В И Р О К
Іменем України

01.07.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/169/2015 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, холостого, військовозобов`язаного, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Буда Варовичі Поліського району Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
всіх у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 ст.297 ч.3 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 25 квітня 2015 року,

також за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в :

25 квітня 2015 року, біля 13 г, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою між собою з корисливих мотивів зайшли на селищне кладовище по вул. Чайковського в смт. Браїлів Жмеринського району, де почали розхитувати та намагалися витягнути з могил чотири металевих хрести з метою подальшого їх збуту у пункт прийому металів, однак не довели свій злочинний умисел до кінця, будучи викритими працівниками міліції.
Дії обвинувачених суд кваліфікує за ст.15 ч.2 ст.297 ч.3 КК України, оскільки вони вчинили закінчений замах на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав повністю, давати показання погодився.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав повністю, давати показання погодився.
У вчиненому злочині обвинувачена ОСОБА_10 винною себе визнала повністю, давати показання погодилася.
Оскільки обвинувачені повністю визнають свою вину, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та представник потерпілого не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину та винуватості обвинувачених у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і встановлює такий порядок дослідження доказів : допит обвинувачених, допит представника потерпілого, дослідження характеризуючих особу обвинувачених матеріалів та матеріалів щодо речових доказів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе визнав повністю і підтвердив, що вчинив злочин разом з обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при вищевикладених обставинах, розкаявся, просив його суворо не карати.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе визнав повністю і підтвердив, що вчинив злочин разом з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 при вищевикладених обставинах, розкаявся, просив його суворо не карати.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 винуватою себе визнала повністю і підтвердила, що вчинила злочин разом з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при вищевикладених обставинах, розкаялася, просила її суворо не карати.
Досліджуючи надані прокурором матеріали досудового розслідування, судом установлено, що вилучені 25 квітня 2015 року хрести визнані речовими доказами і передані на зберігання представнику Браїлівської селищної ради, про що свідчить постанова слідчого від 25 квітня 2015 року про визнання речовими доказами; ці хрести отримані представником селищної ради, що підтверджується розпискою; згідно з довідками від 29 квітня 2015 року, обвинувачені раніше не судимі; обвинувачені по місцю проживання характеризуються позитивно, про що свідчать їх характеристики з Браїлівської селищної ради від 27 квітня 2015 року; обвинувачені на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, за лікуванням не зверталися, що підтверджується довідками КУ «Жмеринська центральна районна лікарня» від 28 квітня 2015 року.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання, що раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання, що раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання, що раніше не судима.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином і який не доведений до кінця; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та з обмеженнями, передбаченими п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 цього ж Кодексу, не маючи при цьому на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином і який не доведений до кінця; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та з обмеженнями, передбаченими п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 цього ж Кодексу, не маючи при цьому на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином і який не доведений до кінця; обставини, що пом`якшують покарання та особу винної; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити їй покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та з обмеженнями, передбаченими п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 цього ж Кодексу, не маючи при цьому на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд вважає, що речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у Браїлівській селищній раді Жмеринського району, слід залишити в їх користуванні, а запобіжний захід відносно всіх обвинувачених до набрання вироком законної сили, враховуючи їх процесуальну поведінку, слід залишити попередній особисте зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.15 ч.2 ст.297 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ЗАЛЕВСЬКОГО ОСОБА_11 визнати винуватим за ст.15 ч.2 ст.297 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ЗАЙКОВСЬКУ КЛАВДІЮ ВОЛОДИМИРІВНУ визнати винуватою за ст.15 ч.2 ст.297 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України, покласти на обвинувачену такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази по справі чотири металеві намогильні хрести, які знаходяться на зберіганні у Браїлівській селищній раді Жмеринського району, залишити в користуванні цієї селищної ради.
На вирок меже бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , обвинуваченому ОСОБА_9 , обвинуваченій ОСОБА_10 та прокурору ОСОБА_6 ..

Головуючий ОСОБА_12