ВИРОК

іменем України

05 липня
2007 року справа
№1-226

Корольовський
районний суд м. Житомира в складі:

головуючої -
Янчук Н.П.

при секретарі -
Левченко Т.В.

за участю
прокурора - Рибнікової М. М.

захисників: ОСОБА_15, ОСОБА_16

ОСОБА_17, ОСОБА_18 потерпілого -ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні в
м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1
, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження; народженого в м.
Житомирі, громадянина України;
учня ЦПТЛ № 15, неодруженого;
непрацюючого; проживаючого: АДРЕСА_1,
судимого: 18.09.2006 р. за ч. 1 ст.
185 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, народженого в с. Коростки Любарського
району Житомирської області, громадянина
України, не одруженого, працюючого водієм Аграрно-технологічної
компанії смт. Любар, проживаючого за адресою:АДРЕСА_2, не судимого

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
народженого в м. Житомирі, громадянина України, одруженого, працюючого водієм ПП ОСОБА_19", проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3, не судимого,
за ч.2 ст. 296 КК України, ч.2
ст. 127 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4народження, народженого в с. Зороків Черняхівського
району Житомирської області, громадянина
України, не одруженого, студента факультету ветеринарної медицини
Державного агроекологічного університету,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_4не судимого, за ч.2
ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2006р
близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_1, разом з ОСОБА_4 ,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння поблизу АДРЕСА_1, побачили
раніше незнайомого ОСОБА_5
який стояв біля вказаного будинку. При невстановлених
слідством обставинах між останніми виник словесний конфлікт, який проявився в словесній нецензурній лайці.
В ході вказаного конфлікту ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та
винятковим цинізмом, спричинили ряд
ударів ОСОБА_5 від одного з яких він
втратив свідомість та впав.

ОСОБА_1
діючи спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 безпричинно, з хуліганських
спонукань , з мотивів явної неповаги до
суспільства, притримуючи ОСОБА_5 який перебував без свідомості, помістили останнього в автомобіль
„Газель" д.н. НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_2, і який було припарковано неподалік
, з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в іншому, заздалегідь не обумовленому місці.

Під час
руху автомобіля, „Газель" д.н.
НОМЕР_1 , ОСОБА_1, що діяв спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було спричинено
ОСОБА_5 що знаходився на підлозі
вказаного автомобіля, численні удари в
область голови та тулуба. В межах злочинної змови ОСОБА_2 було зупинено автомобіль
в невстановленому під час досудового слідства місці, поза межами м. Житомира в лісовому насадженні, з метою нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_5 Не зважаючи на прохання
останнього припинити нанесення йому ударів,
ОСОБА_1, спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вийшли з салону автомобіля
і вивели ОСОБА_5 якому безпричинно, безпосередньо неподалік автомобіля , з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства що
супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом спричинили тілесні
ушкодження. В той час, коли ОСОБА_1
спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6
наносили удари ОСОБА_5 останній
намагався втекти, однак ОСОБА_1, діючи спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 наздогнали ОСОБА_5 і будучи обурені намаганням його втечі , вирішили продовжити безпричинно, з хуліганських спонукань наносити тілесні
ушкодження потерпілому, однак в іншому, заздалегідь не обумовленому місці.

Після
цього ОСОБА_1, діючи спільно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, з застосуванням фізичної сили провели
ОСОБА_5 до салону автомобіля
„Газель" д.н. НОМЕР_1, куди пройшли
і самі. Після цього ОСОБА_8, який перебував за кермом автомобіля, скерував його в заздалегідь не обумовлене
місце і зупинив поблизу 91 км. перегону
Бистра-Пряжево в лісовому насадженні. У вказаному місці ОСОБА_1 діючи з рамках
злочинного умислу вийшовши з автомобіля та вивівши при цьому ОСОБА_5 безпричинно,
з хуліганських спонукань, що
супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинили
ОСОБА_5 тілесних ушкоджень

