Справа № 570/2102/15-к
номер провадження 1-в/570/219/2015
У Х В А Л А
іменем України
11 червня 2015 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши подання адміністрації Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.08.2004 року Апеляційним судом Волинської області за ст. 115 ч. 2 п. 10, 152 ч. 4, 153 ч. 3, 70 КК України на 15 років позбавлення волі; 27.05.2014 року Володимирецьким районним судом Рівненської області замінено на обмеження волі невідбуту частину покарання, чотири роки вісім місяців двадцять сім днів,
в с т а н о в и в:
Відповідно до подання, засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень режиму утримання не допускає, має заохочення. У зв`язку з цим адміністрація Городоцького виправного центру УДПтСУ в Рівненської області (№131) та Рівненська районна держадміністрація клопочуть про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, подали до суду заяви, в яких просять подання задовольнити, розглянути його без їх участі. Згідно ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Таких випадків судом встановлено не було. Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3 ст.81 КК України. Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину. Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 частини строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин. На час звернення з поданням засуджений ОСОБА_2 відбув частину покарання, за яку можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Докази, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення залежать від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, та, головним чином, від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

Згідно інформації, що міститься в індивідуальній програмі соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим останній відбуває покарання в Городоцькому виправному центрі № 131 з 17 червня 2014 року. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «підготовка до звільнення» має заохочення, стягнень не має. В установі наявний виконавчий лист на ім`я засудженого на суму 56408 гривень 82 коп., з яких погашено лише 530 гривень.

Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінка засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, відшкодування заподіяних злочином збитків потерпілим. Як вбачається з матеріалів справи, засуджений для відшкодування заподіяної ним шкоди, будь-яких активних дій не проявив, про що свідчить виконавчий лист .

На переконання суду, обставина, що засуджений визнає вину у скоєнні злочину, не може свідчити про його сумлінну поведінку та виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, тобто не довів того, що досяг такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів та з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 377, 395, 537,539 КПК України, суд -

у х в а л и в:
В задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений, захисник вправі подати апеляції до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1