Справа № 2114/1442/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Дзиговського Ю.В.,

при секретарі Сікора О.В.,

за участю прокурора Іоніді К.В.,

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_2, узгоджене із заступником прокурора Херсонської області Терно А.М., про обрання запобіжного заходу взяття під варту відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого заступником начальника відділу Держкомзему у Білозерському районі Херсонської області, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, обвинуваченого у кримінальній справі № 620032-12 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого відділу прокуратури Херсонської області перебуває кримінальна справа № 620032-12 відносно ОСОБА_3 та інших осіб.

Досудовим слідством встановлено, що на підставі розпорядження № 514 від 24.11.2006 року першого заступника голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області та державного акту на право власності на земельну ділянку сесії ЯБ 882092, ОСОБА_3 безоплатно отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Рибальчеської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, у тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Проте, директор ТОВ Атріум-АгроОСОБА_3 та начальник Голопристанського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_3 раніше вже реалізував своє право на отримання у приватну форму власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, протягом 2007 року умисно вчинили протиправні дії, які призвели до незаконного заволодіння ОСОБА_3 двома земельними ділянками загальною площею 3,3 га на території Геройської сільської ради Голопристанського району, які перебували у державній власності.

Так, у березні 2007 року директор ТОВ Атріум-АгроОСОБА_3, діючи усупереч ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, подав до Геройської сільської ради заяву щодо надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території с. Геройське Голопристанського району Херсонської області.

Рішенням № 68 від 27.03.2007 року девятої сесії пятого скликання Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3 надано дозвіл на збір технічної документації для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

У подальшому, директор ТОВ Атріум-АгроОСОБА_3, зловживаючи службовим становищем, підписав проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 1,3 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Геройське, який на розгляд та затвердження до Геройської сільської ради не подав.

Начальник Голопристанського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_4, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_3 раніше вже використав своє право на одержання земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, для досягнення спільної злочинної мети, діючи з ОСОБА_3 за попередньою змовою, зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно погодив вказаний проект землеустрою, з метою заволодіння ОСОБА_3 земельною ділянкою державної форми власності, площею 1,3 га на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

При цьому, ОСОБА_3 вніс до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 731031 завідомо неправдиві відомості та зазначив, що земельну ділянку йому надано відповідно до рішення № 68 від 27.03.2007 року сесії Геройської сільської ради, що повністю не відповідає дійсності.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність спрямовану на заволодіння земельними ділянками державної форми власності, влітку 2007 року директор ТОВ Атріум-Агро ОСОБА_3, діючи повторно, за попередньою змовою з начальником Голопристанського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_4, усупереч ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, подав до Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області заяву щодо надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Матеріали надані ОСОБА_3 до Голопристанської районної державної адміністрації перевірено Голопристанським районним відділом земельних ресурсів. При цьому, начальник відділу ОСОБА_4, достовірно знаючи, що ОСОБА_3 раніше використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, діючи з ним за попередньою змовою, з метою незаконного заволодіння ОСОБА_3 земельною ділянкою державної форми власності, погодив вказані матеріали.

У звязку з цим, заступником голови Голопристанської районної державної адміністрації, 27.07.2007 року підписано розпорядження № 372 яким ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Геройської сільської ради.

У подальшому, директор ТОВ Атріум-АгроОСОБА_3, зловживаючи своїм службовим становищем, підписав проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Начальник Голопристанського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що ОСОБА_3 раніше вже використав своє право на одержання земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, для досягнення спільної злочинної мети, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3, зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно погодив вказаний проект землеустрою, з метою заволодіння ОСОБА_3 земельною ділянкою державної форми власності, площею 2,0 га. на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

У звязку з цим, розпорядженням першого заступника голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 392 від 09.08.2007 року та державного акту серії ЯБ 733418, ОСОБА_3 14.08.2007 року безоплатно отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_3 зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою із начальником Голопристанського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_4, незаконно заволодів двома земельними ділянками загальною площею 3,3 га розташованими на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області вартістю 153 000 грн., чим на вказану суму завдав збитки державі, що більше ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

17.02.2012 року, в порядку ст.ст. 106, 115 КПК України за підозрою у вчинені вищевказаних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, затримано ОСОБА_3.

20.02.2012 року ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Кримінальну справу № 620032-12 обєднано у одне провадження з кримінальною справою № 620025-12 у якій ОСОБА_3 разом із іншими особами (ОСОБА_5 та ОСОБА_4О.) обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, зловживанні службовим становищем внаслідок чого підставніособи незаконно набули право власності на земельні ділянки у прибережній захисній смузі Ягорлицької затоки та Дніпровського лиману на території Старозбурївської, Геройської та Рибальчеської сільських рад Голопристанського району Херсонської області, що заподіяло тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, у вигляді незаконного заволодіння земельними ділянками державної форми власності, загальною площею 286,59 га вартістю 57 373 312 грн.

Адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_3, в якій просить визнати його затримання незаконним, посилаючись на те, що не було достатніх підстав для затримання, при затриманні не було допущено захисника, ОСОБА_3 не було вручено копії протоколу затримання та не було повідомлено дружину затриманого.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.106 КПК України, орган дізнання вправі затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, лише при наявності однієї з таких підстав: 1) коли цю особу застали при вчиненні злочину або безпосередньо після його вчинення; 2) коли очевидці, в тому числі й потерпілі, прямо вкажуть на дану особу, що саме вона вчинила злочин; 3) коли на підозрюваному або на його одягу, при ньому або в його житлі буде виявлено явні сліди злочину. При наявності інших даних, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні злочину, її може бути затримано лише в тому разі, коли ця особа намагалася втекти, або коли її місце проживання чи перебування не зареєстровано, або коли не встановлено особи підозрюваного.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, думку слідчого, прокурора та адвоката, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки запобiжнi заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися вiд слідства або вiд виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну дiяльнiсть.