Близько
23 години 20.11.2006 року, під час
перебування поблизу 91 км. перегону
Бистра-Пряжево у ОСОБА_1,
спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння
сильного фізичного болю ОСОБА_5 з метою
спонукання останнього вчинити дії, що
суперечать його волі, а саме
роздягнутися. Після цього, діючи в цей
же день, час та місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1,
діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наносячи йому
ударів в область голови та тулуба, від
яких ОСОБА_5 відчував сильного
фізичного болю, наказав останньому
роздягнутися, не зважаючи на відмову
останнього це робити, так як це
суперечило його волі. Після цього ОСОБА_1,
діючи в рамках злочинної змови,
спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з
метою подолання волі потерпілого до опору,
нанесли останньому ударів і знову ж таки запропонували ОСОБА_5 роздягнутися,
не зважаючи на холодну пору року. Після того, як ОСОБА_5 ,
відчуваючи сильного фізичного болю і боячись нанесення йому в подальшому
ударів, роздягнувся і перебував при
цьому лише в плавках та шкарпетках, він
знову отримав наказ від ОСОБА_1, що діяв
спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зняти з
себе шкарпетки та плавки. Зважаючи на отриманий наказ, пам'ятаючи сильний фізичний біль, який виникав у нього при нанесенні йому
ударів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і
побоюючись можливості продовження його побиття,
ОСОБА_5 зняв з себе плавки, незважаючи на власне небажання цього
робити, про що він постійно повідомляв
відчуваючи сорому, приниження та
фізичного холоду. Після цього ОСОБА_5
намагаючись уникнути подальших злочинних дій відносно себе, швидко побіг вглиб лісового насадження, однак ОСОБА_1, що діяв спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його
наздогнали та декілька разів нанесли йому ударів, в результаті яких ОСОБА_5 відчував сильного фізичного болю.

Таким
чином ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 , в період часу з 21 год. 15 хв. по 23 год. 00 хв.
20.11.2006 року в АДРЕСА_1, в
невстановленому під час досудового слідства місці та поблизу 91 км. перегону Бистра-Пряжево безпричинно з
хуліганських спонукань, з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю,
та винятковим цинізмом спричинили тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5 у вигляді синців, саден та забійної рани на голові, обличчі,
струсу головного мозку, синців та
саден на спині, обох верхніх та нижніх
кінцівках, садна на шиї, які відносяться до легкого тілесного
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

ОСОБА_1,
спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 близько 23 год. 00 хв.
перебуваючи поблизу 91 км. перегону
Бистра-Пряжево умисно заподіяли ОСОБА_5
сильного фізичного болю, з метою
спонукати останнього вчинити дії, що
суперечать його волі, а саме
роздягнутися.

В
судовому засіданні підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
свою вину визнали частково. Визнали хуліганські дії в ході яких заподіяли тілесні
ушкодження потерпілому ОСОБА_5
Показали, що в ході хуліганських
дій умислу на заподіяння фізичного болю потерпілому з метою спонукати
потерпілого вчинити дії проти його волі,
а саме роздягтися, у них не було.
Після того, як потерпілий від нанесених
тілесних ушкоджень біля гуртожитку втратив свідомість, його поклали на підлогу в автомобілі з метою
вивезти в ліс побити його там і залишити. Під час руху автомобіля нанесли
потерпілому по декілька ударів кулаками в область тулуба. Через деякий час автомобіль
зупинили в якійсь посадці, щоб
ОСОБА_5 побити та залишити. Від ударів
ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав, а йому всі продовжили ногами наносити удари в
область тулуба. На пропозицію ОСОБА_2 проїхати трохи далі вони погодилися, взяли ОСОБА_5 під руки і заштовхали знову в автомобіль, яким керував ОСОБА_2 Проїхавши зупинилися в
якійсь посадці і знову сказали ОСОБА_5
щоб він виходив, що той і зробив.
Після того, як всі вийшли з
автомобіля, нанесли по декілька ударів
ОСОБА_5 Після цього сказали ОСОБА_5 щоб той роздягався, що той почав робити. Він зняв куртку, зимні черевики, джинси. Після цього ОСОБА_5 втік в напрямку лісу. ОСОБА_2 його намагався
наздогнати.

