Справа №1-106/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2007
року Жидачівський районний суд
Львівської області

в складі:
головуючого - судді Салія В.В.

при
секретарі Опока Г.І.

з участю
прокурора Сірачинського P.M.

захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві в залі суду кримінальну

справу про
обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця смт. Гороути
Колхозобадського району Таджикистану,
жителя с Садки Жидачівського району Львівської області, українця,
громадянина України,
позапартійного, з
неповно-середньою освітою, не
працюючого, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх
дітей, не судженого згідно ст. 89
КК України,

за ч.3 ст.
187 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, за попередньою змовою
групою осіб з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які 07
вересня 2006 року за вказаний злочин Миколаївським районним судом притягнуті до
кримінальної відповідальності, 18 жовтня
2005 року приблизно о 02. 00 год.
ночі в м. Ходорові Жидачівського
району Львівської області, зламавши
вхідні двері до будинку АДРЕСА_1, який є
приватною власністю потерпілої ОСОБА_5,
проникли всередину будинку і з метою заволодіти її майном вчинили
розбійний напад, який був небезпечний для
життя і здоров»я потерпілої, застосували
при цьому вогнепальну зброю - пістолет та висловлювали погрози його
застосування і завдаючи їй ударів руками по тілу, заволоділи належними потерпілій золотими
сережками(кульчиками), вартістю 200
грн., золотим жіночим перетнем, вартістю 1000 грн., золотим ланцюжком з кулоном, вартістю 200 грн, жіночим, наручним годинником
„Чайка", вартістю 50 грн. та
грошима в сумі 150 грн., а всього
заволоділи чужим майном на загальну суму 1600 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою
вину у вчиненні злочину визнав частково і пояснив, що в жовтні 2005 року в с Садки
Жидачівського району Львівської області познайомився з ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Знав,
що у ОСОБА_3 був малокаліберний пістолет з глушником. 17 жовтня 2005 року вживав з ними спиртні
напої, випив приблизно 50 грам горілки.
Хтось з них запропонував вчинити напад на одну з квартир в м. Ходорові. Всі погодились. Вночі вони прибули
в м. Ходорів. Приблизно о 02. 00 год. ночі підійшли до
будинку потерпілої та постукали в двері. Потерпіла запитала хто стукає.
Відповіли, що міліція. Після цього всі
троє нажали на вхідні двері та вибили їх. Потерпіла впала на підлогу. Він з
ОСОБА_4 почали шукати по будинку гроші та цінності. Потерпіла сказала, що сама все віддасть. З шухляди тумбочки вона
вийняла золотий перстень та

віддала
йому. В руках ОСОБА_3 побачив пістолет і почав сваритися для чого він взяв
пістолет. Після цього пішов з будинку. Зранку поїхали у м. Львів,
де продали викрадене. У вчиненому розкаюється.

Вина
підсудного у вчиненні злочину повністю та об'єктивно стверджується, зібраними в ході досудового слідства та
перевірених в судовому засіданні,
доказами, а саме:

Показаннями
потерпілої ОСОБА_5, яка в судовому засіданні заявила, що 18 жовтня 2005 року біля 02.00 год. ночі хтось
постукав у її двері.Вона запитала хто стукає. Почула відповідь, що міліція. Після цього вибили вхідні двері.
Хтось з осіб, які напали на її будинок
вдарив її в обличчя. Вона впала на підлогу,
їй сказали щоб лежала обличчям до низу і приставили пістолет біля лівої
скроні. Той, що тримав пістолет, сказав щоб віддала гроші та цінності, а то буде стріляти. Він з силою вирвав з вуха
золотий кульчик, другий кульчик вона
віддала сама. Пістолет бачили всі учасники нападу. її заставили на колінах
повзти в спальню. В цей момент вони перекидували пістолет один до одного щоб
котролювати ситуацію. В спальні вона взяла перстень, цепочку
та годинник і віддала їм. В кухні були
гроші в сумі 150 грн., які теж віддала.
Погрози застосувати до неї насильницькі дії нею сприймалися як небезпека її
життю та здоров»ю. Коли залишали її будинок,
то хтось з них сказав, що якщо
повідомить в міліцію, то вони прийдуть і
добють її. Просить притягнути підсудного до відповідальності відповідно до
закону.

Даними
протоколу огляду місця події від 26.10.2005 року, відповідно до якого в будинку потерпілої в
АДРЕСА_1 виявлено пошкодження дверей.(а.с. 7-10).

Даними
висновку балістичної експертизи № 507 від 12 грудня 2005 року, згідно якого пістолет, використаний при розбійному нападі на будинок
потерпілої є вогнепальною, придатною для
стрільби, зброєю.(а.с. 16-18).

Згідно
вироку Миколаївського районного суду від 07 вересня 2006 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 визнані винними у вчиненні розбійного напад на будинок потерпілої
ОСОБА_5 18 жовтня 2005 року і за ч.3
ст. 187 КК України притягнуті до
кримінальної відповідальності: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено покарання по сім
років і шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, належного їм на праві приватної власності.

В
судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили,
що в даний час відбувають покарання згідно вироку Миколаївського
районного суду від 07 вересня 2006 року. ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приймав участь
в розбійному нападі на будинок потерпілої,
але ОСОБА_2, коли побачив
пістолет, то залишив будинок. ОСОБА_3
заперечив свою участь у вчинені даного злочину. Суд критично оцінює дані
показання, вважає, що вони направлені на вигородження підсудного
ОСОБА_2 їхня вина у вчиненні даного злочину доведена при розгляді справи у
Миколаївському районному суду і вироком суду від 07 вересня 2006 року вони
засуджені за ч.3 ст. 187 КК України.

Оцінюючи
показання підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні в частині того, що він не знав про застосування пістолета при
нападі на будинок потерпілої, суд
розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, як обраний метод захисту та вважає, що його показання в цей частині
спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5,
показаннями його на досудовому слідстві при допиті його 17 березня 2007
року в якості обвинуваченого, де він
заявив, що після того як вибили двері
ОСОБА_3 навів пістолет на потерпілу(а.с. 49-50).

Суд
вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 у
вчиненні розбійного нападу на будинок потерпілої доведена в повному
обсязі, його дії за ч.3 ст.
187 КК України, органами досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки він за попередньою змовою групою
осіб вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням фізичного насильства над
потерпілою, з використання вогнепальної
зброї та погрозою застосувати насильницькі

дії, які сприймалися потерпілою як небезпека її
життю та здоров»ю, з проникненням у
житло.

При призначенні
покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, що має на утриманні престарілу матір, двоє неповнолітніх дітей, дружина є інвалідом 3-ої групи, що є обставинами, які помякшують покарання, обставин,
що обтяжують покарання суд не знаходить і вважає, що підсудному слід обрати покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції статті ближче до встановленого мінімуму.

Питання речових
доказів по справі вирішено при постановці вироку Миколаїв­ського районного суду
від 07 вересня 2006 року. Цивільний позов не заявлений. Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.3 ст.
187 КК України, і призначити
покарання - сім років і шість місяців позбавлення волі з конфіскацією
майна, належного йому на праві приватної
власності.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з 17 березня 2007 року,
тобто з часу його затримання.

Міру
запобіжного заходу засудженому - тримання під вартою, залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через
Жидачівський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим,
які перебувають під вартою, в той
же строк з моменту вручення їм копії вироку.