Справа № 11- 490/ 2007
року Головуючий у
першій інстанції Побережний В.Й.
Категорія ст. 187ч2КК України Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

10 липня
2007 року. Колегія судців судової палати у кримінальних

справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Крижанівського
В.В.

суддів Велидчука В.М. , Ляшука В.В.

прокурора Селюченко
І.І.

засуджених ОСОБА_1
, ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу
за апеляціями засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на вирок Корольовського
районного суду м. Житомира від 27 квітня
2007 року яким,

ОСОБА_1, АДРЕСА_30 народження, уродженець м.
Житомира, непрацюючий, судимий:

-
31.071997 року за ст. 141 ч.2 КК України
на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1А частини майна з
відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

-21.05
1999 року за ст. ст. 140 ч.3,
43 КК України на З роки 1 місяць позбавлення волі з конфіскації Шчастини
майна;

-23.09 2002 року
за ст.
185 ч.3 на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 03.10.2005р., засуджений за: - ст. 185 ч.3 КК України на 4
роки позбавлення волі; - ст. 186 ч.2 КК
України на 5 років позбавлення волі; - ст.
186 ч.3 КК України на 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, засудженому обрано покарання 6 років
позбавлення волі.

Стягнуто із
засудженого ОСОБА_1 на: -користь
потерпілого ОСОБА_3-2600 грн;

-користь НДКЕЦ
при УМВС України в Житомирській області,
витрат пов'язаних з проведенням судових експертиз -23, 54 грн.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий,
судимий:

30.10
1997 року за ст. 142 ч.1 КК України на 3
роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки;

- 01. 06.1999
року за ст. ст. 229-6ч.1,
, 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; -28.07.2004 року
за ст. 15 4.2, 185 ч.2 КК України на 6
місяців арешту, засуджений за: - ст.
186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі;

- ст. 187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення
волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На
підставі ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів, остаточно ОСОБА_2 обрано покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна.

Стягнуто
із засудженого ОСОБА_2 на користь НДКЕЦ
при УМВС України в Житомирській області,
витрат пов'язаних з проведенням судових експертиз-251, 06 грн.

Запобіжний
захід засудженим - тримання під вартою. ОСОБА_1 засуджено за те, що він в період з 14.02.по 03.03. 06 року в
м. Житомирі, вчинив 5 крадіжок чужого майна на загальну
суму 2150грн. 19 березня 2006 року, біля
15 години , ОСОБА_1 проник в одну із кімнат будинок АДРЕСА_2
звідки викрав мобільний телефон вартістю 450 грн. Під час виходу із
кімнати, його помітив мешканець даного
будинку ОСОБА_4 , який зажадав від нього
, щоб той повернув викрадений телефон.
Погрожуючи ОСОБА_4 фізичною розправою,
ОСОБА_1 з викраденим телефоном
зник з місця події.

Крім
цього, 23 травня 2006 року, близько 23 год.00 хв., ОСОБА_1
за попередньою змовою із ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поблизу ринку „Хмільники" в м. Житомирі із застосуванням насильства
небезпечного для життя та здоров'я, а
саме нанесли потерпілому ОСОБА_5 численну кількість руками та ногами в різні
частини тіла, чим заподіяли йому легкі
тілесні ушкодження без розладу здоров'я,
викрали належне йому майно - портмоне,
гроші в сумі - 70 грн., мобільний
телефон марки „Соні Еріксон" та інші речі, загальною вартістю 643 грн.

02
вересня 2006 року, біля 22 години, ОСОБА_2
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в м.
Житомирі на вул. Корольова, проник в салон легкового автомобіля належного
потерпілому ОСОБА_6 звідки викрав дві
іконки та брелок загальною вартістю-13грн.. Перебуваючи в салоні
автомобіля, він намагався також викрасти
автомагнітолу, але був помічений
потерпілим , який перешкоджаючи йому в
цьому, зажадав повернути викрадене
майно. Вийнявши ніж, засуджений, висловлюючи погрозу застосування ножа, намагався нанести ним удар потерпілому, Потерпілий вибив з рук засудженого ніж і
затримавши його, - передав працівникам
міліції.

В
апеляції засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ставиться питання про
скасування вироку та
направлення справи на
додаткове

3

розслідування.
Посилаються засуджені на те , що злочин щодо ОСОБА_5 вчинили не вони, а свідок у справі, - ОСОБА_7 Крім цього, засуджений ОСОБА_2 вважає,
що його дії пов'язані з вилученням майна із автомобіля належного гр.
ОСОБА_6, слід кваліфікувати за ст.
185 КК, як крадіжку, а не за
ст. 187ч.2КК.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який вважав ,
що апеляції задоволенню не підлягають,
засуджених, які підтримали доводи
апеляцій, перевіривши справу та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів визнала, що апеляції не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновки
суду про винність ОСОБА_1 . та ОСОБА_2 у
вчиненні злочинів щодо ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 (в решті даний вирок засудженим ОСОБА_1
не оспорюється) за які їх засуджено,
відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені наведеними у вироку , всебічно,
повно і об'єктивно дослідженими судом доказами.

