Справа № 565/978/15-к
У Х В А Л А
28 липня 2015 року м.Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
06 травня 2015 року приблизно о 12-00 годині ОСОБА_4 , знаходячись у ліфті другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що малолітня ОСОБА_6 не звертає увагу на його дії, непомітно для останньої, з метою заволодіння чужим майном, умисно таємно викрав золоту сережку вартістю 585,55 грн., знявши її з вуха малолітньої дитини, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.
13 травня 2015 року приблизно о 12-00 годині ОСОБА_4 , знаходячись на восьмому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, з продуктового ящика повторно умисно таємно викрав ноутбук марки «ASUS X501A» з комплектуючими елементами вартістю 4600,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України.
20 липня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Із змісту угоди слідує, що потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Крім цього, сторонами угоди визначено та узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік; за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; на підставі ст.70 КК України остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на один рік. Крім того, сторони угоди погодили застосування до ОСОБА_4 ст.75 КК України та встановлення судом випробувального терміну, з покладенням встановлених ст.76 КК України обов`язків.
Розглядаючи у судовому засіданні в порядку ч.3 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду, укладену ним з потерпілою ОСОБА_5 , затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити вказану угоду і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. При цьому ОСОБА_5 зазначила, що завдану кримінальними правопорушеннями шкоду їй відшкодовано в повному обсязі і будь-яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 вона не має.
Разом з тим, судом встановлено наявність обставин, що виключають можливість затвердження судом поданої сторонами кримінального провадження угоди.
Так, як вбачається з угоди про примирення, сторони визначили та узгодили покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за ч.1 ст.185 КК України, у виді обмеження волі строком на один рік.
Проте, санкція частини 1 ст.185 КК України не передбачає призначення покарання особам, які вчинили ці злочини, у вигляді обмеження волі.
Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.
Таким чином, призначення покарання, не передбаченого санкцією частини статті Особливої частини КК України, суперечить ст.65 КК України.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Умови укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 угоди про примирення суперечать вимогам ст.65 КК України, а тому подана суду угода не може бути затверджена, виходячи із змісту ч.7 ст.474 КПК України.
Відповідно до ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у затвердженні угоди про примирення підозрюваного з потерпілою та повернення матеріалів кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 468 475, 392-395 КПК України, суд -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: