Справа № №138/3789/14-к (провадження №11-кп/772/362/2015)
Провадження №11-кп/772/362/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши 21 квітня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000778 від 08.11.2014 р. за апеляційними скаргами: заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року, яким, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,
освіта середня, не одруженого, працюючого слюсарем
в ФОП " ОСОБА_10 " в м. Обухів
Київської області, раніше не судимого, -
визнано винним та засуджено за ст. 15 ч. 2, ст. 369 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування обраного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи.
Вирішено питання речових доказів, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, 8.11.2014 біля 02 год. 15 хв. в м. Могилів-Подільському Вінницької області інспектором ВДАІ Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області відносно ОСОБА_7 складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-2, 126, 130 КУпАП, після чого автомобіль марки Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, транспортовано на штрафний майданчик Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області.
У подальшому ОСОБА_7 близько 11 год. 20 хв. 08.11.2014, перебуваючи в кабінеті №6 - "зал засідань" відділення ДАІ Могилів-подільського МВ УМВС України у Вінницькій області, розташованого по вул. Сагайдачного, 4 у м. Могилів-Подільському Вінницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на дачу неправомірної вигоди начальнику ВДАІ Могилів-Подільського МВ УМВС ОСОБА_11 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, з кишені штанів витяг грошові кошти в сумі 1500 гривень та поклав на робочий стіл, пояснивши, що це для швидкого повернення його автомобіля з штрафного майданчика Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області та уникнення адміністративної відповідальності за вчиненні напередодні адміністративні правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для проведення злочину до кінця, проте останній не довів свій злочинний намір до кінці з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_11 відмовився від отримання неправомірної вигоди та викликав слідчо-оперативну групу Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора ОСОБА_9 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Також, прокурор просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та призначити покарання за ст. 15 ч. 2, ст. 369 ч. 3 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та зі спеціальною конфіскацією. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування обраного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання, передбачене ст. 369 ч. 3 КК України з мінімальним іспитовим строком, пояснюючи це тим, що вирок суду щодо нього є занадто суворим.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляції та заперечував проти апеляції обвинуваченого; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляції та заперечував проти апеляції прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України не звернув увагу, що Законом України № 1261 від 13.05.2014 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України" до Кримінального кодексу України внесено зміни.
При цьому, в даній редакції санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої та із спеціальною конфіскацією.
Згідно ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення злочину, передбаченого статтею 354 та статтями 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 розділу XVII Особливої частини цього Кодексу, або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого зазначеними статтями.
Згідно прикінцевих положень вказаного закону України зміни до ч. 3 ст. 369 КК України, ст. 69-1 КК України набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та дія цього Закону поширюється на злочини та суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, які були вчинені після набрання чинності цим Законом.
Закон України № 1261 від 13.05.2014 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України" опубліковано 03.06.2014 в офіційному виданні Голос України, тобто набрав чинності з 04.06.2014 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_7 вчинив 08.11.2014 року, тобто після набрання чинності вказаним законом, тому його положення мають бути в обов`язковому порядку застосовані до обвинуваченого, у тому числі щодо призначення такого обов`язкового заходу кримінально-правового характеру як спеціальна конфіскація.
При цьому суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, не врахував роз`яснення п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", відповідно до яких спеціальна конфіскація , у випадках передбачених санкцією статті, застосовується і при прийнятті рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Таке неправильне застосування кримінального закону призвело до того, що при ухвалені вироку та призначені покарання ОСОБА_7 суд не врахував, що санкцією ч. З ст. 369 КК України передбачена обов`язкова спеціальна конфіскація та безпідставно її не призначив.
Тобто, суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення.
Щодо апеляційної скарги ОСОБА_7 про зменшення іспитового строку відбування покарання, то колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, Апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.02.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та зі спеціальною конфіскацією, а саме 1500 грн., які знаходяться в пакеті № 1380953в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області0. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
В іншій частині вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.02.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України залишити без змін.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту його оголошення.

Судді:
З оригіналом згідно: