Код суду 233 Справа № 233/2520/15-к
Вирок
Іменем України
22 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, росіянина, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, який працює гуміровщиком на державному підприємстві Костянтинівський хімічний завод, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 294 ч.1, 186 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи громадянином України, грубо ігноруючи конституційні права громадян України про свободу, честь і гідність особи, передбачені Конституцією України, а саме: ст. 21 Конституції України, згідно з якою усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, ст. 28 Конституції України - кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 29 Конституції України - кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, діючи умисно, вчинив активну участь у масових заворушеннях, на території міста Костянтинівка Донецької області, за наступних обставин:
16 березня 2015 року, в період часу приблизно з 16 години до 19 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , приймаючи активну участь у масових заворушеннях, спровокованих дорожньо-транспортною пригодою за участю військовослужбовців ЗСУ, внаслідок якого були смертельно травмовані та постраждали мешканці міста Костянтинівки, перебував на місті ДТП, розташованому на перехресті вулиці Калініна з проспектом Ломоносова у місті Костянтинівка Донецької області, де приблизно о 18.00 год., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, разом з невстановленими особами, підтримуючи активну участь та сприяючи своєю поведінкою масовим заворушенням, оточивши службовий автомобіль марки «Фольксваген-Пасат, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний УМВС України в Сумській області, на якому для оформлення ДТП прибули співробітники групи зведеного загону міліції УМВС України в Сумській області - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та був розташований на вищевказаному перехресті вулиці Калініна та проспекту Ломоносова міста Костянтинівки, після чого, прорвавшись крізь натовп, з метою вчинення самосуду над особами, що знаходились у автомобілі яких натовп помилково сприймав як військовослужбовців ЗСУ, разом з іншими не встановленими особами оточили зазначений автомобіль та перевернули автомобіль на дах, пошкодивши кузов та інші його частини, вчинивши таким чином погром.
Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, пов`язані з активною участю в масових заворушеннях, в цей же день, 16.03.2015 року, приблизно о 19 годин 30 хвилин, з метою самосуду та захоплення будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому тимчасово дислокувались співробітники групи зведеного загону міліції УМВС України в Сумській області, разом з іншими невстановленими особами прибув до будівлі зазначеного гуртожитку, а після того, як інші особи з числа невстановлених активних учасників масових заворушень пошкодили вхідні двері та розібрали елементи укріплення доступу до будівлі (мішки з піском), разом з вказаними особами проник на перший поверх гуртожитку, таким чином захопивши його, заблокувавши на інших поверхах співробітників міліції, чим активно перешкоджав виконанню ними своїх службових обов`язків.
Крім того, ОСОБА_5 16 березня 2015 року приблизно о 19 годин 30 хвилин, знаходячись за місцем тимчасового мешкання учасників АТО - в приміщенні гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час відбувалися масові заворушення, спровоковані дорожньо-транспортною пригодою за участю військовослужбовців ЗСУ, внаслідок якого були смертельно травмовані та постраждали мешканці міста Костянтинівки, діючи навмисно та незаконно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужого майна, перебуваючи в приміщенні гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволодів випадково виявленим в одній із житлових кімнат гуртожитку особистим майном співробітника міліції ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном NOKIA 1280, у комплекті з зарядним пристроєм, вартістю 200 грн., чип-картою оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 25 грн, чохлом для мобільного телефону, вартістю 80 грн., електричним ліхтарем, вартістю 50 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 355 грн. Заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_12 зник з місця події та розпорядився ним за власним розсудом.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в пред`явленному йому обвинуваченні в об`ємі, встановленому вироком, визнав повністю, не оспорюючи при цьому фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненні правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_11 звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за його відсутності, цивільний позов не заявив, просив призначити покарання на розсуд суду. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілого.
Згідно ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд пересвідчився в тому, що зазначені особи правильно розуміють обставини, що ніким не оспорюються та роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини а апеляційному порядку.
Суд прийшов до переконання, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_12 , які він вчинив 16 березня 2015 року, необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 294 КК України, як активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувались погромами та захопленням будівель, його ж умисні дії, які він вчинив 16 березня 2015 року, необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж)
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, має постійне місце роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.
До обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить його щире каяття.
З урахуванням всіх обставин по справі і даних про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши при цьому йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, при цьому одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину, оскільки цілі покарання, передбачені ст. 50 КК України, можуть бути досягнуті лише при призначенні саме такого покарання і за правилами ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупностю злочинів.
Процесуальні витрати, цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон NOKIA 1280, зарядний пристрій, чохол для мобільного телефону, електричний ліхтар, повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_11 , слід визнати йому повернутими. ( а.п. 156-157).
Керуючись ст. ст. 349, 368- 371, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст.294 КК України та ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 294 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 тримання під вартою, скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон NOKIA 1280, зарядний пристрій, чохол для мобільного телефону, електричний ліхтар, повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_11 , визнати йому повернутими.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя