№ пр. 1-кп/646/112/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 р.
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого: cудді Чудовського Д.О.,

при секретарі судового засідання:
Козар К.О.,

за участю прокурора: Щебликіна Д.А.,

обвинуваченого: ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінального
провадження за фактом заволодіння
чужим майном шляхом обману
(шахрайство), вчинене повторно, а також
самовільного присвоєння владних
повноважень або звання службової
особи, поєднане із вчиненням
суспільно-небезпечного діяння,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0003187 від 18.10.2013
року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Харкова, громадянин України, не працює,
не одружений, судимий: 1. 28.11.2003 року
Жовтневим районним судом м. Харкова за
ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, 69, 70 КК України до 2
років позбавлення волі, постановою
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 24.06.2004 року звільнений від
відбування покарання
умовно-достроково, строк не відбутого
покарання 5 місяців 23 дні; 2. 24.01.2005 року
Ленінським районним судом м. Харкова за
ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 3
років 10 місяців позбавлення волі, 27.09.2005
року вирок від 24.01.2005 року змінено,
звільнений від покарання за ст. 185 ч. 2 КК
України у зв'язку з декриміналізацією,
засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до 2
років позбавлення волі, виключено
застосування ст. 70 КК України, на
підставі ст. 71 КК України 2 роки 4 місяці
позбавлення волі; 3. 28.05.2008 року
Жовтневим районним судом м. Харкова за
ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі, постановою
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 10.01.2012 року звільнений від
відбування покарання
умовно-достроково, строк не відбутого
покарання 3 місяці 3 дні; 4. 28.08.2013 року
Коломакським районним судом
Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст
15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 353 КК України, до 2
років 8 місяців позбавлення волі (вирок
набув чинності 19.12.2013 року),
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень
- злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1
ст. 353 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.10.2013 близько 16.00 години ОСОБА_1 на
своєму автомобілі білого кольору марки
«БМВ», д.н. НОМЕР_1, приїхав у сел. Жихор
м. Харкова. Залишивши свій автомобіль
біля церкви, ОСОБА_1 пішов вулицями
селища з метою отримання інформації
від міських жителів про осіб, які
виготовляють самогон, для того, щоб
відвідати їх та повідомити їм
неправдиві відомості щодо свого
статусу співробітника міліції, яким
насправді він не є, в подальшому
реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння їхніми грошима, ОСОБА_1 мав
намір запропонувати громадянам
вирішити питання про не притягнення їх
до відповідальності передбаченої
законом за незаконне виготовлення
самогону в обмін на грошову винагороду.

Отримавши відомості від місцевих
громадян про осіб, які мають відношення
до виготовлення самогону, ОСОБА_1, в
подальшому, реалізуючи свій злочинний
намір на заволодіння грошима шляхом
обману, підійшов до будинку АДРЕСА_1 у м.
Харкові, де мешкає ОСОБА_2, вводячи в
оману останню, представився їй
працівником міліції та повідомив
неправдиві відомості щодо скарги
сусідів на неї стосовно виготовлення
самогону та, в подальшому, реалізуючи
корисливий мотив на заволодіння чужим
майном у вигляді грошей шляхом обману
запропонував останній вирішити
питання про не притягнення її до
відповідальності передбаченої законом
за грошову винагороду, внаслідок чого
отримав від ОСОБА_2 гроші у сумі 300
гривень, чим спричинив останній
матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, заволодівши грошима ОСОБА_2
у сумі 300 гривень шляхом обману, ОСОБА_1
з місця скоєння злочину зник,
розпорядившись вказаними грошима на
свій розсуд.

ОСОБА_1 12.10.2013 близько 16.00 години,
реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння грошима шляхом обману, при
цьому присвоюючи собі владні
повноваження та представляючись
працівником міліції, чим вводив
оточуючих в стан омани щодо дійсного
свого статусу, підійшов до будинку
АДРЕСА_1 у м. Харкові, де мешкає ОСОБА_2,
представився їй працівником міліції та
повідомив неправдиві відомості щодо
скарги сусідів на неї стосовно
виготовлення самогону та, в подальшому
реалізуючи корисливий мотив на
заволодіння чужим майном у вигляді
грошей шляхом обману та вводячи
останню в стан омани щодо свого
дійсного статусу, запропонував
останній вирішити питання про не
притягнення її до відповідальності
передбаченої законом за грошову
винагороду, внаслідок чого отримав від
ОСОБА_2 гроші у сумі 300 гривень.

