Справа №1-171-2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судці Карнауха А.П.

при секретарі Кокошко І.В.

з участю прокурора Грималюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Тульчині справу про обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уроженця с.Ульянівка Тульчинського

району Вінницької області,
українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою,
не ) працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1,раніше
не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого за ст.. 289 ч.2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

2 квітня 2007
року біля 21 год. в с.Богданівці Тульчинського району, знаходячись в
домогосподарстві своєї бабки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 із сарая викрав мотоцикл
„Восход- 3 ,„ вартістю 530 грн.25 коп. Цей мотоцикл перегнав до себе додому в с.Демківку Тростянецького району, а наступного
дня продав ОСОБА_3 в сЛетківці Тростянецького району за 230 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочині визнав повністю і пояснив суду, що в квітні 2007
року,якого точно числа не пам"ятає, вони з братом
ОСОБА_4 їздили на мотоциклі.Поїхали в с.Богданівку Тульчинського району до
бабки. Побули у неї приблизно до 21 год. З нею живе дядько -ОСОБА_5, який на той час працював у м.Києві. Коли бабка
лягла спати, то він із сарая вивів мотоцикл „Восход - 3
„.ОСОБА_4 сказав, що бабка йому дозволила взяти мотоцикл. Потім вони поїхали додому ,причепивши мотузкою мотоцикл
„Восход" до мотоцикла, яким вони приїхали. По приїзду він мотоцикл сховав,
а наступного дня завіз на пункт прийому металобрухту в
с.Летківку Тростянецького району і продав за 230 грн. Отримані
гроші витратив на власні потреби.

У скоєному щиро кається. Просить вибачення у потерпілого. Завіряє суд, що
більше не вчинятиме злочинів.

В судовому
засіданні прокурор в
зв"язку з повним
визнанням вини підсудним,
згідно ч. 3 ст.. 299 КПК України, заявив
клопотання про те, щоб при дослідженні
доказів вини підсудного обмежитись лише його показами. Підсудний проти
задоволення клопотання не заперечував.

2

За таких обставин, суд вважає правильним інші докази у справі не досліджувати, обмежившись
лише показами підсудного.

Таким чином, суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_1 в незаконному заволодінні
транспортним засобом з проникненням у приміщення повністю доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати
за ст.. 289 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної
небезпеки скоєного, позитивну характеристику місця
проживання, думку потерпілого, який просить суворо не карати винного і вважає, що виправлення підсудного можливе без
відбування покарання.

Обставинами пом'якшуючим вину підсудного є його щире каяття у скоєному злочині
та активне сприяння у його розкритті.

Обставин, що обтяжували б вину судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, особу винного, суд вважає можливим
застосувати відносно нього ст.. 75 КК України, а саме - звільнити його від відбуття
покарання з випробуванням.

Керуючись ст.. ст.. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст. 289 ч.2 КК України до
п"яти років

позбавлення
волі.

На підставі
ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовій строк один рік.

На підставі п.2,3 ст.76 КК України
покласти на нього обов"язки не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у справі повернути
потерпілому.

До вступу вироку в законну силу
запобіжний захід щодо засудженого залишити попередній -
підписку про невиїзд.

На вирок суду
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом п"ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.