Справа №: 1-305/10
ВИРОК

Іменем України

"28" грудня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Франька М.Я.

при секретарі - Соловйовій Л.Є.

за участю прокурора - Рубана В.В.

захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобовязаного, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, за наступних обставин.

03.08.2009 року о 20 год. 30 хв. за місцем проживання в квартирі № 63 буд. № 31 на вул. Садова в м. Олександрія ОСОБА_2 під час сварки з ОСОБА_2, з якою раніше перебував у шлюбі, наніс їй не менше 10-15 ударів кулаками по тілу, після чого обхопив ОСОБА_2 руками в області передпліччя, припідняв її та різко поставив на підлогу, при цьому пригнувши її тіло вперед, в результаті чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді згинально-компресійного перелому 10-го грудного хребця, віднесені висновком судово-медичного експерта № 54 від 18.12.2009 року до категорії середньої тяжкості як такі, що викликали тривалий розлад здоровя понад 21 добу.

Підсудний обвинувачення не визнав, показав, що його бувша дружина цілеспрямовано намагається позбавити його можливості проживати в квартирі, тому спланувала обвинувачення його в скоєнні злочину. Він вважає, що рентгенограми, які ОСОБА_2 надала судовому експерту, належать іншим особам, а свідки дали показання, які не відповідають дійсності, протирічать між собою, тому просить суд виправдати його.

Винність підсудного в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджена дослідженими в суді доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що вона з двома дочками та бувшим чоловіком ОСОБА_2 проживає у двокімнатній квартирі. В літній сезон 2009 року протягом двох місяців була на заробітках в с. Кирилівці,повернулась в ОСОБА_3 01.08.2009 року. 03.08.2009 року вона вийшла на роботу в дитячий садок , в якому працює, там її бачили співробітники. Ніяких тілесних ушкоджень вона не мала. У вечірній час, близько 20 години прийшов ОСОБА_2, розташувався на кухонному куточку, дивився телевізор, а вона прасувала тут же білизну. Крім них в квартирі нікого не було. Закінчивши прасування, приготувала пакет із сміттям та маючи намір з собакою вийти у двір, вимкнула телевізор. Ці її дії розлютили ОСОБА_2, він схопився, ображаючи її почав бити кулаками, штовхати, викручувати руки. Захищаючись від ударів, вона відступала і таким чином опинилась в дитячій кімнаті. Там ОСОБА_2 обхватив її руками за тулуб, припідняв, а потім різко поставив на підлогу, одночасно нагнувши наперед. При контактуванні з підлогою ногами вона відчула різку біль в спині, у неї перехопило дихання, вона навіть не могла крикнути, говорити. Злякавшись свого стану, намагалась зателефонувати дочці, але не змогла, тому, що тремтіли руки. Коли вийшла з квартири, ОСОБА_2 у слід викинув пакет із сміттям. Біля ліфта стояла її старша дочка ОСОБА_4 з своїм знайомим ОСОБА_5. Дочка плакала, сказала, що вона бачила, як батько бив її. З сторонньою допомогою вона зійшла вниз, деякий час сиділа біля підїзду. За цей час ОСОБА_2 кудись пішов, але потім повернувся. Протягом ночі вона почувала себе погано, а 04.08.2009 року звернулась в міську лікарню. Лікар вказав діагноз «забій хребта», а вже іншій лікар встановив перелом 10-го хребця, її було госпіталізовано, протягом 21 дня вона тільки лежала, а потім за вимогою лікарів півроку ходила на милицях. На лікування нею затрачено 1439 грн., крім того, діями підсудного їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 10000 грн. Передбачається також проходження курсу реабілітаційного санаторно-курортного лікування вартістю 5000 грн. Заявлений нею цивільний позов до підсудного на суму 16439 грн. підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_2 працює в дошкільному дитячому закладі № 43, там же працює і вона. 03.08.2009 року ОСОБА_2 вийшла на роботу після відпустки, на стан здоровя не скаржилась, працювала в повну силу. 04.08.2009 року вона зателефонувала та повідомила, що бувший чоловік 03.08.2009 року у вечірній час в черговий раз побив її, у неї діагностували забій хребта та призначили лікування. Через деякий час ОСОБА_2 повідомила, що за уточненим діагнозом у неї перелом хребця, з яким вона перебуває на стаціонарному лікуванні. До роботи ОСОБА_2 стала тільки в січні 2010 року.

