Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 10/0690/354/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Андрушкевича С.З,

суддів: Єрещенка А.М., Фоміна Ю.В.

з участю прокурора: Білецького А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали за поданням слідчого про обрання підозрюваному запобіжного у вигляді взяття під варту за апеляцією прокурора Малинського району Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року.

Цією постановою суду відмовлено в задоволенні подання про обрання

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

району Житомирської області, українця,

неодруженого, тимчасово непрацюючого,

з середньою освітою, раніше судимого,

14.11.1997 року за ст.140 ч.1 КК України на

один рік виправних робіт,

19.12.1997 року за ст.140 ч.3 КК України на три

роки позбавлення волі,

16.03.2004 року за ст.185 ч.3,296 ч.1, 75,76 КК

України на три роки позбавлення волі з

іспитовим строком 3 роки, 2.02.2005 року

замінено на три роки позбавлення волі,

21.05.2009 року за ст.162 ч.1 КК України на

один рік шість місяців позбавлення волі,

запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Відповідно до подання слідчого, 25 вересня 2011 року близько 3 год. в с. Різня Малинського району, ОСОБА_1, шляхом вільного доступу зайшов на подвіря будинку №44 по вул.Шевченка і переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом зриву навісного замка з дверей, проник до приміщення гаража даного господарства і скориставшись тим, що двері автомобіля „Фольскваген пасат д.н.НОМЕР_1 не замкнені , а в замку запалювання є ключі, незаконно заволодів вказаним автомобілем, що належить ОСОБА_2, заподіявши йому матеріальної шкоди.

По даному факту 26.09.2011 року проти ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та в той же день затримано в порядку ст.115 КПК України.

Слідчий у поданні вказав докази, які на його думку, підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину, на підставі яких, а також з урахуванням його особи просив суд обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Вказував також , що останній за місцем проживання характеризується негативно, не працює, раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, тому, перебуваючи на волі , може перешкодити встановленню істини по справі та ухилитися від явки до слідчого і суду.

Суд, відмовляючи у задоволенні подання слідчого, вказав, що посилання слідчого в поданні та прокурора в судовому засіданні на те, що ОСОБА_1 буде ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі є припущеннями, оскільки не ґрунтуються на будь-яких обєктивних даних. На підставі цього суд першої інстанції прийшов до висновку про недоцільність обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки його належна поведінка може бути забезпечена і менш суворим запобіжним заходом, а саме підпискою про невиїзд.

В апеляції прокурор вважав постанову судді необґрунтованою та просив її скасувати, а подання слідчого направити на новий судовий розгляд. Зазначав, що судом не враховано, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, негативно характеризується, не працює, зловживає спиртними напоями. Також, на думку апелянта, судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, де передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років . Отже, враховуючи викладене, вважав, що є всі передбачені законом підстави для обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу взяття під варту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність скасування постанови, пояснення слідчого, перевіривши матеріали подання та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, який має підвищену суспільну небезпеку та санкція закону за який, передбачає покарання від пяти до восьми років позбавлення волі.

За поясненням слідчого , ОСОБА_1 на всі виклики слідчого зявлявся, вину свою визнав, має на утриманні неповнолітню дитину, неофіційно працює, а кримінальна справа щодо нього вже направлена до суду.

З наданої прокурором копії супровідного листа вбачається , що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.289 ч.2 КК України 10 жовтня 2011 року направлена на розгляд до Малинського районного суду.(а.с.12)

На думку колегії суддів, вирішуючи питання про відмову в задоволенні подання слідчого про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував зазначені обставини, внаслідок чого прийшов до обгрунтованого висновку про те, що запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд може забезпечити виконання процесуальних рішень та встановлення істини по справі.

За таких обставин, постанова суду є законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 165-2, 382 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора Малинського району Житомирської області залишити без задоволення, а постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_1 без змін.

Судді: