Справа № 185/5020/15-к
Провадження № 1-кп/185/329/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000733 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився

в м. Павлограді, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-технічна, розлученого, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11 грудня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк 100 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23 січня 2015 року до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області надійшов вирок Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року згідно якого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, ОСОБА_4 було призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

09 лютого 2015 року в Павлоградському МРВ КВІ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування у вигляді громадських робіт, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку. У відповідності до ч. 3 ст. 13 КВК України 09 лютого 2015 року заступником начальника Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 було винесено постанову про встановлення дня явки ОСОБА_4 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області - перший понеділок кожного місяця. З постановою ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис.

09 лютого 2015 року ОСОБА_4 було вручено направлення на громадські роботи до комунального підприємства «Затишне місто» місто Павлограда де ОСОБА_4 повинен приступити до праці не пізніше ніж 12 лютого 2015 року. Останньому було роз`яснено порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт де він повинен працювати по 4 години в день у вільний від роботи чи навчання час, але не менше ніж 25 годин, а також доведено ст. 38 ч. 2 КВК України, про що він зазначив в письмовому поясненні.

ОСОБА_4 , склав графік виходу на громадські роботи в лютому 2015 року, а саме 14 лютого 2015 року, 15 лютого 2015 року, 21 лютого 2015 року, 22 лютого 2015 року та 28 лютого 2015 року з 8.00 год. до 12.00 год. по 4 годин в день, що становить лише 20 годин та суперечить ч. 2 ст. 38 КВК України.

23 лютого 2015 року старшим інспектором Павлоградського МРВ КВ1 в Дніпропетровській області майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , був здійснений вихід до комунального підприємства «Затишне місто» міста Павлограда, для здійснення перевірки виконання вироку суду ОСОБА_4 до покарання у вигляді громадських робіт про що було складено письмовий акт. В акті зазначено що 22 лютого 2015 року для відбуття призначеного покарання за графіком ОСОБА_8 не з`явився та причину не виходу не повідомив, але до комунального підприємства «Затишне місто» міста Павлограда прибув хлопець, який назвався ОСОБА_9 та намагався відпрацювати за останнього громадські роботи, якого до праці працівники КП «Затишне місто» не допустили.

25 лютого 2015 року ОСОБА_8 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області за викликом, для з`ясування причини не виходу на громадські роботи у лютому 2015 року згідно складеного останнім графіка, про що ОСОБА_8 надав письмове пояснення що він не виходив на громадські роботи в зв`язку з тим що перебував на роботі, але працює не офіційно та надати довідку з роботи не може та інших підтверджуючих документів поважної причини у нього не має, за що ОСОБА_10 було винесено повторно письмове попередження.

10 березня 2015 року до Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області надійшов табель за лютий 2015 рік на ОСОБА_4 , згідно якого він повинен був відпрацювати 20 годин, а фактично відпрацював лише 1,5 годин. Не зважаючи на те що ОСОБА_4 не одноразово було роз`яснено порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідки ухилення від відбування покарання станом на теперішній час графік на березень 2015 рік не складав.

31 березня 2015 року заступником начальника Павлоградського МРВ КВІ в Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 , був здійснений вихід до комунального підприємства «Затишне місто» міста Павлограда, для здійснена перевірки виконання вироку суду ОСОБА_4 до покарання у вигляді громадських робіт не приступив про що було складено письмовий акт.

ОСОБА_4 продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто», для відпрацювання громадських робіт, про причину не явки нікому не повідомив чим ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, не відбував громадські роботи в КП «Затишне місто» чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з присуджених йому Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 100 (ста) годин громадських робіт відпрацював лише 1,5 годин, невідпрацьований час складає 98,5 годин, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Крім того, 06 квітня 2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , став виражатись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 . Після чого, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Тоді ж, 06 квітня 2015 року о 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні квартири за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , на ґрунті особистої неприязні, за допомогою пластикових пляшок, які ОСОБА_4 тримав в руках, хаотично наніс три удари з правої сторони в область обличчя ОСОБА_3 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 120 від 21 квітня 2015 року, у вигляді гематом та синців в області обличчя та голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та суду показав, що йому вироком було призначено покарання 100 годин громадських робіт. Він пішов до кримінально-виконавчої інспекції. Був складений графік, однак 08 березня 2015 року заклад був закритий. Так, як він неофіційно працює, то в інші дні він не міг відпрацьовувати. Його попереджали два чи три рази. Він відпрацював 1,5 години. Він повинен працювати по чотири години. Він попереджався про кримінальну відповідальність у разі не відпрацювання.

06 квітня 2015 року біля 21.00-22.00 годині у нього з потерпілою у неї вдома по АДРЕСА_3 номер будинку він не знає в м. Павлограді в процесі сварки він пластиковими пляшками наніс їй декілька ударів в область голови, в область скроні і пішов. В скоєному щиро розкаявся.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що з обвинуваченим у неї спільна дитина. У відносинах з ним не перебуває. 06 квітня 2015 року біля 21.30 годині ОСОБА_11 постукав до неї до квартири АДРЕСА_2 . Вона потім відкрила двері, він зайшов до квартири і пластиковою пляшкою наніс два удари по голові і третій удар під праве око. Вона вибігла в коридор квартири і присіла, де він ще раз наніс їй удар з лівої сторони в голову і потім пішов. Покарання на розсуд суду.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої і дослідженням письмових доказів та документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Поданням з Павлоградської МРВ КВІ про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт /Т. 2 а.к.п. 8-9/.

Графіком виходу на роботу ОСОБА_4 з 14 по 28 лютого 2015 року /Т. 2 а.к.п. 18/.

Попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбуття покарання від 25 лютого 2015 року / Т. 2 а.к.п. 22/.

Табелем виходу на роботу ОСОБА_4 з 14 по 28 лютого 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_4 з 14 по 28 лютого 2015 року відпрацював 1,5 години /Т. 2 а.к.п. 23/.

Попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбуття покарання від 09 квітня 2015 року / Т. 2 а.к.п. 28/.

Висновком експерта № 120 від 21 квітня 2015 року, згідно якого, згідно довідки з травмпункта на момент звернення 07 квітня 2015 року у ОСОБА_3 було виявлено гематоми скроневої області справа та гематоми навколо правого ока. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, що діяли за ударним механізмом з місцем прикладення діючої сили у вищезазначені області. Виявлені тілесні ушкодження в області голови та обличчя у вигляді гематом та синців за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Тілесні ушкодження могли утворитися в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації. Тілесні ушкодження в області голови могли утворитися як показувала потерпіла ОСОБА_3 під час слідчого експерименту /Т. 2 а.к.п. 63-64/.

Враховуючи показання обвинуваченого та потерпілої, досліджених письмових доказів, бажання обвинуваченого та потерпілої не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 суд вважає правильно кваліфіковано:

- за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт.

- за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /Т. 1 а.к.п. 79/, раніше судимий /Т. 2 а.к.п. 11-13, 76, 85/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /Т. 2 а.к.п. 77, 81/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді арешту та громадських робіт в межах санкції статей за інкриміновані йому кримінальні правопорушення з застосуванням правил ст. 70 КК України за сукупністю злочинів та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України з застосуванням ст. 72 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_4 , вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у вигляді 98,5 годин громадських робіт перевести в 12 днів арешту, з розрахунку один день арешту відповідає восьми годинам громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у вигляді арешту строком на 10 (десять) днів і за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбуття покарання обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1