Справа № 1-671/11
Провадження № 1/1015/3707/11
В И Р О К

іменем України

29.09.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Черната О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

В липні 2009 року близько 16 години ОСОБА_1, перебуваючи на горі поблизу присадибної ділянки в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області, знайшов обріз мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці 16 калібру, після чого незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі дану рушницю, переніс вулицями с. Ходосіївка до місця свого проживання ,де зберігав до 24.06.2011 року.

24.06.2011 року близько 22 години 30 хвилин під час огляду території за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосіївка, вул. Островського, 30, працівниками міліції було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці 16 калібру б/н, який ОСОБА_1 незаконно зберігав за місцем свого проживання.

Згідно висновку балістичної експертизи №409ВКД від 18.07.2011 року, наданий на дослідження предмет являється вогнепальною зброєю обрізом мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці марки «ИЖ-18», 16-го калібру, № б/н, придатний для стрільби мисливськими набоями 16-го калібру.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому діянні визнав повністю та підтвердив суду обставини вчиненого, суду пояснив, що в липні 2009 року, оглядаючи земельні ділянки, які надавалися людям під городи, на горі біля «хреста» побачив господарську сумку, в якій була тканина темного кольору, загорнута в поліетилен, забрав її собі та заніс за місцем свого проживання. Наступного дня вирішив подивитися що знаходиться в сумці, виявив там обріз мисливської рушниці та 3 патрони до неї, які вирішив сховати про всяк випадок. Заховав знахідку за диваном у літній кухні, де він з дружиною проживали. Якось до них в гості приїздив брат дружини, якому він розповів про знахідку, який коли приїхав наступного разу привіз 8 патронів до неї, але йому він сказав, що вже викинув обріз. Патрони залишив у себе. 24.06.2011 року близько 21 години він вирішив викинути обріз, виніс сумку з ним на вулиця, на якийсь час відлучився і почув постріли. Коли підійшов, то зрозумів, що його співмешканка дістала обріз із сумки та зробила два постріли у повітря. Він також вирішив спробувати та зробив один постріл. Після цього вирішив викинути обріз, але сів покурити. Саме тоді приїхали працівники міліції, які під час огляду території виявили обріз та 3 гільзи, а під час огляду приміщення літньої кухні 8 патронів. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Окрім визнання підсудним своєї вини в інкримінованому йому діянні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені у справі, а саме: постановою від 01.07.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 263 КК України (а.с.1); рапортом старшого ДІМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу обставин виявлення злочину (а.с.3); рапортом від 24.06.2011 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про отримання від ОСОБА_2 повідомлення телефоном про здійснення пострілів (а.с.5); протоколом огляду місця події від 24.06.2011 року, під час якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на зброю, 3 предмети схожі на гільзи, 8 предметів, схожих на патрони (а.с.6-7); висновком спеціаліста №344ВКД від 01.07.2011 року (а.с.16-19); висновком експерта №409ВКД від 18.07.2011 року, відповідно до якого наданий на дослідження предмет являється вогнепальною зброєю обрізом мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці марки «ИЖ-18» 16-го калібру № б/н, придатний для стрільби мисливськими набоями 16-го калібру; надані на дослідження набої являються мисливськми набоями 16-го калібру, які застосовуються в гладко ствольній мисливській зброї 16-го калібру, являються боєприпасами, придатні для стрільби; надані на дослідження гільзи боєприпасами не являються та для стрільби не придатні (а.с.24-27); постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ст.. 263 КК України в частині незаконного поводження, носіння, зберігання, придбання бойових припасів (а.с.29); протоколом очної ставки від 16.07.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.50-52); протоколом очної ставки від 16.07.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.53-56); протоколом огляду речових доказів від 18.07.2011 року (а.с.83); постановою про приєднання до справи речових доказів від 18.07.2011 року (а.с.84); постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.296 КК України (а.с.85-86); постановою про виділення кримінальної справи з кримінальної справи в окреме провадження та порушення кримінальної справи (а.с.110-111).

Суд вважає, що підсудний давав правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне поводження зі зброєю, тобто носіння, зберігання, придбання, передача вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1 раніше не судимий, за місцем проживання має посередні характеристики (а.с. 82), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 81), обставиною, що помякшує покарання підсудного відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, суд вважає можливим призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті з випробуванням, оскільки приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. ст. 81, 330 КПК України.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню при розгляді виідленої в окерме провадження кримінальної справи № 13-8429 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 Кк України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по справі: обріз мисливської рушниці «ИЖ-18» 16-го калібру № б/н, пять патронів 16-го калібру, шість гільз 16-го калібру, протяжку каналу ствола, упаковані в поліетиленовий пакет білого кольору, які зберігаються в камері речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 84) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко