У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Гриціва М.І., Коротких О.А.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 18 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

За вироком Київського районного суду м. Сімферополя від
27 лютого 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, раніше не судимий,

засуджений
за ст. 115 ч.1 КК України на 10 років позбавлення волі.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1судові витрати в сумі 1235 грн. 71 коп.

Ухвалою апеляційного суду АР Крим від 15 травня 2007 року цей вирок
залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину при наступних обставинах.

ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 13 годині, за місцем проживання засудженого та
потерпілої ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 та потерпілою на ґрунті
особистих неприязних відносин виникла сварка, у ході якої засуджений, коли вони
перебували на кухні, ударив ОСОБА_2 кулаком по голові, від чого вона упала та
втратила свідомість. ОСОБА_1 переніс потерпілу в спальню, де поклав на ліжко і,
обмотавши навколо шиї потерпілої пояс, почав її душити. Потім засуджений приніс
з кухні ножа, яким двічі ударив ОСОБА_2 в шию, заподіявши їй ушкодження
магістральних судин, які ускладнились гострим малокрів'ям і призвели до
гіповолемічного шоку, в результаті чого смерть потерпілої настала на місці
події.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, засуджений ОСОБА_1 просить
постановлені щодо нього судові рішення скасувати, а провадження у справі
закрити, посилаючись на безпідставність його засудження за злочин, якого він не
вчиняв. Крім того, засуджений указує на застосування до нього недозволених
методів розслідування під час проведення досудового слідства, внаслідок чого
він себе обмовив, признавшись у вчиненні вбивства потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені у касаційній скарзі засудженого, колегія суддів вважає, що ця
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 398 КПК України підставами для скасування або зміни
судових рішень, зазначених у ч.2 ст. 383 КПК України є: істотне порушення
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

Що стосується застосування кримінального закону, то колегія суддів вважає
висновки суду про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 115 ч.1 КК
України такими, що відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, яким
суд дав належну оцінку, і така кваліфікація є правильною.

Мотивованим і обґрунтованим є рішення суду першої інстанції про визнання за
достовірний доказ послідовні показання засудженого ОСОБА_1, які він
неодноразово давав під час досудового слідства, в тому числі в присутності
захисника та в ході проведення відтворення обстановки і обставин події,
детально розповідаючи про обставини, за яких між ним та потерпілою розпочався
конфлікт, і як саме він вчинив умисне вбивство ОСОБА_2

Посилання засудженого на те, що такі показання він змушений був давати в
результаті застосування до нього недозволених методів розслідування у ході
судового слідства перевірялись і свого підтвердження не знайшли, про що свідчить
долучена до матеріалів справи відповідна постанова прокуратури.

Крім того, достовірність указаних показань ОСОБА_1 про обставини вчинення
ним умисного вбивства потерпілої об'єктивно підтверджується сукупністю інших
досліджених судом доказів.

Так указані засудженим під час одного із допитів деякі деталі вчинення
злочину, які могли бути відомі лише безпосередньому учаснику подій, зокрема, це
стосується місця знаходження рукавичок, підтвердились у ході проведення
додаткового огляду місця події.

Дані долученого до справи висновку судово-медичної експертизи № 1094
указують, що причиною смерті ОСОБА_2 стало колото-різане поранення шиї з
ушкодженням магістральних судин, що ускладнилось гострим малокрів'ям і призвело
до гіповолемічного шоку. Перелічені у висновку дані співпадають з показаннями
засудженого стосовно обставин застосування ним фізичного насильства до
потерпілої.

Колегія суддів вважає, що дослідивши та проаналізувавши ці та інші наведені
у вироку докази в їх сукупності, у тому числі показання потерпілої ОСОБА_3 та
свідків, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним умисного вбивства ОСОБА_2 за наведених
у вироку обставин.

Що стосується призначення ОСОБА_1 покарання, то колегія суддів вважає, що
вирішення цього питання судом першої інстанції відповідає положенням ст. 65 КК
України. Підстав для пом'якшення покарання засудженому колегія суддів не
вбачає.

Викладені у касаційній скарзі засудженого посилання на неповноту,
однобічність досудового та судового слідств, невідповідність висновків суду
першої інстанції фактичним обставинам справи до компетенції касаційного суду не
відносяться. Крім того, як видно із змісту ухвали апеляційного суду такого ж
змісту доводи засудженого і його захисника були предметом дослідження під час
апеляційного розгляду цієї справи. Відмовляючи у їх задоволенні, апеляційний
суд у своїй ухвалі навів відповідні мотиви прийнятого рішення.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали як суду
першої інстанції, так і апеляційному суду постановити законне і обґрунтоване
рішення, по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Гриців М.І. Коротких
О.А. Федченко О.С.