Свідок ОСОБА_6 дала аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_7 показала,що 03.08.2009 року вона гуляла у дворі будинку із своїм знайомим ОСОБА_5. Приблизно о 20 год.30 хвилин вони піднялись до її квартири за собакою. Коли відкривала двері тамбура, чула з квартири крики матері та батька, а коли відкрила двері квартири, побачила, що в дитячій кімнаті батько бє матір кулаками по тілу, та ззаду обхопивши руками за туловище, згинав її. Злякавшись, вона повернулась в коридор, якийсь час безпорадно стояла з ОСОБА_5. Потім мати вийшла з квартири, притискаючи руки до грудей, говорити вона не могла. Вона допомогла матері вийти з будинку. Сидячи на лавочці, мати скаржилась на біль у хребті. Молодша сестра ОСОБА_3 заходила в квартиру, зясовувала, за що батько побив матір, але він все заперечував.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 3 серпня 2009 року вона гуляла біля свого будинку. Приблизно в 20 годин 30 хвилин їй зателефонувала старша сестра Аня та повідомила, що батько побив матір. Піднімаючись на свій поверх, зустріла сестру, яка вела матір, та ОСОБА_5. Мати плакала, говорити не могла. Вона зайшла в квартиру, запитала батька, чому він бє матір, але він все заперечував, в адресу матері нецензурно лаявся. На подвірї мати розказала, що батько побив її і в неї дуже болить спина.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 03.08.2009 року він гуляв із своєю дівчиною ОСОБА_7 біля будинку № 31 на вул. Садовій в м. Олександрії. Приблизно о 21 годині вони піднялись на 8-й поверх, до квартири ОСОБА_7. З квартири було чутно крики. Коли ОСОБА_7 відкрила двері тамбура, а потім квартири, стоячи позаду неї він бачив, що в кімнаті батько ОСОБА_4 бє кулаками та ногами її матір. Удари кулаками наносив в область шиї та спини. Вони обоє змінювали положення, бо мати намагалась ухилитись від ударів. Злякавшись, ОСОБА_4 закрила двері і вони стали біля ліфта, не знаючи, як допомогти матері ОСОБА_4. Майже зразу за ними вийшла мати ОСОБА_4, а вслід батько викинув з квартири пакет із сміттям. Мати плакала, ледве говорила, скаржилась на біль у спині.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона живе поряд з ОСОБА_7, перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_10. 02.08.2009 року ОСОБА_2 була в неї на вечоринці з приводу її дня народження. Вона перебувала в доброму самопочутті, не скаржилась на здоровя. 03.08.2009 року у вечірній час з квартири ОСОБА_2 було чутно крики, а 6-7 серпня їй стало відомо, що ОСОБА_2 знаходиться на стаціонарному лікуванні. Під час відвідувань ОСОБА_2 розказувала їй, що ОСОБА_2 побив її, заподіяв перелом хребця.

Свідок ОСОБА_6 дала аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_11 показала, що її дочка ОСОБА_2 приходила до неї 2 серпня 2009 року після повернення з моря, була здорова, весела. 04.08.2009 року дочка приїжджала на таксі, була у них хвилин 15, поздоровила батька з днем народження, повідомила, що дуже хвора. Оберігаючи їх від нервових потрясінь, дочка не повідомляла про події, що відбулись у неї дома. Приблизно 10.08.2009 року їм стало відомо, що дочка знаходиться в лікарні.

Свідок ОСОБА_12 дав аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_13 показала, що її двоюрідний брат ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_2, має двох дочок. Відносини між ними значно погіршились .04.08.2009 року ОСОБА_2 повідомила її, що ОСОБА_2 побив її, в лікарні діагностували забій хребта. Через деякий час ОСОБА_2 повідомила, що у неї встановлено перелом хребця, в звязку з чим її госпіталізували. На її питання ОСОБА_2 заперечував заподіянні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.Вона не виключає, що ОСОБА_2 могла отримати тілесні ушкодження при інших обставинах, наприклад, в результаті носіння важкої ноші.

