Справа № 5-724/2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді Леона О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

за участю прокурора:
Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Фенеко Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1956 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.07.2007 року
ОСОБА_2 направлений на примусове
лікування в психіатричну лікарню з
суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за ст. 296 ч.1 КК
України.

У заяві
лікаря-психіатра, до якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів від 17.04.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
шизофренію, параноїдною формою і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.07.2007 року до
ОСОБА_2 застосовано примусові заходи
медичного характеру - поміщення в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

Виходячи зі змісту вказаної постанови, слід зазначити, що
ОСОБА_2 в стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, не пов'язане з
посяганням на життя інших осіб і не спричинив особливо тяжких наслідків та
істотної шкоди для потерпілої. Тобто, за характером вчиненого
суспільно-небезпечного діяння останній не становить особливої небезпеки для
суспільства

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до
психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо
психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов'язане з
посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм
психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить
особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі
та лікування в умовах суворого нагляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правові підстави
для задоволення заяви лікарів-психіатрів про продовження застосування до
ОСОБА_2 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні
із суворим наглядом - відсутні, оскільки, ОСОБА_2 - вчинив суспільно-небезпечне
діяння, яке не посягає на життя інших осіб та за характером вчиненого не
становить особливу небезпеку для суспільства.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2 - відмовити.

На постанову може бути
подана апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
О.Я. Леон