Із
показань потерпілого ОСОБА_5 видно, що 23 травня 2006 року, у вечірній час. в АДРЕСА_3,
ОСОБА_2 разом з іншою
особою, застосувавши насильство до
нього, збили його з ніг і нанесли йому
численну кількість ударів у різні частини тіла,
чим заподіяли легкі тілесні ушкодження без розладу здоров'я. Після
подолання його опору , вони заволоділи
його майном, а саме - посвідченням водія
та медичною книжкою на його ім'я,
технічним паспортом на ім'я ОСОБА_9
, портмоне в якому знаходились гроші
в сумі 70 грн., мобільним телефоном та
ін. майном на загальну суму-643грн.

За показаннями
свідка ОСОБА_7, 23 травня 2006 року біля
ринку „ Хмільники" в м.
Житомирі, вона познайомилась із
потерпілим ОСОБА_5, який перебував у
стані алкогольного сп'яніння. Через деякий час , до них підійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (про прізвище останнього вона
дізналась пізніше), які познайомились з
ОСОБА_10 Коли ОСОБА_5 відійшов від них
до паркана, ОСОБА_2 почав розпитувати її про нього. Вона
повідомила йому про те, що з ОСОБА_5
познайомилася недавно і про нього вона нічого не знає. В цей час , ОСОБА_5
впав біля паркана. Вона підійшла до нього, допомогла підвестись і на його прохання, підвела до приміщення громадського туалету, де і залишила його. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пішли в напрямку до потерпілого. Через
хвилини - 20, вони повернулись. ОСОБА_1 дав їй мобільний телефон „ Соні Еріксон"
і попросив продати його, при цьому
повідомив, що цей телефон вони викрали у
ОСОБА_5 В руках ОСОБА_2 вона бачила
портмоне світлого кольору та прямокутної форми,
яке він відкрив при ній і виявив у ньому гроші. Наступного дня, вона разом з ОСОБА_11 (на паспорт
останнього)здали мобільний телефон в ломбард. Зі слів ОСОБА_11 їй відомо,
що останній викупив вищевказаний телефон і продав його своєму знайомому.

Суд
обгрунтовано поклав показання свідка ОСОБА_12 в основу вироку щодо доведеності
вини засуджених у вчиненні злочину щодо ОСОБА_5, оскільки в справі немає даних про те, що вони отримані з порушенням вимог закону.

4

Свідок
ОСОБА_11 підтвердив
показання свідка ОСОБА_12 щодо здачі ними мобільного телефону в ломбард, та в подальшому його викупу ним та продажі
гр. ОСОБА_13

За
показаннями свідка ОСОБА_13, куплений
ним телефон у ОСОБА_11
- він продав ОСОБА_14

Із
показань свідка ОСОБА_14, видно що
куплений ним телефон у гр.ОСОБА_13, він
продав ОСОБА_15

Потерпілий
ОСОБА_8 дав показання про те. що 02 вересня 2006 року, біля 22 год., він залишив власний автомобіль ВАЗ-110307 коло будинку
АДРЕСА_4, а сам пішов до своєї квартири.
Через деякий час , він повернувся до
автомобіля і побачив, що двері
автомобіля відкриті і в салоні відсутня панель до автомагнітоли „ Піонер".
Він зачинив двері, відійшов від
автомобіля, зателефонував і викликав
працівників міліції. Повернувшись до автомобіля він побачив, що в його салоні знаходиться невідомий йому
чоловік(в подальшому йому стало відомо проте,
що це був ОСОБА_2), який
перебував у стані алкогольного сп'яніння. На його запитання , що він робить у салоні автомобіля , ОСОБА_2
намагався нанести йому удар рукою в обличчя. Ухилившись від удару, він намагався затримати ОСОБА_2 але останній,
погрожуючи застосуванням ножа,
почав розмахувати ним з метою нанесення удару. Він вибив ножа з рук
ОСОБА_2 і затримав його до прибуття працівників міліції. Оглянувши салон
автомобіля, він виявив відсутність двох
іконок та брелка. Крім вказаних рече також була відсутня панель до
автомагнітоли. Затриманий ОСОБА_2
повідомив працівників міліції про місце її знаходження. Працівниками
міліції були вилучені у ОСОБА_2
викрадені ним дві іконки та брелок. Під час огляду місця події, працівниками міліції був виявлений ніж, яким ОСОБА_2
погрожував йому та зламані ножиці.

Свідок
ОСОБА_16(працівник міліції) дав показання про те, що 02 вересня 2006 року , АДРЕСА_4приймав участь в затриманні
засудженого ОСОБА_2, який перебував у
стані алкогольного сп'яніння. Під час цього ,
ОСОБА_2 повідомив про те, що він викрав із салону автомобіля дві іконки
, брелок, панель до автомагнітоли та намагався викрасти
автомагнітолу. Дві іконки та брелок були виявлені та вилучені з куртки
ОСОБА_2, та крім цього, останній вказав місце знаходження панелі. При
огляді місця пригоди, були виявлені ніж
та ножиці , які ОСОБА_2 визнав своїми.

Дії засуджених
судом першої інстанції кваліфіковані правильно.

При
обранні покарання засудженим, суд
врахував небезпечність вчинених в стані алкогольного сп'яніння злочинів, дані про особу засаджених, які неодноразово притягувались до
кримінальної відповідальності і після звільнення з місця відбування
покарання, знову вчинили злочини, в тому числі і тяжкі.

Призначене
судом покарання засудженим, відповідає
вимогам ст. 65 КК України.

Підстав
для задоволення апеляцій засуджених,
колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України ,
колегія суддів, -

5

ухвалила:

Апеляції
засуджених ОСОБА_2та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2007року щодо
них, без зміни.