Провадження №: 1-кп/752/70/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2015 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Судом визнано доведеним, що 20.05.2014 приблизно об 11.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись м. Києві на Куренівському ринку, в невстановленому слідством місці, придбав у невстановленої слідством особи холодну зброю кортик, яку переніс без встановленого законом дозволу до будинку місцезнаходження якого невідоме. 21.05.2014 року в невстановлений слідством час, обвинувачений ОСОБА_5 вийшов з будинку та переніс кортик, який знаходився у нього за поясом до станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен», де приблизно о 09.00 годині, у службовому приміщенні вищевказаної станції, у присутності двох понятих, під час поверхневого огляду одягу та речей у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено ніж кортик, який згідно висновку експерта № 459 від 09.06.2014 року, є контактною клинковою холодною зброєю колючої дії, а саме кортиком морським офіцерським ВМФ СРСР №0228 зразка 1945 року, виготовленим промисловим способом на Златоусівському інструментальному комбінаті у 1951 році.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що 20.05.2014 року, він придбав за 2 тисячі гривень, на Куренівському ринку кортик для свого племінника, який заховав за пояс. Наступного дня перебуваючи на станції метро «Деміївська» ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, суд керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, одружений, має дитину 2002 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Шкода кримінальним правопорушенням не завдана, цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати на проведення судово - хімічної експертизи №459 від 09.06.2014 року у розмірі 393,12 грн., - покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні не обирався. Проте, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Судові витрати на проведення судово - хімічної експертизи №459 від 09.06.2014 року у розмірі 393,12 грн., стягнути з засудженого ОСОБА_5 (ід.н. НОМЕР_1 ) на користь держави.
Обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1