АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1460/14-к Номер провадження 11-кп/786/59/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 289 КК України ТЗ.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000329 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кобеляцького р-ну Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз: 21.05.2014 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України,

засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 травня 2014 року та ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 15 червня 2014 року приблизно 21 години прийшов до домогосподарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де, зайшовши до гаражу, повторно, таємно, незаконно заволодів мопедом марки «ALPHA 50» чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , чим останньому завдав матеріальну шкоду у розмірі 2 836,79 грн..

У апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2014 року стосовно нього та ухвалити новий вирок, яким його виправдати. При цьому ОСОБА_8 стверджує, що судом не враховано показання:

- його як обвинуваченого про те, що ОСОБА_10 приїхав до нього на мопеді та запропонував йому поїхати у м. Кобеляки, через те, що ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння він керував мопедом. Коли вони поверталися з м. Кобеляки, закінчився бензин, через це мопед вони залишили у лісосмузі;

- свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_10 прийшов до нього і запропонував йому купити у нього мопед за 500 грн., на що він погодився і віддав ОСОБА_12 50 грн..

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у суді не підтвердили того, що саме він обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого - мопедом марки «ALPHA 50».

Його показання у тій частині, що до нього приїхав ОСОБА_10 на мопеді та запропонував йому поїхати у м. Кобеляки міг підтвердити у суді першої інстанції ОСОБА_15 , який 15.06.2014 був у нього вдома у гостях, але суд безпідставно не викликав і не допитав вказану особу, як свідка.

У апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, посилаючись на ті ж самі доводи, що й обвинувачений, просить скасувати вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши: доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника, які стверджували, що ОСОБА_10 дядько обвинуваченого незаконно заволодів мопедом потерпілого ОСОБА_9 , а не ОСОБА_8 - обвинувачений, оскільки 15 червня 2014 року приблизно 21 години саме дядько приїхав до обвинуваченого додому на вказаному мопеді, що може підтвердити ОСОБА_16 , який у вказаний час перебував вдома у обвинуваченого; заперечення прокурора, який, посилаючись на законність і обґрунтованість вироку та необґрунтованість апеляційних скарг, просив вирок залишити без зміни, а апеляційні скарги - без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів визнає їх такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів провадження, висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно суд зробив на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими під час судового розгляду та детально викладених у вироку доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

Так сам обвинувачений ОСОБА_8 у апеляційній інстанції не заперечує того, що 15 червня 2014 року приблизно 21 години він їздив зі своїм дядьком ОСОБА_17 на мопеді марки «ALPHA 50» чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , до м. Кобеляки, де вони вживали алкогольні напої. Коли поверталися з м. Кобеляки мопед залишили у лісосмузі, оскільки закінчився бензин.

При цьому обвинувачений, заперечуючи свою винуватість у вчиненні злочину, за який його засуджено, стверджує в апеляційній інстанції, що вказаного дня до нього додому на мопеді потерпілого приїхав його дядько ОСОБА_10 , що може підтвердити ОСОБА_18 , який був в цей час у нього вдома.

Свідок ОСОБА_18 у апеляційній інстанції, показання обвинуваченого у тій частині, що 15.06.2014 він бачив, що ОСОБА_10 приїздив на мопеді до ОСОБА_19 , не підтвердив, а навпаки заперечив цей факт.

Одночасно ОСОБА_18 повідомив, що перебуває у дружніх стосунках як з обвинуваченим, так і з його дядьком ОСОБА_20 .. Тобто підстав не довіряти показанням ОСОБА_18 у колегії суддів не має.

ОСОБА_21 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, як свідок послідовно стверджував, що обвинувачений, який є його племінником, у червні місяці 2014 року в нічний час на мопеді марки «ALPHA 50» чорного кольору приїхав до нього додому, разом вони вживали спиртні напої, потім поїхали в м. Кобеляки, де продовжували вживати спиртні напої, керував мопедом ОСОБА_8 .. Коли поверталися додому мопед заглох, вони намагалися його завести, але не змогли і залишили в посадці неподалік села. Через декілька днів він запропонував цей мопед ОСОБА_11 ..

Також ОСОБА_21 , показав у суді апеляційної інстанції про те, що перед судовим засіданням суду першої інстанції обвинувачений просив його взяти винуватість у незаконному заволодінні мопедом на себе, мотивуючи тим, що йому - ОСОБА_21 за це нічого не буде, а його засудять до реального відбуття покарання.

Як було встановлено колегією суддів між обвинуваченим та ОСОБА_17 існують нормальні стосунки, а тому підстав не довіряти показанням останнього відсутні.

Більше того такі показання свідка ОСОБА_21 підтвердив у суді першої інстанції 31.07.2014 та 26.09.2014 потерпілий ОСОБА_9 , який показав, що в середині червня місяця 2014 року в нічний час його мопедом незаконно заволодів обвинувачений, оскільки він чув, як останній про це зізнався працівникам міліції у той час коли він із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приїхали на місце де ОСОБА_8 залишив його мопед. Обвинувачений також пояснював працівникам міліції, що, заволодівши його мопедом, він із ОСОБА_17 розпивали разом спиртні напої після чого каталися на вказаному мопеді.

Наведені показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , який у суді першої інстанції 10.10.2014 показав, що влітку 2014 року, коли він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 приїхали на місце неподалік бувшого села Жорняки Кобеляцького району Полтавської області, де міг знаходитись мопед потерпілого, там, вже були працівники міліції та обвинувачений ОСОБА_8 .. Обвинувачений зізнався працівникам міліції, що саме він причетний до незаконного заволодіння мопедом потерпілого і показував місце, де він залишив транспортний засіб. На тому місці де обвинувачений залишив мопед потерпілого було знайдено куртку ОСОБА_19 та останній підтвердив, що дана річ належить йому. Мопеда на вказаному місці знайдено не було.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження процесуальних порушень у збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено. Висновки суду ґрунтуються на належних, допустимих, достовірних і достатніх доказах.

Таким чином посилання в апеляційних скаргах на необґрунтованість засудження є неспроможними.

Призначене ОСОБА_8 у мінімальних межах санкції кримінального закону покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування чи зміни постановленого у провадженні судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання обвинуваченим та його захисником в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4