Свідок ОСОБА_14, лікар-травматолог Олександрійської ЦМЛ-1, показав, що 04.08.2009 року до нього на прийом зверталась ОСОБА_2 з скаргою на болі в грудному відділі хребта. Він вказав попередній діагноз «забій хребта», дав хворій направлення на рентген, а рентгенограму досліджував та встановлював діагноз за результатами дослідження інший лікар.

Свідок ОСОБА_15 показала, що вона перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_2 Як від неї, так і з особистих спостережень їй відомо, що ОСОБА_2 тривалий час знущається з своєї бувшої сімї, дочок, бє та принижує їх. 02.08.2009 року вона бачилась з ОСОБА_2, та була в нормальному фізичному стані. 04.08.2009 року ОСОБА_2 повідомила її, що вона перебуває на лікарняному в звязку з заподіяними їй ОСОБА_2 тілесними ушкодженнями. В подальшому їй стало відомо, що ОСОБА_2 було заподіяно перелом хребця.

З матеріалів відтворення обстановки та обставин події від 18.01.2010 року та від 26.03.2010 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 розказала про обставини заподіянні їй тілесних ушкоджень та відтворила повязані з цим дії - свої та підсудного.( а.с. 68, 130).

З висновку консультативної комісії лікарів-рентгенологів від 04.03.2010 року та висновків судово-медичного експерта № 54 від 18.02.2010 року вбачається, що заподіяні ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді згинально-компресійного перелому 10-го грудного хребця відносяться до категорії середньої тяжкості як такі, що викликали тривалий розлад здоровя понад 21 добу, які могли бути заподіяні при обставинах, вказаних потерпілою, відповідають вказаному строку заподіяння-03.08.2009 року. (а.с. 73-75, 133).

Дії підсудного суд кваліфікує за ч. 1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Доводи підсудного про те, що докази в справі, надані потерпілою, протирічиві та підроблені, спростовуються результатами дослідження вказаних доказів та обставин справи в суді, суд розцінює його доводи як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності.

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин вчинено умисно, відноситься він до категорії середньої тяжкості, особу підсудного, що він характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має двох неповнолітніх дітей. Обставин, які помякшують покарання, та обтяжують покарання, судом не встановлено

Необхідним і достатнім для виправлення підсудного покаранням суд вважає позбавлення волі на строк в межах санкції статті обвинувачення.

Цивільний позов потерпілої, підтриманій нею в суді, про відшкодування затрат на лікування в сумі 1439 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. підлягає задоволенню, з урахуванням перенесених нею фізичних та моральних страждань. Цивільний позов в частині надання коштів на реабілітаційне лікування задоволенню не підлягає як не підтверджений доказами в суді.

Позов прокурора в інтересах міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міська лікарня № 1 м. Олександрії про стягнення з підсудного витрат на стаціонарне лікування потерпілої у розмірі 2094 грн.75 коп.підлягає задоволенню.

Речові докази - відеокасету зберігати при справі. Судових витрат в справі немає.

Керуючись ст.ст. 321 324 КПК України, суд-

П Р И С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання 2 ( два) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд змінити на тримання під вартою та взяти засудженого ОСОБА_2 під варту в залі суду. Відбування строку покарання рахувати з дня фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 11439 грн. у відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міська лікарня № 1 м. Олександрії 2094 грн.75 коп.

Речові докази - відеокасету зберігати при справі.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той строк з моменту отримання копії вироку, з подачею скарги через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий : підпис

З оригіналом згідно : суддя М.Я. Франько

15 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2010 року стосовно ОСОБА_2 змінити, помякшивши покарання.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбуття покарання призначеного за ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Резолютивну частину вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2010 року стосовно засудженого ОСОБА_2 в частині цивільного позову змінити та викласти в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 1439 грн. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2010 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Запобіжний захід взяття під варту - скасувати, негайно звільнивши ОСОБА_2 з-під варти в залі судового засідання.

Суддя : Франько В.В.