Справа № 1-кп/487/446/15 Провадження №1-кп/487/446/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва матеріали кримінального провадження №1-кп/487/446/15 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованаго та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням було встановлено, що у 2014 році, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 отримав від своїх родичів металевий предмет, зовні схожий на кастет та став його незаконно носити та зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу.

07.05.2015 року ОСОБА_4 біля магазину "Обжора", розташованого по вул. Генерала Карпенка в м.Миколаєві був затриманий співробітниками Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та доставлений до службового приміщення райвідділу.

Після чого, в службовому кабінеті на прохання співробітників міліції ОСОБА_4 видав металевий предмет, зовні схожий на кастет, який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта № 128 від 11.05.2015 року, наданий на екпертизу металевий предмет, зовні схожий на кастет, вилучений у ОСОБА_4 , є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії-кастетом, який виготовлений промисловим способом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002461 від 11.05.2015 р., слідчим СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області за погодженням з прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва 28.05.2015 року була висунута підозра ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Після повідомлення про підозру, 23 червня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, при необхідності сприяти розслідуванню кримінального провадження у з*ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні. Обвинувачений свою вину у скоєні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесений, згідно з положеннями ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї №128 від 10.05.2015 року у сумі 184 гривні 14 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ: кастет, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області, підлягає знищенню.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468-470, 472-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2015 року між прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002461 від 11.05.2015 р.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 184 гривні 14 копійок за проведення експертизи холодної зброї №128 від 10.05.2015 року. Речовий доказ: кастет, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області, знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1