Справа № 190/1010/15-к
Провадження №1-в/190/153/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ПВК-122 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

25.06.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його від відбування покарання, обґрунтовуючи клопотання тим, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області 04.12.2012 р. його засуджено за ст.. 186 ч. 2, 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалюючи вирок суд посилався на постанову Артемівської міжрайонної прокуратури Донецької області від 19.11.2012 р., яка слідчим суддею 31.01.2014 р. була скасована, тому докази, на підставі яких винесено цей вирок, сфальсифіковані, адже до нього застосовувалися недозволені методи ведення слідства. Апеляційним судом Донецької області 02.04.2013 р. ухвалено про те, що доводи засудженого перевірялися прокуратурою м. Артемівська, винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України. Вищий спеціалізований суд України взагалі відмовив у розгляді справи, посилаючись на те, що він просив ухвалити виправдовувальний вирок. Надалі Артемівським міськрайонним судом 31.01.2014 р. постанова Артемівської міжрайонної прокуратури від 19.11.2012 р. скасована. Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2015 р., Жовтневого районного суду Донецької області від 05.06.2015 р. ухвалено про внесення в ЄРДР відомостей щодо зловживань владою і службовими повноваженнями працівниками прокуратури Донецької області, працівників Артемівського РВ ГУМВС України в Донецькій області. Вважає, що постанова прокуратури Донецької області від 19.11.2012 р. не існує, тому недоцільно і неможливо його утримувати в місцях позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Представник ПВК-122 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки вирок Артемівського міськрайонного суду від 04.12.2012 р. набрав законної сили, не скасований.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, думку прокурора, який висловив заперечення проти клопотання, дослідивши матеріали особової справи, наданої адміністрацією П`ятихатської ВК-122, дійшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2012 р. (а.с. 1-2 т. 1) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. З постанови слідує, що ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 115 КПК України 13.06.2012 р., що підтверджується протоколом затримання особи від 13.06.2012 р. (а.с. 3 т. 1).
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 1-766/12 від 04 грудня 2012 р. ОСОБА_4 засуджено за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 6 років позбавлення волі (а.с. 22-28 т. 1).
Згідно Розпорядження про виконання вказаного вироку першої інстанції від 04.12.2012 р. відносно ОСОБА_4 вирок набрав законної сили 02 квітня 2013 р. (а.с. 34 т. 1).
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 02.04.2013 р. вирок від 04.012.2012 р. відносно ОСОБА_4 залишено без змін (а.с. 35 т. 1).
Згідно постанови судді Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 від 16.05.2013 р. у витребуванні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за касаційною скаргою на вирок Артемівського міськрайонного суду від 04.12.2012 р. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 02.04.2013 р. відмовлено (а.с. 117 т. 2).
Постановою про закриття кримінального провадження від 26.03.2014 р. слідчого четвертого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_7 закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000174 від 14.02.2014 р. за ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області складу кримінального правопорушення (а.с. 163-165 т. 3).
Виходячи з наведеного суд вважає, що вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2012 р., залишений без змін апеляційною та касаційною інстанціями, набрав законної сили, а у клопотанні ОСОБА_4 висловив власні міркування щодо недоцільності відбування ним покарання, незгоду з судовим рішенням. Клопотання не містить об`єктивних даних, що свідчили б про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності дій. Більше того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2015 р. у справі № 757/5391/15-к зобов`язано Генеральну прокуратуру України зареєструвати заяву ОСОБА_4 від 12.01.2015 р. та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення (а.с. 69-70 т. 1).

Викладене свідчить, що ОСОБА_4 подав клопотання передчасно, адже рішення про встановлення чи відсутність у діях працівників прокуратури Донецької області та працівників Артемівського РВ ГУМВС України в Донецькій області на час розгляду цього клопотання не прийнято, тому він натепер законно утримується в П`ятихатській ВК-122, де відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2012 р., який набрав законної сили, не скасований, караність за діяння, передбачені ст. 186 ч. 2 КК України, законом не усунена, тому підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1