[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора в провадженні на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року у кримінальному провадженні №0000061,-
щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, повернуто прокурору м. Києва для усунення виявлених недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Таке рішення суд мотивував тим що, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між ними в юридичній кваліфікації відсутня кваліфікуюча ознака групою осіб. Крім цього, в юридичній кваліфікації дій обвинувачених за ч. 3 ст. 307 КК України необґрунтовано зазначена юридична кваліфікація через ч. 2 ст. 15 КК України (замах на злочин), що є неправильним, оскільки злочин передбачений цією статтею є закінчений з моменту придбання наркотичного засобу.
Крім цього, як зазначено в ухвалі, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту відсутні дані, зокрема про місце проведення, вилучення та огляду, кількість вилученої психотропної речовини, яка визнана речовими доказами, найменування призначених та проведених експертиз, відомості про особу, яка прийняла процесуальне рішення, в тому числі ким обиралися та змінювалися заходи забезпечення кримінального провадження, а щодо ОСОБА_6 взагалі відсутні дані про проведення будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження щодо нього.

Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено реквізитів акту, зокрема номеру, дати його складення (п.368); дата роз`яснення права на захист та прізвище обвинуваченого, якому роз`яснено таке право (п.608); дати вручення підозрюваному ОСОБА_6 пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки (п.п.623,653); прізвища особи, якій вручено пам`ятку про права та обов`язки затриманого, підозрюваного, а також дати вручення (п.п. 660, 664).
Крім цього, в розділі «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», зокрема в п. 64, не зазначено, ким було винесено постанову про зміну запобіжного заходу та відносно кого, а в п. 119 цього ж розділу відсутня дата ухвали Апеляційного суду м. Києва про скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді взяття під варту.
Крім того, не виконані вимоги ст. ст. 37, 39 КПК України, оскільки в реєстрі відсутні відомості про групу прокурорів які здійснюватимуть повноваження прокурора в цьому провадженні, а також старшого прокурора.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду і повернути обвинувальний акт до районного суду для проведення підготовчого судового засідання, з висновками про можливість його призначення до судового розгляду,
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що висновки суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, зокрема відсутністю в ньому переліку процесуальних дій та рішень, які, на думку суду, мали бути проведені під час досудового розслідування, не є істотними порушеннями та не передбачають у відповідності до ст. 314 КПК України повернення обвинувального акту прокурору.
Крім цього, вважає, що посилання суду про зобов`язання прокурора змінити підозру виключити кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 15 КК України, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного КПК України, оскільки функція доказування, полягає, в тому числі в оцінці доказів, проте суд під час підготовчого засідання не наділений правом вдаватись в оцінку доказів, чим суд, на думку прокурора, явно вийшов за межі вичерпного переліку питань, що вирішуються у підготовчому судовому засіданні.
Крім цього, вважає необґрунтованим висновок суду про відсутність у прокурора підтверджених повноважень у даному кримінальному провадженні, оскільки перед початком підготовчого судового засідання, секретар суду встановила особу прокурора та перевірила повноваження кожного з учасників процесу, про що проголосила до початку засідання у відповідності до ст. 342 КПК України.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурору, в яких захисник вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду про повернення обвинувального акту залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України, а ч. 4 цієї статті передбачено перелік додатків до обвинувального акту.
Таким чином, на думку колегії суддів, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України, або, якщо відсутні визначені законом додатки до нього.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суддя послався, в тому числі, на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки він не містить найменування всіх процесуальних дій, які підлягали, чи були проведенні під час досудового розслідування, часу їх проведення, а також не містить усіх реквізитів процесуальних рішень, які були проведені під час досудового розслідування.
Проте, ці обґрунтування суперечать вимогам ст. 314 КПК України, оскільки даною нормою не передбачена можливість повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з неповнотою даних реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, якщо додатки до нього за своїм змістом не містять переліку процесуальних рішень, які на думку суду мали бути чи були проведені під час досудового розслідування, а також відсутності деяких реквізитів процесуальних рішень.
Колегія суддів також уважає, обґрунтованими посилання апелянта на те, що судом безпідставно повернуто обвинувальний акт прокурору з мотивів відсутності в пред`явленому обвинувачені кваліфікуючої ознаки та неправильної юридичної кваліфікації дій обвинувачених.
Оскільки, на думку колегії суддів, ці висновки виходять за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження.
Так, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності викладених в обвинувальному акті встановлених обставин вчинення злочинів повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв відповідності ознакам статей (частин статей) Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинувачених.
До того ж, у відповідності до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає частковому задоволенню, ухвала підготовчого судового засідання скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з стадії підготовчого провадження, при цьому не підлягає задоволенню вимога прокурора про вказівку суду першої інстанції щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки така вимога не ґрунтується на вимогах закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та за наслідками апеляційного розгляду приймає рішення відповідно до повноважень, передбачених ст. 407 КПК України, яка не передбачає можливості прийняти рішення судом апеляційної інстанції про призначення судового розгляду за наслідками підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000061 щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, повернуто прокурору м. Києва для усунення виявлених недоліків та виконання вимог КПК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/257/2015
Категорія ч. 3 ст. 307 КК України
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1