У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кузьменко О.Т., Скотаря А.М.

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

потерпілої

ОСОБА_3

та засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Київської області від 7
листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець сел. Лобва Новолялінського
району Свердловської області, громадянин Росії, не працюючий, судимий:

- 20.11.2002р. вироком Апеляційного суду Луганської області за п.13 ч.2 ст.
115 КК України на 11 років позбавлення волі;

- 24.06.2005р. вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської області за ч.1 ст. 115 КК України із застосуванням
ч.4 ст. 70 КК України на 12 років 6 місяців позбавлення волі, -

засуджений за п. 13 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно призначено
засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, будучи особою, яка раніше вчинила
умисне вбивство, 3.12. 2001р. близько 5
години, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, у літній кухні АДРЕСА_1 на
грунті неприязних стосунків вчинив умисне вбивство ОСОБА_2, нанісши йому обухом
сокири не менше двох ударів в лицьову частину голови, внаслідок чого заподіяв
відкриті переломи кісток черепа та інші ушкодження, від яких
ОСОБА_2 на місці помер.

У касаційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи
фактичні обставини справи, вказує на необ'єктивність досудового та судового
слідства по справі, що призвело до необгрунтованого висновку суду про наявність
у нього умислу на вбивство ОСОБА_2. Просить з урахуванням написання ним явки з
повинною, неналежної поведінки потерпілого, яка призвела до конфлікту, змінити
вирок та пом'якшити призначене покарання. Засуджений також указує про
неправильне обчислення судом початку строку відбуття ним покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого,
який підтримав касаційну скаргу, потерпілої про залишення вироку без змін,
прокурора, який вважав необхідним частково задовольнити скаргу, змінити вирок
та виключити з його мотивувальної частини вказівку про наявність обставини, що
обтяжує покарання - рецидив злочину та зарахувати в строк покарання ОСОБА_1
покарання, відбуте ним за вироком від 24 червня 2005р., вивчивши матеріали
справи, доводи касаційної скарги, заперечення потерпілої на неї, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Засуджений під час досудового та судового слідства не заперечував факту
нанесення ним за вказаних у вироку обставин ударів ОСОБА_2 обухом сокири в
лицьову частину голови, заподіяння останньому тілесних ушкоджень несумісних з
життям. При цьому ОСОБА_1 вказував, що під час нанесення ним ударів ОСОБА_2
лежав на дивані.

Винність ОСОБА_2 також доведена показаннями потерпілої ОСОБА_3, свідка
ОСОБА_4, який підтвердив сумісне вживання спиртних напоїв з ОСОБА_5 та ОСОБА_2
на запрошення останнього в його помешканні, даними протоколу огляду місця
події, висновком судово- дактилоскопічної експертизи, згідно з яким на
предметах, вилучених на місці події, виявлені сліди пальців рук, які залишені
засудженим, висновком судово- медичної
експертизи, яким установлено, що смерть
ОСОБА_2 настала в результаті відкритих переломів кісток черепа. З висновку цієї експертизи
також убачається, що виявлені в області голови ОСОБА_2 тілесні ушкодження
утворились від не менше двох ударів тупим твердим предметом з прямокутною вдаряючою поверхнею, яким міг
бути обух сокири. При цьому найбільш вірогідно постраждалий знаходився в
положенні лежачи на спині або на правому боці.

Визначаючи спрямованість дій засудженого, суд обгрунтовано визнав про
наявність у нього умислу на вбивство ОСОБА_2. Як правильно зазначив у вироку
суд першої інстанції, про це свідчать спосіб та знаряддя злочину, характер та
локалізація виявлених у потерпілого поранень.

Згідно з наявної в справі копії вироку Смілянського міськрайсуду Черкаської
області від 24.06.2005р. ОСОБА_1 визнаний винним за ч.1 ст. 115
КК України у вчиненні 2.05.2001р.
умисного вбивства ОСОБА_6. Таким чином, умисне вбивство ОСОБА_2 ОСОБА_1 скоїв,
будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство. За таких обставин дії засудженого правильно
кваліфіковані за п. 13 ч.2 ст. 115 КК України.

Суд, ураховуючи, що ОСОБА_1 вчинив у стані алкогольного сп'яніння особливо
тяжкий злочин, пов'язаний з позбавленням життя іншої людини, дані про особу
засудженого, які свідчать про його виключну небезпечність для суспільства,
прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання
у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд не міг розцінити як пом'якшуючу покарання обставину явку з
повинною ОСОБА_1, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент
написання ним явки в органу розслідування були дані щодо причетності
засудженого до злочину ( т.1, а.с. 63).

Що ж стосується поведінки ОСОБА_2, то згідно з показаннями ОСОБА_1 він
вчинив вбивство ОСОБА_2 після того, як сварка між ними закінчилась, потерпілий ліг спати і ніяких дій, які б
спонукали ОСОБА_1 застосовувати до нього насильство, не вчиняв.

Матеріалами справи не встановлено
необ'єктивності досудового та судового слідства, яка б потягла неправильну
кваліфікацію дій винного та вплинула на призначення йому покарання.

Разом з тим, суд при призначенні ОСОБА_1 покарання помилково послався на
обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за
п.13 ч.2 ст. 115 КК України за ознакою вчинення умисного вбивства особою, яка
раніше вчинила умисне вбивство, тому
відповідно до ч.4 ст. 67 КК України, якою передбачено, що, якщо будь -яка з
обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього
Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз
ураховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Тому з вироку належить виключити вказівку про
наявність обтяжуючої обставини - рецидив злочину.

Крім того, призначаючи винному остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70
КК України, суд не зарахував у його строк
покарання, відбуте ОСОБА_1 за попереднім вироком, згідно з яким він відбуває покарання з 19.07.2002р. ( т.2,
а.с. 65). Тому вирок у цій частині підлягає зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

З мотивувальної частини вироку Апеляційного суду Київської області від 7
листопада 2006 року щодо нього виключити посилання на обставину, що обтяжує
покарання - рецидив злочину.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_1 покарання, відбуте ним за вироком від
24 червня 2005р. - з 19 липня 2002року по 23 червня 2005 року.

У решті вирок залишити без змін.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. КУЗЬМЕНКО
О.Т. СКОТАРЬ А.М.