Речі ОСОБА_5 забрали в автомобіль та
поїхали в місто. По дорозі зустріли ОСОБА_4 ,
який пішов раніше і не був присутній при тому, як ОСОБА_5
роздягався та викинули речі ОСОБА_5
з автомобіля через вікно.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю.
Дав покази про те, що коли вони з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували
поблизу гуртожитку, біля східців
помітили ОСОБА_5 який стояв поруч з
гуртожитком. Коли вони між собою
розмовляли то ОСОБА_5 який перебував в
стані алкогольного сп'яніння почав безпричинно в їх адресу висловлюватися
нецензурною лайкою. Тоді він підійшов до ОСОБА_5 і зробив зауваження з приводу його слів. Тоді
ОСОБА_5 нічого не кажучи, підійшов до автомобіля марки „Газель"
яким керував ОСОБА_2, та який було
припарковано неподалік і ногою один раз вдарив автомобіль по дверцятах зі
сторони водія. Потім ОСОБА_5 відійшов
далі, в напрямку від гуртожитку та почав
комусь телефонувати. Після цього до ОСОБА_5
підійшов ОСОБА_2 та два рази вдарив. ОСОБА_3 і ОСОБА_1 знову почали
наносити удари ОСОБА_5 якого взяли під
руки та завели ОСОБА_5 в салон
автомобіля. Він сів на переднє сидіння,
ОСОБА_2 за кермо а ОСОБА_3 і ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5. в салон. Перед тим, як сісти в автомобіль він ОСОБА_5 наніс один удар рукою по тулубу за те, що ОСОБА_5
висловлював в їх адресу лайку. Що відбувалося в салоні автомобіля він не
бачив однак чув, що ОСОБА_5 просив його не бити. Після цього ОСОБА_2
зупинив автомобіль, всі з нього вийшли.
В цей час ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали наносити ОСОБА_5 удари. Спочатку ОСОБА_5 стояв а потім впав на землю. Всі продовжували
його бити і руками і ногами. Після цього,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знову під руки завели ОСОБА_5 в салон автомобіля. ОСОБА_2 сів за
кермо, ОСОБА_3 на переднє сидіння а
він, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в салон. Весь час ОСОБА_5 просив припинити його бити, плакав. Через деякий час автомобіль
зупинився, і всі вийшли з автомобіля а
ОСОБА_5 вивів ОСОБА_1 Після цього всі
стояли біля ОСОБА_5 продовжуючи його
бити руками. Він не бажаючи приймати в цьому участь пішов в напрямку села
Станішівка. Що відбувалося далі він не знає. Коли він перебував поблизу села
його наздогнали хлопці на автомобілі і він сів до салону автомобіля. В салоні
він побачив на одному з сидінь речі ОСОБА_5
а саме його курточку, джинси та
зимові черевики, які по ходу автомобіля
через відчинене вікно викинули.

