Справа № 11-а-448,
2007р. Головуючий
ст.186 Сокирко
КК України. Доповідач - Литвиненко I.I.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітня місяця "24" дня

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого -
Годуна В.А. Суддів: Литвиненко 1.1., Гемми Ю.М. З участю прокурора - Литвиненка
О.О. адвоката - ОСОБА_1 засудженого - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією
прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 22
грудня 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, українця, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого, -

засуджений за
ст.186 ч.3 КК України на п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання
з випробуванням, встановлено іспитовий строк на три роки.

Покладено обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
- підписка про невиїзд.

Стягнено в рахунок погашення матеріальних збитків - 9330 грн. 78 коп.

ОСОБА_2 вироком суду першої інстанції визнаний винним і засуджений за
злочин, вчинений за таких обставин.

20.09.2004 року з 0000 по 0200 заїхав на територію току
№1 автомобілем КАМАЗ під
керуванням ОСОБА_3 з
причепом, переслідуя корисливий умисел на відкрите викрадання чужого майна,
ігноруючи зауваження та попередження зі сторони сторожа, без застосування
насильства, заволодів зерном ярової пшениці 6 класу в кількості 26,540 тон

по ціні
502,29 грн./тону на загальну
вартість 13330,78 грн., після
чого зерно реалізував в м.Херсоні, причинив матеріальні збитки ПП «Маяк» на
вказану суму.

В апеляції прокурор не оспорюючи кваліфікацію дій
засудженого, просив вирок Білозерського районного суду Херсонської області від
22.12.2006 року за ст.186ч.3 КК України, скасувати у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Постановити
вирок, в якому призначити покарання ОСОБА_2 за ч.3 ст.186 КК України чотири
роки позбавлення волі.

Інші учасники
процесу вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію,
засудженого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого, які не
підтримали апеляцію прокурора, просили вирок суду залишити без зміни, а в
останньому слові ОСОБА_2 просив не позбавляти волі, перевіривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Як видно з протоколу судового засідання /а.с.141/, кримінальна справа
розглянута судом відповідно до вимог ст.299 КПК України, оскільки підсудним
визнана вина повністю у вчиненні злочину і фактичні обставини справи учасниками
судового процесу не оспорюються.

Будь-яких порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при
дослідженні і оцінки вироку доказів, які б ставили під сумнів правильність
висновків суду щодо винуватості ОСОБА_2, суд не допустив і вірно кваліфікував
за ч.3 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання, суд врахував ОСОБА_2 особу підсудного, першу
судимість, щире каяття, позитивну характеристику, часткове відшкодування шкоди.

Сукупність цих обставин справи дала суду підстави для
призначення покарання з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи
рішення про звільнення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням, не надав правової оцінки ступеню тяжкості, характеру суспільної
небезпечності вчиненого злочину.

Суд першої інстанції не врахував, що засуджений ОСОБА_2
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.186ч.3 КК України, який
згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, матеріальна шкода
відшкодована частково.

При таких обставинах, призначаючи покарання ОСОБА_2 з
застосуванням ст.ст. 75,76 КК України не відповідає вимогам ст.65 КК України, так
як призначене покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та
попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе в умовах
позбавлення волі.

Таким чином, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначення ОСОБА_2
покарання з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України за м'якістю.

Керуючись ст.ст.378,379 КПК України, колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію
прокурора задовольнити.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2006
року відносно ОСОБА_2 в частині призначення покарання із застосуванням
ст.ст.75,76 КК України -скасувати.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч.3 ст.186 КК України на чотири роки
позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу змінити з підписки про невиїзд на
тримання під вартою, взявши ОСОБА_2 під варту в залі суду.

Термін відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 24.04.2007 року.

В інший частині
вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути внесено
касаційне подання прокурором до Верховного Суду України через апеляційний суд
Херсонської області в місячний строк з моменту його проголошення, а засудженим,
що утримується під вартою, в той же строк, з моменту отримання копії вироку.