АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11сс/790/1832/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року.

Цією ухвалою за клопотанням слідчого відділу СУ ГУМВС України в Харківській області підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 342 КК України ОСОБА_7 , 1989 року народження, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів - до 7 березня 2015 року без визначення застави.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 8 листопада 2014 року за змовою та у групі з ОСОБА_8 , викрав автомобіль «Acura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований на майданчику для паркування автомобілів по вул. Героїв Праці, 7 в м. Харкові, після чого, намагаючись уникнути затримання, та рухаючись на своєму автомобілі «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі «Лозова - Близнюки - Велика Камишувата», на виїзді до м. Лозова Харківської області, не відреагував на законну вимогу працівника міліції ОСОБА_9 зупинитися, та створив аварійну ситуацію - умисно допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_9 , внаслідок чого автомобіль останнього зазнав механічних ушкоджень, а ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження - забиття грудної клітини.

Продовжуючи строк тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а також на те, що заявлені слідчим ризики не зменшилися, а завершити досудове розслідування в межах дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою не уявляється за можливе.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, утримує тяжко хвору матір, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В той же час вважає, що підозра ОСОБА_7 не є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики не доведені.

Прокурор в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Про поважність причини свого неприбуття не повідомив. З клопотанням про необхідність відкладення судового розгляду не звертався.

Тому, з урахуванням положень ч.4 ст. 405 та ч.2 ст. 422 КПК України матеріали за апеляційною скаргою захисника були розглянуті за відсутністю прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Тримання ОСОБА_7 під вартою як запобіжний захід в межах підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України було застосоване до нього ухвалою слідчого судді від 14 листопада 2014 року з посиланням на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у цьому злочині, а також на існування ризиків переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та вчинення ним нового злочину, з констатацією неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Перевірка обґрунтованості цього судового рішення, яке, по суті, заперечується апелянтом, - виходить за межі даного апеляційного провадження.

При цьому відомостей про отримання в процесі досудового розслідування свідчень безпідставності повідомленої ОСОБА_7 підозри в апеляційній скарзі не наведено.

В той же час, стаття 199 КПК України вказує на обов`язок слідчого судді відмовити у продовженні строку тримання під вартою за умови, якщо прокурор, слідчий не доведе, що подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою виправдовують певні обставини, які, з одного боку, свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, а з іншого - перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання цієї особи під вартою.

ОСОБА_7 є мешканцем м. Донецька, не одружений, не працює, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, за яке, в разі визнання ОСОБА_7 винним, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що на даний час заявлені ризики не зменшилися.

Разом з тим, завершити досудове розслідування, строк якого продовжено прокурором до 9 березня 2015 року, не уявляється за можливе до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_7 під вартою у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні не завершене проведення судово-товарознавчої, судово-хімічної та судово-трасологічних експертиз, результати яких можуть вплинути і на характер остаточної підозри ОСОБА_7 .

З огляду на наведене, продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою є виправданим.

Однак, у відповідності до вимог ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вказівка слідчого судді в ухвалі від 26 грудня 2014 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до 7 березня 2015 року цій вимозі закону не відповідає та підлягає корегуванню у спосіб, визначення якого обмежене повноваженнями апеляційної інстанції, передбаченими ч.3 ст. 407 КПК України.

Тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою скасувати в частині визначення граничного строку, на який продовжено тримання ОСОБА_7 під вартою, та визначити строк дії цієї ухвали до 23 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: