КРИМІНАЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 1 - 121/08
Категорія : Злочини проти життя та здоров'я особи
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
грудня 2008 року Любомльський районний суд Волинської
області в складі головуючого судді Чишія С.С.
при секретарі Семенюк К.М.,
з участю прокурора Ковальчука О.В.,
потерпілого ОСОБА_2,
підсудного ОСОБА_1,
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3,
у відкритому судовому засіданні в місті Любомль кримінальну справу про
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця міста
Любомль Волинської області, що проживає АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1
ст.122, ч.1 296 КК України,
ОСОБА_1 25 серпня 2008 року близько 01 години навпроти будинку АДРЕСА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, ігноруючи елементарні правила
поведінки та добропристойності, грубо порушив громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і проявилось
в безпричинному умисному нанесенні удару рукою в обличчя та кількох ударів
ногами по тілу ОСОБА_2, внаслідок чого останній отримав середньої тяжкості
Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину за інкримінованим
обвинуваченням визнав повністю і
показав, що увечері разом з товаришами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у бесідці розпивали
спиртні напої. Побачив і окликнув потерпілого, якого сприйняв як незнайомця,
котрий спілкувався з подругою підсудного. Потерпілий нічого не відповів і
прискорив хід. Наздогнав його та вдарив кулаком в обличчя, від чого той впав на
землю, а потім наніс ще декілька ударів ногами у різні частини тіла. Його друзі
розборонили їх і потерпілий пішов у напрямку центру міста. Наздогнав його,
потягнув до місця конфлікту, звідки потерпілий забрав шапку та пішов додому.
Пізніше зрозумів, що хлопця безпричинно побив.
Крім особистого зізнання підсудного, його винність у вчиненні злочину
повністю стверджена зібраними й дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що не зупинився на
оклик підсудного, який його наздогнав і безпричинно вдарив кулаком у обличчя.
Від нанесеного удару втратив свідомість та впав на землю. Після цього відчув
удари ногами в голову та по всьому тілу. Коли його перестали бити, побачив за
декілька метрів від себе силуети трьох хлопців. Підвівся і пішов у напрямку
дому, однак до нього підбіг хтось із хлопців і потягнув до місця конфлікту.
Забрав шапку та пішов додому. В дорозі відчував біль, тому вдома приклав до
щоки лід і заснув. Через два дні змушений був звернутися за медичною допомогою
у лікарню. Після медичного огляду отримав направлення в обласну лікарю, у якій
було виявлено перелом лівої виличної кістки та зроблено операцію. Описані події
завдали фізичного болю, змушений був пропускати заняття у навчальному закладі
та мав проблеми із здачею сесії.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні показали, що підсудний
ударом руки збив потерпілого на землю, а потім став наносити удари ногами по
його тілу. Відтягнули підсудного від потерпілого і побиття припинилось. Пізніше
підсудний пояснив свій вчинок тим, що помилився в особі потерпілого.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що потерпілий прийшов додому
в крові та з порваним одягом. Наступного дня стан його здоров'я погіршився,
тому викликали маму, яка була на заробітках в Польщі. Пізніше брат знаходився
на лікуванні в місті Луцьку.
Заявою ОСОБА_2 від 28.08.2008 року стверджено звернення потерпілого в
міліцію щодо встановлення та притягнення до відповідальності невідомих осіб,
які заподіяли йому тілесні ушкодження(а.с.4).
Висновком судово-медичного експерта №1909 стверджено, що у ОСОБА_2 виявлено
забій м'яких тканин обличчя, рану слизової нижньої губи, перелом лівої виличної
кістки, гематому лівої щоки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних
ушкоджень(а.с.33-35).
Протоколом відтворення обстановки та обставини події з фото-таблицями
стверджена об'єктивність показань підсудного та потерпілого про подію злочину,
механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2(а.с.37-40).
Довідкою Волинської обласної клінічної лікарні №1961/1.10 стверджено, що
ОСОБА_2 з 30 серпня по 13 вересня 2008 року знаходився на стаціонарному
лікуванні в щелепно-лицевому відділенні з діагнозом: перелом лівої виличної кістки,
гематома лівої щоки.
Органи досудового слідства кваліфікують дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.122, ч.1
Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що така
кваліфікація правильна, а сукупністю цих доказів повністю доведено винність
ОСОБА_1 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто злочину,
передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та в умисному заподіянні ОСОБА_2 середньої
тяжкості тілесних ушкоджень, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер і тяжкість
вчинених ним злочинів, особу підсудного, який посередньо характеризується по
місцю проживання, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.
До пом'якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний уперше притягується
до кримінальної відповідальності і щиро кається у вчиненому, частково
відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.
До обтяжуючих обставин суд відносить учинення злочину у стані алкогольного
Суд також приймає до уваги позицію прокурора та потерпілого, які вважають
наявними підстави для засудження ОСОБА_1 з випробуванням.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання підсудному
слід призначити в межах законів, за яким він притягується до кримінальної
відповідальності, у вигляді позбавлення волі за ст.122 КК України та обмеження
волі за ст.296 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого
покарання більш суворим.
Зважаючи на наявні зазначені, в тому числі пом'якшуючі, обставини, позицію
прокурора та потерпілого, суд вважає наявними підстави для звільнення
підсудного від відбування покарання з випробуванням.
Згідно із ст.1206 ЦК України задоволенню підлягає позов Любомльського
міжрайонного прокурора в інтересах лікувального закладу про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК
України задоволенню підлягає цивільний позов потерпілого про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди в остаточно підтриманій сумі.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
суд
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1
ст.296 КК України, і за цими законами
призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2(двох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.296 КК України у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточне покарання ОСОБА_1 призначити у вигляді 2(двох) років
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і
повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, навчання, періодично з'являтиметься в ці органи для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської обласної клінічної лікарні 2430(дві
тисячі чотириста тридцять) гривень 40 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1671(одну тисячу шістсот сімдесят
одну) гривню 17 копійок матеріальної шкоди, 2500(дві тисячі п'ятсот) гривень
моральної шкоди від злочину та 150(сто п'ятдесят) гривень витрат на оплату
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - підписку про невиїзд.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області
на протязі 15 діб із часу його проголошення через Любомльський районний суд.
: суддя