Справа №11-912/17,2007 p. Категорія: ч.2 ст.121 КК України
Головуючий у 1 інстанції:Кузьменко В.В.
Доповідач: Шенін П.О.
Ухвала Іменем України

16 січня 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
в складі:

головуючого:
суддів: з участю прокурора: засудженого:

Романова О.В.

Захарчука С.В., Шеніна П.О,

Воронухи
Д.С. ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Житомирі, кримінальну, справу за
апеляціями адвоката ОСОБА_2 і засудженого ОСОБА_1 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від ЗО травня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, судимий:

-13.05.1981 р. Новоград-Волинським райсудом за ст.ст. 206 ч.2, 25-1 КК України на 3 роки позбавлення волі умовно з обов'язковим залученням до праці в
місцях, що відають виконан­ням покарання;

"е",206

-11.11.1981 р. Яворівським райсудом Львівської області за ст.ст.206 ч.З 101 ч.І, 42,43 КК України на 7 р. позбавлення
волі; -23.11.1989 р. Житомирським обл-

судом за ст.ст. 93 п.п,

ч.З України на 15 років позбавлення

волі;

-16.07.2004 p. звільнений з Райківецької
ВК №78
по відбуттю покарання,-

засуджений за ч.2
позбавлення волі.

ст.121 КК України
на 8
років

2

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 обчислено
з ІНФОРМАЦІЯ_3.

Цивільний позов про відшкодування шкоди задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 5800 грн. матеріальної шкоди і моральної шкоди - 8000

грн. .

Запобіжний захід засудженому залишено утримання під

вартою.

Як визнав суд, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 і ОСОБА_4, перебуваючи у станні алкогольного
сп'яніння, знаходились ІНФОРМАЦІЯ_2. На грунті особистих неприязних відносин між
ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 дістав з внутрішнього кишені куртки кухонний ніж, і/тримаючи його в руці, почав йти на ОСОБА_4. Той почав відходити назад від ОСОБА_1 за тильну сторону магазину ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_1 наздогнав ОСОБА_4 і умисно ножем наніс йому удар в живіт. Спричинив тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_3 наступила смерть
ОСОБА_4.

В апеляціях засудженого ОСОБА_1 і його адвоката ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вироку суду
першої інстанції з мотивів неповноти і неправильності
досудового слідства, невідповідності висновків
суду обставинам справи і направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування. Свої апеляції засуджений і його адвокат обґрунтовують
тим, що при проведенні досудового
слідства не були вжиті всі заходи для
всебічного дослідження обставин справи, не проведено відтворення обставин події
з усіма учасниками події, в показах
яких є суттєві відмінності. Також покази свідка ОСОБА_5 не взяті до уваги і їм не даний аналіз.

Крім цього засуджений, доповнюючи свою апеляцію, звертає увагу на те, що покази свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є
ідентичні і неправдиві, з дня затримання слідчим
по справі ніякі слідчі дії з його участю не проводилися, не
було проведено очних
ставок. Деякі свідки, даючи покази у судовому засіданні,нічого
не могли пояснити, так як не були очевидцями даної події.

Під час судового розгляду ним та його адвокатом було заявлено клопотання про направлення справи на додаткове розслідування,
в задоволенні якого судом було відмовлено.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1 щодо необхідності скасування даного вироку, міркування прокурора про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, наведені в апеляціях,
колегія суддів не знайшла підстав для їх задоволення.

Висновки суду про винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відповідають
фактичним обставинам справи,
обгрунтовані зібраними у справі доказами, що
всебічно й об'єктивно досліджені та правильно оцінені судом.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання засудженого на те, що вирок суду грунтується на неповно досліджених
та суперечливих доказах.

Особисто ОСОБА_1 не заперечував, що удар ОСОБА_4 ножем наніс саме він. Він стверджує, що діяв . в той час, знаходячись у стані необхідної
оборони. Однак його версія подій спростована доказами по
справі, на які послався суд у вироку. Ніхто із очевидців не
підтвердив пояснення ОСОБА_1 про напад на нього з боку ОСОБА_4 або
інших осіб. Навпаки, за матеріалами справи, саме засуджений, проходячи поблизу буд. АДРЕСА_1, втрутився в події, які відбувалися
між громадянами, серед яких починалася сварка. Через
деякий час він дістав з кишені ніж і почав рухатись в бік
потерпілого, який відходив назад. Тобто засуджений не
захищався, а діяв активно. Інші особи наносили удари штахетами з метою саме вибити з його рук ніж. Ці обставини підтвердили допитані
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші. Покази свідка ОСОБА_5 суд виклав у вироку разом з показами свідка ОСОБА_6, дав їм оцінку
і спростував версію засудженого, нібито він діяв через необережність
або перевищуючи межі необхідної оборони. При цьому суд послався на висновок
судово-медицинської експертизи про механізм утворення тілесних ушкоджень у
потерпілого від дії ножа з лезом довжиною не менш 13
см.

Посилання засудженого, що під час
проведення досудового слідства не було
проведено очних ставок між ним та очевидцями подій,
спростовується матеріалами кримінальної справи, а саме протоколом очної ставки
від 09.01.2006
р. (а.с.132-133) між ним та свідком ОСОБА_7, під час якого ОСОБА_7 підтвердив свої покази про
обставини заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_4.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК
України, а міру покарання йому обрав з дотриманням
вимог ст.65 КК України. Раніше ОСОБА_1 неодноразово засуджувався за
хуліганство і злочини проти життя та здоров'я людини. Тому суд обгрунтовано
позбавив його волі на тривалий строк.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляції
адвоката ОСОБА_2 і засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Новоград-Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від ЗО травня 2006 року щодо ОСОБА_1 -- без зміни.