Справа № 361/3064/15-к
Провадження № 1-кп/361/210/15
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
16 червня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, із середньою освітою, міра запобіжного заходу на даний час не обиралась, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України,-
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України, надійшов до суду 28 квітня 2015 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувалися.
Ухвалою суду від 29 квітня 2015 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Неодноразово в підготовче судове засідання не з`являвся обвинувачений ОСОБА_6 в зв`язку з чим судові засідання відкладались.
Сьогодні, 16 червня 2015 року, в черговий раз не з`явився обвинувачений ОСОБА_6 , хоча про день і час судового засідання належним чином повідомлений телефонограмою, причини неявки суду не повідомив.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт і реєстр матеріалів відповідають вимогам чинного законодавства та не заперечував приєднати до матеріалів справи заявлені письмово потерпілим клопотання та цивільний позов. Також прокурор вказав, що справа підсудна суду і клопотання потерпілого про повернення обвинувального акта на до оформлення не підлягає задоволенню, оскільки не встановлення кількості осіб, що вчинили злочин не є підставою для повернення цього акта.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта на до оформлення, оскільки на його думку слідчі органи спотворили фактичні обставини справи і порушили норми чинного законодавства.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників процесу суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Згідно до вимог ст.314ч.3п.3 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.291ч.2п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , як того вимагає чинна норма процесуального закону, не відповідає вищенаведеним вимогам, складений на низькому професійному рівні, не містить правильного формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинувачення, зокрема не вказано в мотивувальній частині кваліфікуючої ознаки ч.3ст.185 КК України проникнення у сховище.
Зокрема, вказане формулювання обвинувачення, а саме відповідно до тексту оригіналу викладено наступним чином: « ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 27.03.2015, приблизно о 00:30, перебуваючи на території домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння майном належним ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, тим самим створивши всі необхідні умови для реалізації свого злочинного умислу, вирішив таємно викрасти металеву ванну, яка знаходилась на території вказаного вище домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна належного ОСОБА_4 , цього ж дня, приблизно о 00:35, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 взяв вище вказану металеву ванну та потягнув її в сторону паркану даного домоволодіння, після чого витягнув металеву ванну за межі домоволодіння, через отвір у паркані, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, а саме металевою ванною, вагою 105 кілограм. Вартість одного кілограму чорного металобрухту, згідно довідки товарознавця становить 2,90 гривень. Вартість металевої ванни складає 304,5 гривень.
У подальшому ОСОБА_6 , з викраденим майном, був затриманий співробітниками міліції.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище? ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.185 КК України».
Таким чином викладений зміст обвинувачення вказує на його неконкретність, не зазначено кваліфікуючої ознаки проникнення у сховище, не зрозуміло коли виник умисел на крадіжку до проникнення чи вже підозрюваний перебував на території домоволодіння. Відповідно резолютивна частина обвинувачення в якій вказана кваліфікуюча ознака проникнення у сховище суперечить описовій частині в якій нічого не вказано про проникнення.
Вказані недоліки порушують права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, оскільки обвинувачення не конкретне, фактичні обставини викладені поверхнево, без вказівки кваліфікуючої ознаки пред`явленого обвинувачення «проникнення», що позбавляє можливості обвинуваченого належним чином захищатись від такого обвинувачення.
Крім цього, потерпілий ОСОБА_4 в заявленому клопотанні про повернення прокурору обвинувального акта вказує на те, що слідство проведено поверхнево без встановлення фактичних обставин крадіжки, а прокурор поставився до перевірки та затвердження обвинувального акта недбало, внаслідок чого були порушенні його права, викрадене майно оцінено як металобрухт.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваного ОСОБА_6 прокурор порушив вимоги чинного законодавства.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_6 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого на захист, передбачені п.1ч.3ст.42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заява прокурора проте, що обвинувачення можливо змінити в судовому засіданні суд вважає безпідставним, оскільки такі порушення законодавства виявлені на цьому етапі, тому вони повинні бути усунутими безпосередньо при їх виявленні, а не проводити тривалі судові процеси в яких змінювати обвинувачення тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, зокрема ст.7 п.21 КПК України розумності строків.
Крім того, потерпілий ОСОБА_4 вказує на порушення законодавства при розслідуванні та звертає увагу на те, що в нього виникають сумніви щодо проведеного розслідування згідно чинного законодавства.
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого б відповідав вимогам ст.374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Щодо поданої потерпілим позовної заяви то суд вважає, що приймати по ній рішення зараз передчасно.
Відповідно до вимог ч.3ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Прокурор в судовому засіданні щодо міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 ніяких клопотань не заявляв, тому і суд не вважає за необхідне обирати такому запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1