Справа № 592/2958/15-к
Провадження № 1-кп/592/230/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у

кримінальному провадженні №0002021 від 26.03.2015 року відносно ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та угоду про визнання винуватості від 26.03.2015 року,-

встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми 30.03.2015 року надійшли матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002021 від 26.03.2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та угода про визнання винуватості від 26.03.2015 року, які ухвалою судді від 30 березня 2015року призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні 03 квітня 2015 року о 10 годині.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник прохали повернути обвинувальний акт та угоди, посилаючись на те, що органами досудового розслідування не вказано в якій редакції діяла ч. 3 ст. 358 КК України на час вчинення кримінального правопорушення і в угоді невірно застосована ст. 69 КК України, виходячи з того, що вказано, нижче від найнижчої межі, а насправді, перейти до іншої міри покарання яка не зазначена у санкції ч. 3 ст. 358 КК України. Вважають, що угоду неможливо затвердити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що угоду про визнання винуватості можливо затвердити з призначенням покаранням, яке визначене сторонами угоди.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості укладену між старшим процесуальним керівником, старшим прокурором прокуратури м. Суми ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , прийшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості. Зокрема, як вказано в цій статті, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчинені кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України і зокрема він повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання відповідного обвинувачення. Натомість вказані вимоги закону виконані не були із врахуванням особливостей інкримінованого ОСОБА_5 складу злочину та не вказана в якій редакції діє стаття 358 КК України на час скоєння кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту, не містить в повному обсязі інформацію про всі проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. При цьому, згідно із вимогами ст. ст. 291,109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим. Зі змісту вказаних статей слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення. Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про повідомлення підозрюваному про його процесуальні права та вручення відповідної пам`ятки; відсутні дані про здійснені слідчим запити документів ( в т.ч. щодо попередніх судимостей, характеризуючих даних підозрюваного, його стану здоров`я, тощо). В порушення вимог ст. 109 КПК України, реєстр не містить даних про всі процесуальні рішення, прийняті під час даного кримінального провадження. Тобто в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено номер та найменування такої процесуальної дії при проведенні досудового розслідування, як складання обвинувального акту, який відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Також обвинувальний акт та в угоді про визнання винуватості відсутні відомості про виділення в окреме провадження відносно ОСОБА_6 , за попередньою змовою з яким було вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості , суд під час судового засідання повинен з"ясувати в обвинуваченого чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов"язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

З дослідження змісту поданої суду для затвердження угоди про визнання винуватості слідує, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та чинного законодавства України, зокрема, умови угоди не відповідають вимогам ст. 69 КК України.

Як встановлено судом, зазначені обвинувальний акт та угода про визнання винуватості від 26.03.2015 року не відповідають вимогам КПК України і КК України і містять суперечливу інформацію. У зв`язку із цим, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості. Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, - обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 472, 474, 372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0002021 від 26 березня 2015 року відносно ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та повернути обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості старшому процесуальному керівнику, старшому прокурору прокуратури м. Суми для продовження досудового розслідування.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

В іншій частині ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1