Потерпілий
ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази
про те, що 20.11.2006 року, близько 21 години він перебував біля
АДРЕСА_1, де чекав свою знайому ОСОБА_9.
В цей час до нього підійшло двоє невідомих хлопців, які вийшли з автомобіля темного кольору, що незадовго до цього приїхав. Вони
наблизилися до нього і один з невідомих,
другий стояв дещо осторонь,
звертаючись до нього нецензурною лайкою почав прискіпуватися без видимих
причин. В цей час між ними виник конфлікт,
під час якого він вирішив скористатися своїм мобільним телефоном і в цей
час відчув удар, в голову, від якого втратив свідомість. Прийшов до тями
він в момент коли його втягували в машину,
а саме маршрутку „Газель" темного кольору. Його затягнули в
автомобіль і кинули на підлогу. Поряд з собою він бачив двох осіб, які періодичного його били та ображали. Під
час нанесення йому ударів він відчував болю та періодично втрачав свідомість. В
подальшому автомобіль зупинився і його витягнули з автомобіля двоє осіб. Коли
він лежав біля автомобіля його знову били ногами, не
зважаючи на прохання
припинити це робити.
Він вирішив втекти,
пробігти він встиг декілька кроків,
як хтось його наздогнав, збив з
ніг і знову почали бити. При цьому він відчував що його душать. Після цього він
знову втратив свідомість і прийшов до тями коли знову лежав на підлозі в
автомобілі, який рухався і невідомі
знову били його. Далі його знову витягнули з автомобіля, та продовжили завдавати йому численних ударів
руками та ногами. Потім він почув, як
йому наказали „роздягайся", і так
як він не хотів цього робити, то про це
сказав невідомим. Після його відмови
невідомі знову почали йому завдавати багато численних ударів, тоді він,
боячись невідомих, почав
роздягатись, при цьому знявши з себе
куртку, кепку, светр,
майку, джинси, зимові черевики. Коли він залишався в
шкарпетках та трусах то зупинився і просто стояв. В цей час хтось з невідомих
сказав йому, щоб він роздягався повністю
і він зняв труси, хоча не хотів
робити, так як це принижувало його і
було на вулиці холодно. Він, знявши одяг
дуже змерз, речі кидав на купу поблизу
себе. Він почув як хтось йому сказав „біжи" і він побіг, однак відчув,
що за ним біжать, наздоганяючи
його. Невідомому, що його наздоганяв
вдалося це зробити і догнавши збити з ніг. Потім невідомий наніс йому ще
декілька ударів і пішов, а він швидко
підвівшись побіг. Біг він дуже швидко,
так як боявся, що невідомі його
наздоженуть і знову будуть бити. Коли він прибіг до жилого будинку, при цьому перебуваючи оголеним, то попросив у людей, що там знаходились допомоги і в подальшому за
ним приїхав його знайомий ОСОБА_10

Із
оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_10 слідує,
що 20.11.2006 року до нього звернулася ОСОБА_5 , яка попросила поїхати на його власному
автомобілі до 91км перегону Бистра-Пряжево,
звідки необхідно було забрати її сина ОСОБА_5 , якого побили невідомі і вивезли за вказаною
адресою, покинувши його там. Коли він прибув за вказаною адресою то виявив
там ОСОБА_5 , який був сильно побитий і
знаходився в оголеному вигляді.

/Т-1, а.с. 64 /

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні
показала, що 20.11.2006 року близько 21
години 15 хвилин їй зателефонувала знайома дівчина її сина ОСОБА_9 та
повідомила, що невідомі хлопці, в той час,
коли ОСОБА_11 чекав її поблизу гуртожитку почали його бити та заштовхали
до автомобіля темного кольору та кудись повезли. Вона телефонувала на мобільний
телефон ОСОБА_11а, але він не
відповідав. Близько 23 години їй на домашній телефон зателефонував незнайомий
чоловік, який пояснив, що він проживає за межами міста, а саме на 91-му кілометрі перегону
Бистра-Пряжево, і пояснив, що її телефон дав йому хлопець, що назвався ОСОБА_11ом та просив у нього про
допомоги, так як невідомі йому хлопці
вивезли його в ліс, били його там та
змусили роздягтися. Вона попросила свого знайомого ОСОБА_10 поїхати та забрати ОСОБА_11а. В подальшому
син розповів їй, що перебуваючи біля
гуртожитку, де він чекав дівчину, до нього підійшли двоє незнайомих
хлопців, почали його ображати і між:
ними розпочався словесний конфлікт,
хтось з вказаних невідомих наніс йому удару в голову, від якого він втратив свідомість. Потім його
посадили в автомобіль, в якому теж;
били, і повезли, як виявилося,
до лісу, де били, ображали та знущалися над ним. Потім його знову посадили до автомобіля
відвезли до іншого місця і там продовжували бити і ображати, а потім хтось з невідомих наказав йому
роздягатися і коли він вже перебував лише в шкарпетках йому сказали бігти і він
втік.

