Справа № 471/1905/13-к
Провадження №1-кп/471/90/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року

Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Губанової В.М.

при секретарі-
Тягнирядно І.Г.

за участю прокурора-
Герасименка С.В.

обвинуваченого-
ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду с-ща Братське
Миколаївської області кримінальне
провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с-ща
Братське Миколаївської області,
українця, громадянина України,
одруженого, маючого на утриманні трьох
малолітніх дітей, не працюючого,
інваліда ІІІ групи, проживаючого
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121
КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2013 року біля 12 години 00 хвилин в
с.Вікторівка Братського району
Миколаївської області, на подвір'ї
домоволодіння ОСОБА_1, яке розташоване
по АДРЕСА_1 вказаного населеного
пункту, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла
суперечка, під час якої у ОСОБА_1 виник
умисел на спричинення останньому
тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій
злочинний умисел, направлений на
спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень
та розуміючи протиправність своїх дій,
ОСОБА_1 взяв із багажника свого
автомобіля марки «ВАЗ-2101»
реєстраційний номер НОМЕР_1 металеве
монтування довжиною 66,2 см., діаметром 2
см., після чого підійшов до ОСОБА_2 та
наніс нею три удари по тулубу
останньому. Внаслідок вказаних ударів
ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2
тілесні ушкодження у вигляді перелому
6 ребра зліва, розриву селезінки із
крововиливом в черевну порожнину,
що відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпеки для
життя.

ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в
скоєні інкримінованого йому злочину.

Згідно ст. 349 КПК України судом визнано
недоцільним дослідження доказів, про
що не заперечують учасники судового
провадження, оскільки вони ніким не
оспорюються.

Визнання вини обвинувачного
підтверджує вчинення злочину, в зв'язку
з чим суд вважає правильною
кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.
121 ч.1 КК України, кваліфікуючими
ознаками якого є умисне тяжке тілесне
ушкодження небезпечне для життя в
момент заподіяння.

При обранні виду та міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про особу обвинуваченого, який
позитивно характеризується за місцем
проживання, не працюючого, маючого на
утриманні трьох малолітніх дітей,
інваліда ІІІ групи, вважає необхідним
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, але не зв'язане з
реальним відбуттям покарання,
застосувавши ст. 75, 76 КК України.

Речові докази: дерев'яна палиця, виріб
для монтування колес, які знаходяться
на зберіганні в кімнаті зберігання
речових доказів Братського РВ УМВС,
згідно вимог п.4 ч.9 ст. 100 КПК України,
необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК
України і призначити покарання - 5
(п'ять) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України
звільнити обвинуваченого ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання,
якщо він на протязі 3 (трьох) років не
здійснить нового злочину і виконає
обов'язок, передбачений п. 2, 3, 4 ст.. 76 КК
України - не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти органи
кримінально-виконавчої служби про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися на реєстрацію до
кримінально-виконавчої інспекції..

Речові докази: дерев'яна палиця, виріб
для монтування колес, які знаходяться
на зберіганні в кімнаті зберігання
речових доказів Братського РВ УМВС, -
знищити.

Вирок може бути оскаржений
обвинуваченим, потерпілим, прокурором
виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст.
394 КПК України в апеляційний суд
Миколаївської області через Братський
районний суд протягом тридцяти днів з
моменту його проголошення.

Суддя -

В.А.Губанова