Згідно вимог ст. 150 КПК України при вирiшеннi питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров"я, сімейний i матеріальний стан, вид дiяльностi, місце проживання та iншi обставини, що її характеризують.

Вiдповiвдно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 вiд 25.04.2003 року зi змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №10 вiд 11.06.2004 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання i досудового слідства" при розгляді подання про взяття під варту досліджуються також обставини, які вiдповiдно до ст. 150 КПК України мають бути враховані при обранi запобіжного заходу: вік підозрюваного, обвинуваченого, стан здоров"я, сімейний i матеріальний стан, вид дiяльностi, місце проживання. З"ясовуються дані про попередні судимості, соцiальнi зв"язки, її схильності (чи вживає наркотики, алкогольні напої‚ тощо), спосіб життя, поведінку під час провадження в цій чи iншiй кримiнальнiй справі (чи не ухилялася раніше особа вiд слідства, суду або виконання судових рішень, чи не вчиняла злочини проти правосуддя).

Обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується з позитивного боку, утримує родину.

Твердження слідчого, що обвинувачений знаходячись на волі, може ухилятися вiд органів досудового слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у кримiнальнiй справі шляхом впливу на свiдкiв з метою зміни їх показань, а також може продовжувати злочинну дiяльнiсть у поданні не вмотивовано. Суду надано рапорти про виклик ОСОБА_3 до прокуратури Голопристанського району Херсонської області та повідомлення телефонограмою про його явку в рамках кримінальної справи № 620025-12 за його обвинуваченням за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України та заява ОСОБА_6 щодо прийняття заходів до осіб, які відносно неї вчиняють залякування та здійснюють тиск з метою ненадання нею свідчень по вказаній справі. При цьому, зазначені питання розглядалися Бериславським районним судом Херсонської області та апеляційним судом Херсонської області, яким було надано належну оцінку, за результатами розгляду ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.02.2012 року, відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід підписку про невиїзд та звільнено з-під варти. Разом з тим, в той же день, 17.02.2012 року ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. При цьому, даних про ухилення ОСОБА_3 від слідства по даній кримінальній справі судом не встановлено. Нових доказів на підтвердження факту неявки ОСОБА_3 до органів досудового слідства суду не надано.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 25 квітня 2003 року №4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства" взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв"язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що iншi запобiжнi заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних рішень обов"язкiв, що випливають iз ч.2 ст.148 КПК України, i його належної поведінки.

Проте слідчий нi у поданні про обрання запобіжного заходу, нi у судовому засiданнi не надав суду доказів того, що iншi, передбачені ст. 149 КПК України запобiжнi заходи, можуть не забезпечити виконання ОСОБА_3 процесуальних обов"язкiв i його належної поведінки.

Обвинувачений раніше до кримінальної вiдповiдальностi не притягувався, даних про його спілкування з особами, які притягувалися до кримінальної відповідальності, у суду немає. Згідно відповідних довідок у на обліку наркологічного та психоневрологічного диспансерів не перебуває.

Основним доводом слідчого в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є особлива тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 Проте, при обранні запобіжного заходу не передбачено досліджувати правильність квалiфiкацiї дій обвинуваченого. Крім того, обрання запобіжного заходу на підставі тяжкості злочину, у якому особа підозрюється або обвинувачується, також суперечить рішенню Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 23/203, відповідно якому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований лише у разі негайної необхідності, а саме запобіганню злочину чи його припиненню.

Таким чином, яких-небудь даних про те, що ОСОБА_3, знаходячись на свободі, буде ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність, а також негативно впливати на виконання процесуальних рішень, органами досудового слідства не надано, судом вони також не встановлені.

При вищезазначених обставинах, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Крім того, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про незаконність затримання ОСОБА_3, оскільки судом встановлено, що постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 10.02.2012 року ОСОБА_3 в рамках кримінальної справи № 620025-12 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України обрано запобіжний захід взяття під варту. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.02.2012 року, постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 10.02.2012 року змінено, відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід підписку про невиїзд та звільнено з-під варти. В той же день ОСОБА_3, не випускаючи з приміщення Бериславського ІТТ РВ УМВС України в Херсонській області, затримано за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. При цьому, на думку суду, достатніх правових підстав, визначених в ст.106 КПК України, для затримання ОСОБА_3 не було, оскільки інкриміновані злочини було вчинено в 2007 році, особу підозрюваного було встановлено, ОСОБА_3 має постійне відоме органам досудового слідства місце проживання та роботи, спроб втекти не здійснював. В порушення ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свободпри затриманні ОСОБА_3 не було допущено його захисника, затриманому не було негайно вручено копії протоколу затримання із розясненням його прав та не було повідомлено про його затримання родичів, що є грубим порушенням вимог ст.106 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, 148, 150, 165-2 КПК України, Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 23/203, постановою Пленуму Верховного Суду України, від 25.04.2003, № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_2, узгоджене із заступником прокурора Херсонської області Терно А.М., про обрання запобіжного заходу взяття під варту відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Зобовязати ОСОБА_3 не відлучатись з місця постійного проживання без згоди слідчого. Попередити, що в разі порушення даної підписки про невиїзд, вона може бути замінена більш суворим запобіжним заходом.

Визнати незаконним затримання ОСОБА_3, здійснене 17.02.2012 року в приміщенні Бериславського ІТТ УМВС України в Херсонській області.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області протягом трьох діб з дня її винесення.

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя:ОСОБА_7

Постанова мені оголошена: _____________ 2012 року

_____________________ ОСОБА_3