Із
протоколу огляду місця події від 07.12.2006 року та огляду речових доказів від
15.12.06р. слідує, що було вилучено та
оглянуто чоловічу кепку, футболку та
посвідчення водія на ім'я ОСОБА_5 і
присутній при огляді

ОСОБА_5 показав, що вказані речі знайшов його знайомий
ОСОБА_10 на місці, де невідомі особи 20.11.2006 року спричинили
йому тілесних ушкоджень.

/Т-1, а.с.
18, 187/ Із протоколу огляду місця події
від 07.12.2006 року вбачається, що в
присутності ОСОБА_10 було оглянуто відкриту
ділянку місцевості, що поблизу 91км
перегону Бистра-Пряжево, де ним було
знайдено речі ОСОБА_5

/ Т-1, а.с. 27 / Згідно протоколу огляду місця події
та виїмки від 13.12.2006 року було оглянуто та вилучено автомобіль
„Газель" д.н. НОМЕР_1.

/ Т-1, а.с. 39,
41 / Із протоколу пред'явлення особи для впізнання від 14.12.2006 року вбачається, що
ОСОБА_4 впізнав серед
представлених осіб ОСОБА_5 як такого,
якого він спільно
з ОСОБА_1,
ОСОБА_3.
ОСОБА_2 20.11.2006 року побили.

/Т-1, а.с. 70 /
Із протоколу впізнання предметів від 15.12.2006 року слідує, що ОСОБА_5
серед представлених речей впізнав свій чоловічий кашкет і футболку, в які він був одягнутий 20.11.2006 року і на
вимогу невідомих зняв з себе і втікаючи він них, залишив.

/Т-1, а.с.
188, 189 / Із протоколів відтворення
обстановки та обставин події від 15.12.2006 року за участю ОСОБА_2 та від
16.12.2007р за участю ОСОБА_1 слідує,
що останні розповіли
про обставини вчинення
20.11.2006 року, спільно з ОСОБА_4 хуліганських дій відносно ОСОБА_5

/Т-1, а.с.
197-203, 244-249 / Із протоколу
очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від
04.01.2007 року вбачається що,
ОСОБА_4 підтримуючи свої
попередні покази, розповів про обставини
вчинення 20.11.2006 року спільно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 хуліганських дій відносно ОСОБА_5 ОСОБА_2 підтримав покази ОСОБА_4

/ Т-2, а.с. 44-45 / Із протоколів очних ставок між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 04.01.2007року слідує, що
останні підтвердили покази, які
давали раніше про
вчинення ними злочину відносно
ОСОБА_5

/ Т-2, а.с. 46-47,
48-49 / Із протоколів очних ставок між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , між: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 12.01.2007 року
слідує, що останні підтвердили покази, які надавали раніше, про обставини вчинення ними злочину відносно
ОСОБА_5

/
Т-2, а.с. 87-88, 89-90,
91-92 / Згідно висновку судово-медичної експертизи, у ОСОБА_5
виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та забійної рани на голові, обличчі,
струсу головного мозку, синців та
саден на спині, обох верхніх та нижніх
кінцівках, садна на шиї, які відносяться до легкого тілесного
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

/ Т-2, а.с. 68-69 /

Оцінюючи
в сукупності досліджені докази, суд
вважає доведеною вину кожного з підсудних,
а досліджені докази достатніми для вирішення питань, зазначених в
ст. 324 КПК України, що
вирішуються судом при постановленні вироку та кваліфікує дії:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2
ОСОБА_3.ОСОБА_4 :

- за 4.2
cm. 296 КК
України - грубе порушення громадського

порядку з
мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб. ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3.:

- зо ч2
ст. 127 КК України - умисне
заподіяння сильного фізичного болю з метою спонукати потерпілого вчинити
дії, що суперечать його волі, вчинене групою осіб.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу кожного з
підсудних, обтяжуючі та пом'якшуючі
покарання обставини.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України є середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч.2 ст.
127 КК України є тяжким.

