27.02.2013
Справа № 642/1583/13-к
Провадження № 1-кс/642/436/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2013 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з наданих матеріалів, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 11 лютого 2013 року внесено запис за заявою ОСОБА_4 , 1972 р.н. про те, що в період часу з 23 годин 15 хвилин 09.02.2013 року до 04 годин 30 хвилин 10.02.2013 роки, невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу із жіночої сумочки викрало мобільний телефон "I Phone 4", що належав останньої.

За даним фактом 11.02.2013 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Викрадений у ОСОБА_4 , його мобільний телефон "I Phone 4" IMEI № НОМЕР_1 .
Слідчий СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

В клопотанні просить надати дозвіл на вилечення даного мобільного телефону, виходячи з того, що особа, у якої перебуватиме цей мобільний телефон "I Phone 4" IMEI № НОМЕР_1 на момент встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, може володіти відомостями про обставини, за яких вона отримала цей мобільний телефон, або навіть бути однією з тих, хто викрав мобільний телефон ОСОБА_4 , а тому вилучення зазначеного мобільного телефону для кримінального провадження буде мати як доказове значення, так і можливістю часткового відшкодування завданої злочином шкоди.

Однак, вилучення мобільного телефону в особи, у якої він перебуватиме на момент встановлення його місцезнаходження, є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення.

Виходячи з того, що на момент установлення місцезнаходження розшукуваного мобільного телефону, виникне необхідність здійснити його вилучення на підставі ч. 1 ст. 159 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. А також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з вилученням мобільного телефону будуть створені можливості для його знищення або переховування.

27 лютого 2013 року слідчим суддею Ленінського районного суду був наданий тимчасовий дозвіл до інформації, яка знаходиться в телекомунікаційній мережі, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, та вилучення інформації з номеру мобільного телефону, з якого здійснювались дзвінки в період часу з 11.02.2013 року по теперішній час з телефону "I Phone 4" IMEI № НОМЕР_1 , та відомості про вхідні та вихідні дзвінки абонентів, які здійснювали дзвінки з вищевказаного мобільного телефону, їх прив`язка до базових станцій.

Виходячи з того, що особа, у якої перебуватиме мобільний телефон "I Phone 4" IMEI № НОМЕР_1 на момент встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, може володіти відомостями про обставини, за яких вона отримала цей мобільний телефон, або навіть бути однією з тих, хто викрав мобільний телефон ОСОБА_4 . Тому вилучення зазначеного мобільного телефону для кримінального провадження буде мати як доказове значення, так і можливістю часткового відшкодування завданої злочином шкоди.

Однак, вилучення мобільного телефону в особи, у якої він перебуватиме на момент встановлення його місцезнаходження, є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення. Виходячи з того, що на момент установлення місцезнаходження розшукуваного мобільного телефону, виникне необхідність здійснити його вилучення на підставі ч. 1 ст. 159 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. А також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з вилученням мобільного телефону будуть створені можливості для його знищення або переховування.

Враховуючи те, що особа, у якої на даний час знаходиться викрадений у потерпілої мобільний телефон не встановлена, вважаю можливим розглянути дане клопотання за іі відсутністю.

Суд, вислухавши слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Як зазначено у ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-166 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей и документів задовольнити.

Надати слідчому СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 у випадку встановлення місцезнаходження мобільного телефону "I Phone 4" IMEI № НОМЕР_1 дозвіл на тимчасовий доступ до вищезазначеного телефону з можливістю його вилучення з місця або у особи, в якої він буде знаходитися (за умови, що зазначений телефон не буде знаходитися в місці або особи, яка користується дипломатичним імунітетом).

Строк дії ухвали 1 місяць з дня її поставлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1