Крім того, 12.10.2013 близько 16.00 години на
своєму автомобілі білого кольору марки
«БМВ», д.н. НОМЕР_1, приїхав у сел. Жихор
м. Харкова. Залишивши свій автомобіль
біля церкви, ОСОБА_1 пішов вулицями
селища з метою отримання інформації
від міських жителів про осіб, які
виготовляють самогон, для того, щоб
відвідати їх та повідомити їм
неправдиві відомості щодо свого
статусу співробітника міліції, яким
насправді він не є, в подальшому
реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння їхніми грошима, ОСОБА_1 мав
намір запропонувати громадянам
вирішити питання про не притягнення їх
до відповідальності передбаченої
законом за незаконне виготовлення
самогону в обмін на грошову винагороду.

Отримавши відомості від місцевих
громадян про осіб, які мають відношення
до виготовлення самогону, ОСОБА_1, в
подальшому, реалізуючи свій злочинний
намір на заволодіння грошима шляхом
обману, близько 16 годин 20 хвилин
підійшов до будинку до будинку АДРЕСА_3
у м. Харкові, де мешкає ОСОБА_3, вводячи в
оману останню, представився їй
працівником міліції та повідомив
неправдиві відомості щодо скарги
сусідів на неї стосовно виготовлення
самогону та, в подальшому, реалізуючи
корисливий мотив на заволодіння чужим
майном у вигляді грошей шляхом обману
запропонував останній вирішити
питання про не притягнення її до
відповідальності передбаченої законом
за грошову винагороду, внаслідок чого
отримав від ОСОБА_3 гроші у сумі 300
гривень, чим спричинив останній
матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, заволодівши грошима ОСОБА_3
у сумі 300 гривень шляхом обману, ОСОБА_1
з місця скоєння злочину зник,
розпорядившись вказаними грошима на
свій розсуд.

ОСОБА_1 12.10.2013 близько 16 годин 20 хвилин,
реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння грошима шляхом обману, при
цьому присвоюючи собі владні
повноваження та представляючись
працівником міліції, чим вводив
оточуючих в стан омани щодо дійсного
свого статусу, підійшов до будинку
АДРЕСА_3 у м. Харкові, де мешкає ОСОБА_3,
представився їй працівником міліції та
повідомив неправдиві відомості щодо
скарги сусідів на неї стосовно
виготовлення самогону та, в подальшому
реалізуючи корисливий мотив на
заволодіння чужим майном у вигляді
грошей шляхом обману та вводячи
останню в стан омани щодо свого
дійсного статусу, запропонував
останній вирішити питання про не
притягнення її до відповідальності
передбаченої законом за грошову
винагороду, внаслідок чого отримав від
ОСОБА_3 гроші у сумі 300 гривень.

12.10.2013 близько 16.00 години на своєму
автомобілі білого кольору марки «БМВ»,
д.н. НОМЕР_1, приїхав у сел. Жихор м.
Харкова. Залишивши свій автомобіль
біля церкви, ОСОБА_1 пішов вулицями
селища з метою отримання інформації
від міських жителів про осіб, які
виготовляють самогон, для того, щоб
відвідати їх та повідомити їм
неправдиві відомості щодо свого
статусу співробітника міліції, яким
насправді він не є, в подальшому
реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння їхніми грошима, ОСОБА_1 мав
намір запропонувати громадянам
вирішити питання про не притягнення їх
до відповідальності передбаченої
законом за незаконне виготовлення
самогону в обмін на грошову винагороду.

Отримавши відомості від місцевих
громадян про осіб, які мають відношення
до виготовлення самогону, ОСОБА_1, в
подальшому, реалізуючи свій злочинний
намір на заволодіння грошима шляхом
обману, близько 16 годин 40 хвилин
підійшов до квартири АДРЕСА_1, де мешкає
ОСОБА_4, вводячи в оману останню,
представився їй працівником міліції та
повідомив неправдиві відомості щодо
скарги сусідів на неї стосовно
виготовлення самогону та, в подальшому,
реалізуючи корисливий мотив на
заволодіння чужим майном у вигляді
грошей шляхом обману запропонував
останній вирішити питання про не
притягнення її до відповідальності
передбаченої законом за грошову
винагороду, внаслідок чого отримав від
ОСОБА_4 гроші у сумі 400 гривень.

Після чого, заволодівши грошима ОСОБА_4
у сумі 400 гривень шляхом обману, ОСОБА_1
з місця скоєння злочину зник,
розпорядившись вказаними грошима на
свій розсуд.

