У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Пошви Б.М.

з участю прокурора захисника

Морозової С.Ю. ОСОБА_1.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 26 липня 2007 року кримінальну справу
за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1. - захисника
засудженого ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4. і ОСОБА_5. на вирок Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця м. Бердичева Житомирської області,

громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,

уродженця м. Самбір Львівської області,

громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

За вироком суду ОСОБА_3 і ОСОБА_2 визнано винними у тому, що вони 16 квітня
2006 року приблизно о 3 год. 30 хв., за попередньою змовою між собою, на вул.
Красіна у м. Бердичеві Житомирської області вчинили розбійний напад на ОСОБА_4
та ОСОБА_5. При цьому ОСОБА_2. підбіг до ОСОБА_4, а ОСОБА_3. - до ОСОБА_5 та,
здавлюючи шию рукою, зігнутою у лікті, завдаючи фізичного болю, повалили їх на
землю.

Після цього ОСОБА_2. почав виривати з рук ОСОБА_4 жіночу сумочку з речами,
а ОСОБА_3. притримував ОСОБА_5, яка лежала на землі. Побачивши, що ОСОБА_2. не
може вирвати у ОСОБА_4 сумочку, ОСОБА_3., залишивши ОСОБА_5, підбіг до ОСОБА_2
та допоміг йому вирвати у ОСОБА_4 сумочку. У цей час до них підбігла ОСОБА_5 і
почала відтягувати ОСОБА_3 в сторону, однак він, схопивши її за голову руками,
повалив на землю та вдарив головою об асфальт.

Заволодівши сумочкою ОСОБА_4, та речами, які знаходилися в ній, а саме,
гаманцем, банківською карткою “Аваль”, мобільним телефоном “Моторола С-15” зі
стартовим пакетом “Київстар Діджус”, пляшкою йогурту, що належали ОСОБА_4, а
також мобільним телефоном “Нокіа 3510-А” із стартовим пакетом “Київстар
Діджус”, що належав ОСОБА_5, а всього майном на загальну суму 899 грн. 89 коп.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_2. із місця злочину зникли.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Житомирської області від 27 березня 2007 року вирок залишено без зміни.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_2., захисник
ОСОБА_1. в інтересах засудженого ОСОБА_3 просять вирок суду змінити,
перекваліфікувати дії засуджених із ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їм
покарання із застосуванням ст. 75 КК України. При цьому посилаються на те, що
застосоване до потерпілих насильство не було небезпечним для їх життя чи
здоров”я та ніяких наслідків за собою не потягло.

У касаційній скарзі потерпілі ОСОБА_4., ОСОБА_5. вказують на те, що засуджені ніяких тілесних ушкоджень
їм не завдали. Крім того, ще до розгляду справи в суді останні добровільно
відшкодували їм матеріальну шкоду та вибачилися. Тому просять призначити
ОСОБА_3. і ОСОБА_2. покарання, не
пов'язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав
касаційні скарги, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення
касаційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних підстав.

Суд, правильно встановивши фактичні обставини вчинення злочину, водночас
допустив неправильне застосування кримінального закону, на що апеляційний суд
не звернув уваги.

Так, дійшовши висновку про те, що засуджені під час заволодіння майном
потерпілих застосували до них насильство, що було небезпечним для їх життя чи здоров'я, суд своє рішення належним чином не мотивував,
залишивши поза увагою наступні обставини.

Як убачається з послідовних показань засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони з
метою заволодіння майном потерпілих - сестер ОСОБА_4 підбігли до них та,
обхопивши рукою, зігнутою у лікті, за шию: ОСОБА_2. - ОСОБА_4, а ОСОБА_3. -
ОСОБА_5, повалили їх на землю, після чого заволоділи майном потерпілих.

Зазначені обставини розвитку подій та характер застосованого насильства
підтвердили у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4. та ОСОБА_5., вказавши, що
від цих дій засуджених вони відчули фізичний біль, але це не створювало загрози
для їх здоров'я чи життя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № НОМЕР_1 у ОСОБА_4 виявлено
тілесне ушкодження у вигляді подряпин на дистальній фаланзі правої кисті, яке
відноситься до легких тілесних ушкоджень без розладу здоров'я (а. с. 119).

З акту судово-медичного обстеження ОСОБА_5 № НОМЕР_2 вбачається, що
будь-яких видимих тілесних ушкоджень у неї не виявлено (а. с. 18).

З пояснень у судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_6. убачається, що судово-медичних
даних, які б підтверджували факт здавлення шиї потерпілих немає; застосований
засудженими захват шиї потерпілих у даному конкретному випадку не створював
небезпеки для їх життя чи здоров'я.

Враховуючи наведені дані в їх сукупності, колегія суддів вважає, що
висновок суду про те, що засудженими було застосоване до потерпілих насильство,
яке хоча і не спричинило шкоду життю чи здоров'ю потерпілих, але було
небезпечним для їх життя чи здоров'я в момент заподіяння, є необґрунтованим та
суперечить матеріалам справи.

За таких обставин дії засуджених підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК
України.

При призначенні покарання засудженим колегія суддів враховує ступінь
тяжкості вчиненого ними злочину, дані про їх особи, з яких убачається, що вони
до кримінальної відповідальності притягуються вперше, раніше ні в чому осудному
помічені не були, на спецобліках не перебували, працюють, позитивно
характеризуються за місцем проживання та роботи, є особами молодого віку.

В якості обставин, що пом'якшують покарання засуджених колегія суддів
визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого потерпілим збитку.

Крім цього, колегія суддів враховує і позицію потерпілих, які просять
пом'якшити покарання засудженим.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням наведених
даних про особи винних, колегія суддів вважає можливим на підставі ст. 69 КК
України призначити ОСОБА_3. та ОСОБА_2. основне покарання нижче від найнижчої
межі, встановленої в санкції ч. 2 ст.
186 КК України.

Разом з цим, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, підстав для
звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням, як про це
ставиться питання у касаційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 395-396 КПК України. колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_1. в інтересах
засудженого ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4. і ОСОБА_5. задовольнити частково.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2007
року з м і н и т и: перекваліфікувати дії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з ч. 2 ст.
187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та призначити за цим законом із
застосуванням ст. 69 КК України покарання - ОСОБА_3. 2 (два) роки позбавлення
волі; ОСОБА_2. 2 (два ) роки позбавлення волі.

У решті цей вирок залишити без зміни.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Верещак
В.М. Пошва Б.М.