Справа № 736/420/15-к провадження № 11-кп/795/564/2015 Категорія - ч.2 ст.307 КК УкраїниГоловуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000080 від 25 лютого 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року,
про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Находка Приморського краю, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 у вчинені злочину та кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України та призначити останньому покарання за частиною 2 статті 307 КК України, із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, із конфіскацією майна.

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України та призначено покарання за частиною 2 статті 307 КК України, із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до статті 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Залишено ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 430 гривень 10 копійок процесуальних витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на невідповідність призначеного місцевим судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Судом першої інстанції було встановлено, що в серпні 2014 року ОСОБА_6 знайшов поблизу покинутого кісткового заводу за містом Корюківка рослини конопель, з яких позривав листя і діючи з прямим умислом переніс їх до місця свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , де в будинку їх висушив, подрібнив та незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

26 лютого 2015 року в період часу з 10 години 15 хвилин по 11 годину 48 хвилин працівниками міліції в ході проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - каннабіс, масою - 72,9 г.

Згідно висновку експерта № 306 (х) від 27.02.2015 року, речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 72,9 г.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених в них підстав, обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, котрим місцевий суд дав належну оцінку, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 2 статті 307 КК України, як умисне незаконне виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

За змістом статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Корюківської центральної районної лікарні не перебуває, його вік, освіту, сімейний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику з місця проживання,; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, хворобу обвинуваченого, важкий матеріальний стан, позитивну характеристику за місцем проживання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення покарання за частиною 2 статті 307 КК України із застосуванням статті 69 КК України.

За змістом статті 75 КК України суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, при призначенні покарання на строк не більше п`яти років позбавлення волі може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд першої інстанції належним чином мотивував та обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, з визначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК України.

Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, доводи прокурора щодо необґрунтованості призначення місцевим судом ОСОБА_6 міри покарання із застосуванням статті 75 КК України є непереконливими.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року, залишити без задоволення.
Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4