ОСОБА_1 12.10.2013 близько 16 годин 40 хвилин,
реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння грошима шляхом обману, при
цьому присвоюючи собі владні
повноваження та представляючись
працівником міліції, чим вводив
оточуючих в стан омани щодо дійсного
свого статусу, підійшов до квартири
АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_4, представився
їй працівником міліції та повідомив
неправдиві відомості щодо скарги
сусідів на неї стосовно виготовлення
самогону та, в подальшому реалізуючи
корисливий мотив на заволодіння чужим
майном у вигляді грошей шляхом обману
та вводячи останню в стан омани щодо
свого дійсного статусу, запропонував
останній вирішити питання про не
притягнення її до відповідальності
передбаченої законом за грошову
винагороду, внаслідок чого отримав від
ОСОБА_4 гроші у сумі 400 гривень.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованих йому злочинів
визнав повністю, підтвердив обставини
та події, встановлені органами
слідства під час проведення досудового
слідства та які стали підставою для
пред'явлення останньому обвинувачення,
за вчинення злочинів, передбачених ч.2
ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за
згодою учасників судового провадження,
судом визнано недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які правильно розуміє
обвинувачений та інші учасники
судового провадження і які ніким не
оспорюються. Тому, суд обмежив
дослідження доказів допитом
обвинуваченого та дослідженням тих
матеріалів кримінального провадження
справи, що характеризують особу
обвинуваченого.

При цьому суд роз'яснив обвинуваченому
та іншим учасникам судового
провадження, що в такому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати
визнанні ними фактичні обставини
справи в апеляційному порядку.

Оцінивши докази, які є в матеріалах
кримінального провадження, як з точки
зору допустимості, так і з точки зору
достовірності, суд приходить до
висновку, що вина обвинуваченого
ОСОБА_1 в судовому проваджені доведена
повністю у встановленому судом обсязі,
а вчинені ним злочини правильно
кваліфіковано органами досудового
слідства і мають всі ознаки злочинів,
передбачених ч.2 ст. 190 КК України, тобто
заволодіння чужим майном шляхом обману
(шахрайство), вчинене повторно та ч. 1 ст.
353 КК України, тобто самовільне
присвоєння владних повноважень або
звання службової особи, поєднане із
вчиненням суспільно-небезпечного
діяння.

Визначаючи вид та міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 за вчинення
злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 1 ст.
353 КК України КК України, суд керується
ст.65 КК України і враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
що пом'якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення
злочину та його наслідки, дані про
особу обвинуваченого, а саме, судом
встановлено, що на диспансерному
обліку у лікаря психіатра та лікаря
нарколога не перебуває, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України
обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, згідно зі ст. 67
КК України судом є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, а
також обставини справи, ступіть
тяжкості вчиненого злочину, спосіб
вчиненого злочину, обставини які
пом'якшують покарання, особу
обинуваченого, суд вважає, що
обвинуваченому ОСОБА_1, необхідно
призначити покарання пов'язане з
ізоляцією від суспільства.

Речовий доказ: обгортка до посвідчення
працівника міліції коричневого з
фотокарткою розміром 3Ч4 та з
банківською карткою № НОМЕР_2 -
зберігати в матеріалах кримінального
провадження.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,
ст. ст. 84, 342-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у
пред'явленому обвинувачені у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст.
353 КК України та призначити йому
покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у
вигляді 2 (двох) років 8 (восьми) місяців
позбавлення волі та за ч. 1 ст. 353 КК
України у вигляді 4 (чотирьох) місяців
арешту.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання, що призначено,
більш суворим, визначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді
позбавлення волі 2 (двох) років 8 (восьми)
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, до
покарання за цим вироком, частково
приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Коломакського районного
суду Харківської області від 28.08.2013
року та остаточно призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з моменту його затримання за
вироком Коломакського районного суду
Харківської області від 28.08.2013 року,
тобто з 19.12.2013 року.

Обрати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після
набрання вироком законної сили,
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою.

Речовий доказ: обгортка до
посвідчення працівника міліції
коричневого з фотокарткою розміром 3Ч4
та з банківською карткою № НОМЕР_2 -
зберігати в матеріалах кримінального
провадження

Вирок суду набирає законної сили
через 30 днів з дня його проголошення,
якщо на нього не було подано апеляційну
скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений,
шляхом подання апеляційної скарги,
особами зазначеними ст. 393 КПК України,
до апеляційного суду Харківської
області через Червонозаводський
районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено суддею
одноособово в нарадчій кімнаті 27.01.2014 р.

Суддя
Д.О. Чудовський