Як
обставину, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання кожного з
підсудних, суд враховує вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

Як
обставину, що відповідно до ст. 66 КК України пом'якшує покарання ОСОБА_4
, суд враховує щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування потерпілому
завданого збитку.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3.
судом не встановлено.

Досліджуючи
дані про особу кожного з підсудних, суд
враховує їх вік, стан здоров'я, поведінку до вчинення злочину, їх минуле.

Підсудні
мають молодий вік, ОСОБА_2, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, за місцем проживання кожен з підсудних
позитивно характеризується. ОСОБА_2,
ОСОБА_3 мають постійне місце роботи,
в ході судового слідства потерпілому відшкодували заподіяні збитки. Від
вчинення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
тяжкого злочину, тяжких наслідків не
настало. ОСОБА_2 має на утриманні сина ОСОБА_12, 2004 року народження, ОСОБА_3 дочку ОСОБА_13, 2005 року народження.

З
врахуванням ступеня тяжкості, обставин
вчиненого злочину, його наслідків, суд призначає покарання кожному з підсудних в
межах санкцій статей за якими вони визнаються винними.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив нові злочини в період
іспитового строку встановленого попереднім вироком, що свідчить про відсутність бажання стати на
шлях виправлення, суд призначає
покарання за правилами ст. 71 КК
України, та не вбачає підстав для
застосування повторного звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_2,
ОСОБА_4 ,

ОСОБА_3. та з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на

їх суворому покаранні, суд приходить
до висновку про їх можливе

виправлення без відбування покарання, від
якого звільняє їх
з

випробуванням.

Цивільний позов
в справі не заявлено.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
за ч.2 ст. 296 КК України на 3 /три/
роки позбавлення волі.

За ч. 2 ст.
127 КК України на 5 ( п'ять )
років позбавлення волі.

Відповідно
до ч.1 СТ. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 5 ( п'ять ) років
позбавлення волі.

Згідно
ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання
приєднати

частково - 2 місяці позбавлення волі,
невідбуте покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира
від 18.09.2006р., та остаточно до
відбуття призначити 5 ( п'ять ) років 2 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_2
за ч.2 ст. 296 КК України на 3 ( три )
роки позбавлення волі.

За ч.2 ст.
127 КК України на 5 ( п'ять ) років позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 5 ( п'ять
) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75
КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк 3 ( три ) роки.

Згідно
п.п.3, 4
ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, періодично з'являтись в
органи кримінально -виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_3за
ч.2 ст. 296 КК України на 3 ( три) роки
позбавлення волі.

За ч.2 ст.
127 КК України на 5 ( п'ять ) років позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 5 ( п'ять
) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 ( три ) роки.

Згідно
п.п.3., 4 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3.
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтись в органи кримінально
-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_4за
ч.2 ст. 296 КК України на 3 (три) роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4від
відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два ) роки.

Згідно
п.п.3, 4
ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_4
повідомляти органи кримінальної - виконавчої системи про зміну місця
проживання, періодично з'являтись в
органи кримінально - виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний
захід ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до набрання
вироком законної сили, залишити підписку
про невиїзд.

ОСОБА_1
запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Строк покарання
ОСОБА_1 обчислювати з 14 грудня 2006 року.

Речові
докази: автомобіль " Газель " д.н.НОМЕР_1, який зберігається на штраф-майданчику
Житомирського MB по вул. Л.Українки
17, повернути власниці - ОСОБА_14

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський
районний суд м. Житомира протягом 15 діб.