В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 274/948/15-к
Провадження № 1-кп/0274/200/15
05.05.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/948/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на 1 неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст..89 КК України не судимого:
за ч. 3 ст. 407 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В ході проходження військової служби в Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, старший солдат ОСОБА_3 вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, не зявився вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Так, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 76 від 16 липня 2014 року, військовослужбовець вказаної військової частини старший солдат ОСОБА_3 знаходився на лікування у військовому госпіталі АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) в період з 17 липня 2014 року ло 22 липня 2014 року, проте, старший солдат ОСОБА_3 , в порушення ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.11,16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, незаконно припинив виконувати свій конституційний обовязок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та без поважних причин і без дозволу командуванення, не зявився вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини - польова пошта В НОМЕР_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого обов"язки по службі не виконував та проводив час на власний розсуд.
21 листопада 2014 року військовослужбовець військової частини польова пошта В НОМЕР_3 солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обовязків.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ст.407 ч.3 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він 19 березня 2014 року був призваний на військову службу в з вязку із мобілізацією та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . В липні 2014 року в звязку із захворюванням він лікувався у військовому госпіталі в АДРЕСА_1 . Після того як його виписали з лікувального закладу, повинен був повернутися у розташування військової частини, але через сімейні обставини, він поїхав до дому в с. Шпичинці, де знаходився більше місяця. Необхідність бути дома пояснив тим, що дружина народжувала дитину, а дома залишалася ще малолітня дочка. Про те, що з госпіталя поїде до дому, командування не повідомляв, так як вважав, що його б не відпустили. 21 листопада 2014 року він повернувся у військову частину, продовжував службу, був учасником в антитерористичній операції. У вчиненому розкаюється. Запевняє, що у разі його повторного призову буде виконувавти свій обовязок по захисту Вітчизни.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, відповідно до повідомлення ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, з 17.07.2014 року по 22 07.2014 року перебував на лікуванні у військовій частині А НОМЕР_4 АДРЕСА_1 . 22.07.2014 року був виписаний з вищевказаного лікувального закладу, але до розташування підрозділу в військову частину - польова пошта В НОМЕР_3 не прибув. Був відсутній на службі з 22.07.2014 року по 21.11.2014 року ( а.п.6).
Згідно рапорту ТВО командира 2 ГСАДН ОСОБА_5 , ОСОБА_3 прибув з в/ч НОМЕР_2 в в/ч пп В НОМЕР_3 21.11.2014 року. ОСОБА_3 був відсутній на службі з 22.07.2014 року по 21.11.2014 року ( а.п.22)
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 , на підставі рапорту ТВО командира другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону ОСОБА_5 , призначено службове розслідування по факту відсутності на службі в період з 22.07.2014 року по 21.11.2014 року військовослужбовця ОСОБА_3 ( а.п.23).
Про відсутність військовослужбовця ОСОБА_3 на службі в період з 22 липня 2014 року по 21 листопада 2014 року свідчить акт проведення службового розслідування відносно військовослужбовця від 19.01.2015 року ( а.п.18-21).
Згідно наказу командира військової частини п/п В НОМЕР_3 № 9 від 14.01.2015 року, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старший солдат ОСОБА_3 прибув з розпорядження керівника сектора „Б Анти терористичної операції на території Донецької, Луганської областей після виконання службових (бойових) завдань 14.01.2015 та приступив до виконання службових обовязків ( а.п.50).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в незявленні вчасно на службу військовослужбовцем з лікувального закладу без поважних причин тривалістю понад один місяць доведеною та кваліфікує його дії за ст.407 ч.3 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_3 хоча й раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, за місцем служби характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно, має одну неповнолітню дитину, вину у вчиненні злочину визнав повністю.
Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.1п.1 КК України, помякшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд не встановив.
На підставі наведеного, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі.
В той же час, враховуючи обставини справи, особу винного, його молодий вік та негативне ставлення до вчиненого, тяжкість злочину, те, що у нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, дружина не працює, після вчинення злочину ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в складі сектору „Б в населеному пункті Волноваха Донецької області, що стверджується довідкою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 27.02.2015 року ( а.п.13, том1) , суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки.
На підставі ст.75, ст.76 ч.1 п.3 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: