Провадження № 1-кп/161/686/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк
29 листопада 2013 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області під головуванням

судді
Сівчука А.Є.

за участю секретаря
Петрової В.О.

прокурора
Галяна А.М.

потерпілої
ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі в місті Луцьку
кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Луцька Волинської області,
українця, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого,
непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1,
раніше не судимого, -

- за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 185 ч.2 КК
України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_2, 07.03.2013 року,
перебуваючи за місцем проживання
ОСОБА_1, що за адресою: АДРЕСА_2, діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою
незаконного заволодіння чужим майном,
шляхом обману, який виразився у
повідомленні ОСОБА_1, неправдивих
відомостей щодо дійсних намірів, а саме
під приводом отримання ювелірних
виробів від потерпілої ОСОБА_1, для
того, щоб закласти їх в ломбард та через
декілька днів повернути назад, хоча
насправді наміру їх повертати не мав,
незаконно заволодів ними, а саме:
золотий ланцюжок 585 проби, вагою -13,6 г.,
вартістю 5000 грн. та золотим хрестиком,
585 проби, вагою 3,91 г., вартістю 2 212 грн.,
чим завдав потерпілій ОСОБА_1
матеріальну шкоду на суму 7 212 грн.

Він же, повторно, 08.03.2013 року,
перебуваючи за місцем проживання
ОСОБА_1, що за адресою: АДРЕСА_2, діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою
незаконного заволодіння чужим майном,
шляхом обману, який виразився у
повідомленні потерпілій ОСОБА_1,
неправдивих відомостей щодо дійсних
намірів, а саме під приводом отримання
ноутбука марки «Асус х-55 VD» від ОСОБА_1,
для того, щоб ніби - то закласти його в
ломбард, та за отримані гроші повернути
ювелірні вироби, які він заклав в
ломбард «Скарбниця» по вул. Винниченка,
16 в м. Луцьку, хоча насправді наміру
викупляти дані ювелірні вироби не мав,
незаконно заволодів даним ноутбуком
марки «Асус х-55 VD», вартістю 5,489 грн., чим
завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальну
шкоду на зазначену суму.

Він же, повторно, 04.05.2013 року,
перебуваючи за місцем проживання
ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою
незаконного заволодіння чужим майном,
шляхом обману, який виразився у
повідомленні потерпілій ОСОБА_1
неправдивих відомостей щодо дійсних
намірів, а саме під приводом отримання
золотих сережок, вагою 3 г., 585 проби,
вартістю -1000 грн., для того, щоб ніби-то
закласти їх в ломбард, та за отримані
гроші , повернути ювелірні вироби, які
він 07.03.2013 року заклав у ломбард
«Скарбниця», що по вул. Винниченка, 16 в
м. Луцьку, а також ноутбук, який заклав
08.03.2013 року в той же ломбард, хоча
насправді наміру викупляти дані
ювелірні вироби та ноутбук не мав, так
незаконно заволодів золотими сережка,
вагою близько 3 г., 585 проби, вартістю 1000
грн., чим завдав потерпілій матеріальну
шкоду на вищевказану суму.

Він же, 15.05.2013 року, перебуваючи за
місцем проживання гр. ОСОБА_1, за
адресою: АДРЕСА_2, діючи з корисливих
мотивів та керуючись метою незаконного
заволодіння чужим майном, шляхом
обману, який виразився у повідомленні
потерпілій гр. ОСОБА_1, неправдивих
відомостей щодо дійсних намірів, а саме
під приводом отримання золотих
сережок, масою приблизно 3 грама, 585
проби, вартістю 1000 грн., для того щоб
ніби - то закласти їх у ломбард, та за
отримані гроші, повернути ювелірні
вироби, які він 07.03.2013 року заклав у
ломбард «Скарбниця» по вул. Винниченка,
16, що у м. Луцьку, а також ноутбук, який
він заклав 08.03.2013 року у ломбард
«Скарбниця» за тією ж адресою, хоча
насправді наміру викупляти дані
ювелірні вироби та ноутбук не мав, так
незаконно заволодів сережками масою
приблизно З грама, 585 проби, вартістю 1 000
грн., чим завдав їй матеріальних
збитків на вище зазначену суму.

Він же, 15.05.2013 року, перебуваючи за
місцем проживання потерпілої гр.
ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою
незаконного заволодіння чужим майном,
шляхом обману, який виразився у
повідомленні потерпілій гр. ОСОБА_1,
неправдивих відомостей щодо дійсних
намірів, а саме під приводом отримання
золотої каблучки масою приблизно - 4,10
грама, 585 проби, вартістю 1 000 гривень для
того щоб ніби - то закласти їх у ломбард,
та за отримані гроші, повернути
ювелірні вироби, які він 07.03.2013 року та
04.05.2013 року заклав у ломбард
«Скарбниця» по вул. Винниченка, 16, що у
м. Луцьку, а також ноутбук, який він
заклав 08.03.2013 року у ломбард
«Скарбниця» за тією ж адресою, хоча
насправді наміру викупляти дані
ювелірні вироби та ноутбук не мав, так
незаконно заволодів золотою каблучкою
приблизно 4,10 грама, 585 проби, вартістю 1
000 гривень, чим завдав їй матеріальних
збитків на вище зазначену суму.

Він же, повторно, приблизно в середині
червня 2013 року, перебуваючи за місцем
проживання потерпілої гр. ОСОБА_1, а
саме за адресою: АДРЕСА_2, за
відсутності останньої, умисно, діючи з
корисливих мотивів та керуючись метою
таємного викрадення чужого майна,
шляхом вільного доступу, скориставшись
відсутністю ОСОБА_1, таємно викрав
належний їй принтер, марки «Кенон»,
вартістю 600 гривень, чим завдав
останній матеріальних збитків на вище
зазначену суму.

Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковані за
ст.185 ч.2 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинене повторно, а також за ст. 190 ч.1 КК
України, як незаконне заволодіння
чужим майном шляхом обману
(шахрайство), та відповідно ст.190 ч.2 КК
України, як незаконне заволодіння
чужим майном шляхом обману
(шахрайство), вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
інкримінованих йому злочинах визнав
повністю. Завдані збитки потерпілій
відшкодовані.

Між потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2 18.10.2013 року укладена угода про
примирення. Згідно з угодою сторони
погоджуються, про відсутність на час
складання угоди матеріальних і
моральних претензій з боку потерпілої
ОСОБА_1 та на об'єм визнання вини
обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що
при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде
призначене покарання за ст.ст.190 ч.1, 190
ч.2, 185 ч.2, 70 КК України у виді обмеження
волі строком на 2 роки, з іспитовим
строком.

Заслухавши думку учасників процесу,
зокрема, прокурора, який не заперечував
щодо затвердження угоди про примирення
між потерпілою та обвинуваченим, думку
потерпілої та обвинуваченого, які
просили затвердити зазначену угоду про
примирення, дослідивши матеріали
кримінального провадження, суд вважає
угоду про примирення між обвинуваченим
та потерпілою слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні якого
обвинувачений визнав себе винуватим,
віднесені до категорії злочинів
невеликої та відповідно середньої
тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений
ОСОБА_2 цілком розуміє положення ст. 474
ч.5 КПК України, укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не
суперечать вимогам Кримінального
процесуального Кодексу та
Кримінального Кодексу України,
інтересам суспільства, а кримінальне
провадження свідчить про наявність
фактичних підстав для визнання
винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_2 погоджується на
призначення узгодженого покарання у
виді обмеження волі строком на 2 роки з
іспитовим строком.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди про примирення між
потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374,
475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Угоду від 18.10.2013 року по
кримінальному провадженні №0004318
про примирення, укладену потерпілою
ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 -
затвердити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2,
185 ч.2 КК України та призначити
узгоджене покарання:

- за ст.190 ч.1 КК України - у виді 1
(один) рік обмеження волі;

- за ст.190 ч.2 КК України - у виді 1
(один) рік 6 (шість) місяців обмеження
волі;

- за ст.185 ч.2 КК України - у виді 1
(один) рік 8 (вісім) місяців обмеження
волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань,
остаточно визначити до відбуття ОСОБА_2
2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку тривалістю
1 (один) рік не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи чи
навчання;

- періодично з'являтись для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Речовий доказ - принтер марки «Кенон»,
прозорий поліетиленовий пакет, ком
пакт-диск, ЮСБ-кабель, кабель для
підключення до електричної мережі,
інструкція, картонна коробка, які
передані на зберігання потерпілій
ОСОБА_1 - залишити останній за
належністю /а.с.28/

На вирок суду може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Волинської
області, шляхом її подачі через Луцький
міськрайонний суд, протягом 30 днів з
дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: