Справа № 192/106/15-к
Провадження № 1-в/192/52/15
УХВАЛА

"20" березня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь

у режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_6 , 1981 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 23.10.2010 року

Кінець строку: 23.04.2016 року /

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 раніше засуджено:

- 22.03.2005 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-18.01.2006 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнено 15.08.2010 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 роки 5 місяців 18 днів.

У даній справі ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2011 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_5 прибув 12 січня 2012 року.

26 січня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, посилаючись на необґрунтованість відмови адміністрації установи у такому звільненні, так як він з червня 2011 року працює, має два заохочення, має маму пенсіонера, сплачує аліменти на утримання дитини.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що з першого дня відбування покарання він працює у цеху №3 установи, приймав активну участь у ремонті гуртожитку, має два заохочення, роботу по благоустрою установи він виконує за графіком, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу Фізкультура та спорт, також має маму, яка тяжко хворіє, та хоче виховувати свою дитину.

Представник Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений характеризується посередньо, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Фізкультура та спорт, не бере участі в організації виховних заходів, входить до складу ради колективу засуджених. Адміністративною комісією Солонянської ВК №21 від 26.12.2014 року відмовлено засудженому у направлені матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 , оскільки поведінка останнього не свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Адміністрація СВК№21 дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, до нього недоцільно застосовувати ст.81 КК України, посилаючись на те, що він участь в організації виховних заходів не приймає, має два стягнення та є таким, що не довів свого виправлення (а.с.7).

В той же час із характеристики та довідки про заохочення та стягнення убачається, що на засудженого ОСОБА_5 начальником відділення було накладено два стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, з квітня 2013 року засуджений порушень режиму утримання не допускав, стягнень не мав, за час відбування покарання у Солонянській ВК№21 працював на виробництві установи різноробочим ССЦ-3, його було двічі заохочено за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці (а.с.7,8). Вказане свідчить про позитивну динаміку у поведінці засудженого.

Оціночне судження начальника відділення про поведінку засудженого, копія витягу з протоколу засідання адміністративної комісії СВК-21, без наведення фактів та доказів, не можуть бути підставою для відмови у застосуванні умовно-дострокового звільнення засудженого.

Оскільки у судовому засіданні знайшли підтвердження факти, які свідчать про виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 3 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий