вимог
ст.65 КК України, ступеню
тяжкості вчиненого ним злочину, даних
про особу засудженого та з врахуванням всіх обставин справи.

3

Викладені
в апеляції потерпілого доводи про те, що
засудженому ОСОБА_2 призначено покарання,
яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, не можна визнати обґрунтованими.

Суд у
вироку в повній мірі врахував всі обставини вчинення злочину, особу засудженого, який позитивно характеризується, працює,
раніше не судимий, взяв до уваги
що вчинений ним злочини є тяжкий,
обставини справи, які б
обтяжували чи пом'якшували покарання ОСОБА_2 відсутні.

За таких
обставин, суд першої інстанції, належно обґрунтувавши правильно прийшов до
висновку про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням згідно
вимог ст. ст.75, 76 КК України.

Призначені
судом першої інстанції засудженому ОСОБА_2 вид і міра покарання,
апеляційний суд вважає, є
необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових
злочинів, підстави вважати таке
покарання явно несправедливим відсутні.

При
вирішенні питання про відшкодування ОСОБА_1 заподіяної злочинними діями
засудженого шкоди, суд дотримався
вимог ст. ст.64, 323,
328 КПК України, ст. ст.22, 23 ЦК
України.

З
урахуванням того, що потерпілим на
підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди не
надано жодних документальних доказів, їх
відсутність він підтверджує і в поданій апеляції, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у
їх задоволенні за недоведеністю.

Задовольняючи
позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, суд врахувавши характер діяння
засудженого, тяжкість отриманого
потерпілим тілесного ушкодження, яке є
тяжким з ознакою небезпеки для життя,
тривалість лікування потерпілого та зміною у зв'язку з цим звичайного
способу його життя, правильно визначив
розмір грошового відшкодування моральної шкоди - 15000 гривень, який відповідає вимогам розумності та
справедливості.

За таких
обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування вироку суду першої
інстанції відсутні.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.365,
366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, вирок Корольовського
районного суду м. Житомира від 26 червня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.