Справа №1-55/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня
2007 року Білопільський районний суд Сумської області в складі.

головуючого судді Конєвой
Л.К.

при
секретарі Супрун Г.Г.

3 участю
прокурора Омельченко С.М.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника служби у справах неповнолітніх Корнієнко В.І.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі справу про
обвинувачення ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українка, гр.
України, не одруженої, учениці ІНФОРМАЦІЯ_2, освіта 9 класів, уродженки та
мешканкиАДРЕСА_1, раніше не судимої за ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 скоїла
таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Цей злочин
скоєно при слідуючих обставинах.

08.12 2006 року у обідню пору неповнолітня ОСОБА_3, знаходячись у будинку своєї
знайомої ОСОБА_2, який розміщений в АДРЕСА_2, шляхом вільного доступу, таємно
викрала картку по заробітній платі НОМЕР_1 і кредитну картку НОМЕР_2, що видані
СФКБ "Приватбанк" ОСОБА_2, які вартості не мають, а також шматок
паперу, що вартості немає, на якому були зазначені пінкоди до рахунків цих
карток. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне
викрадення грошей із банківських рахунків ОСОБА_2, 8.12.2006 року біля 14 год.
30 хвилин, неповнолітня ОСОБА_3, скориставшись раніше викраденими картками та
пінкодами до них, таємно зняла і викрала із банківського рахунку НОМЕР_2
ОСОБА_2 грошові кошти на суму 1400 грн., а 9.12.2006 року біля 9 год. 30 хвилин
неповнолітня ОСОБА_3 скориставшись банківською карткою НОМЕР_1 та
карткоюНОМЕР_2 зняла і таємно викрала грошові кошти на суму 1010 грн., а всього
грошових коштів на загальну суму 2410 грн. Викрадені 8 та 9.12.06 р. гроші
ОСОБА_3 використала у своїх корисних цілях.

Факт скоєння
ОСОБА_3 цього злочину підтверджується наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 винною себе визнала
повністю і пояснив, що із ОСОБА_2 підтримує дружні стосунки близько півтора
року і щотижня ходила в гості додому до ОСОБА_2, тому знайома із її мамою та
братом і підтримувала з ними нормальні стосунки. 08.12.06 року у обідню пору
вона пішла до господарства ОСОБА_2, яке розташоване в АДРЕСА_2, щоб запросити
сина ОСОБА_2 до себе на день народження. Скориставшись тим, що ОСОБА_2 вийшла
із будинку, та помітила на полиці серванта дві банківські картки, вирішила їх
викрасти, а потім зняти із рахунків гроші. Вона взяла картки, положила в карман одягу,
дочекавшись ОСОБА_2, вона пішла із будинку, але забула в будинку сумку та шарф.
Вийшовши із будинку вона вирішила піти в місто і із банківських карток відразу
зняти гроші. Тому пішла до банкомату
на вулиці К.Лібкнехта у "Приватбанку" і десь близько 15 години
скориставшись кодами до карток зняла із рахунку 1400 грн., пішла до магазину та
придбала мобільний телефон "Самсунг" за 980 грн., потім з рештою
грошей на таксі поїхала в м. Суми де зайшовши у бар "Жабо" прогуляла
всі гроші.

Наступного дня, вранці вона знову зняла гроші за
допомогою двох карток із рахунку ОСОБА_2 в сумі 1010 грн. і поїхала в м. Суми,
де на ринку придбала зимові чобітк за 200 грн., а решту грошей витратила на
продукти харчування. Після цього, поїхала додому до батьків, де про придбані
чобітки та мобільний телефон сказала батькам, що гроші їй дала рідна сестра
ОСОБА_4.

Покази ОСОБА_3
відповідають обставинам справи та нею не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що її донька ОСОБА_2 підтримувала дружні
стосунки із ОСОБА_3 8.12.2006 року на початку 13-ї години до її будинку зайшла
ОСОБА_3, побув в будинку ОСОБА_3 повідомила, що буде їхати в м. Суми до сестри.
У неділю вона вирішила зняти гроші з рахунку, але карток в серванті не знайшла,
тому зрозуміла, що їх викрадено. Крім ОСОБА_3 до неї ніхто не приходив, тому
вона відразу подумала на неї. Наступного дня, тобто у понеділок, вона
звернулася у

відділення банку, щоб заблокувати рахунки і вияснити, чи
знямав хтось гроші із її рахунків. У банку її повідомили, що згідно банківської
розпечатай із обох її рахунків в продовж 8 та 9 грудня 2006 року було знято всі
гроші, та надали фотографії жінки, яка знімала гроші з її рахунків. На цих фото
вона впізнала ОСОБА_3 і поїхала до її батьків. 15.12.2006 року батько ОСОБА_3
поверив їй гроші. Просила стягнути з підсудної моральну шкоду 5000 грн. т. я.
вказаною крадіжкою їй завдана моральна шкода, яка виразилася в моральних
стражданнях, що вона з сім"ею залишилась без грошей, та по кредитній
карткі необхідно сплатити відсотки.

Довідкою Білопільського відділення Сумської філії "Приватбанку"
про те, що ОСОБА_2 є клієнтом банку, має дві картки а. с. 12-13.

Фотознімками "Приватбанку" на яких зображена ОСОБА_3, яка знявши ,
викрала гроші із рахунків ОСОБА_2 а. с. 14-15.

Довідкою Білопільського відділення Сумської філії
"Приватбанку" про загальну суму викрадених із карткових рахунків
ОСОБА_2, яка склала 2410 грн. без комісії а. с. 16-17.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_3 злочину при обставинах
відображених в описовій частині вироку доказаний повністю.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, т. я. вона скоїла
таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_3 вида і міри покарання суд враховує
тяжкість скоєного нею злочину, дані про її особу, яка задовільно
характеризується за місцем проживання та навчання.

Те, що ОСОБА_3 злочин скоїла вперше, її щире каяття,
сприяла встановленню істини по справі, повне відшкодування матеріальної шкоди,
злочин скоєно неповнолітньою, суд визнає обставинами, які пом"якшують її
відповідальність.

З урахуванням викладених обставин суд призначає ОСОБА_3
міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України в
вигляді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 на суму 5000 грн.
підлягає частковому задоволенню, т. я. виявивши крадіжку грошей з карткових
рахунків вона отримала нервовий стрес, так як залишилась без коштів для
існування, а по кредитній картці зобов
"язана сплачувати відсотки, але батьки на протязі трьох діб
відшкодували потерпілій матеріальну шкоду, в зв"язку з чим суд оцінює її
моральні страждання на суму 300 грн., в іншій частині позову відмовляє згідно
ст. 1167 ЦК України.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України і призначити їй покарання за цим законом з застосуванням ст. 69 КК
України в вигляді громадських робіт строком тридцять годин.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3, а при відсутності у неї майна та
самостійного заробітку з її батька ОСОБА_5 триста гривень на користь ОСОБА_2 в
іншій частині позову відмовити.

Речові докази: а. с. 65 коноплю - дві банківські картки "Приватбанку" залишити
ОСОБА_2, шарф і сумку із вмістом речей, жіночі чобітки та документ на мобільний
телефон залишити ОСОБА_5,
зобов"язавши ОСОБА_2 повернути жіночу сумку та шарф ОСОБА_5

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом
15 діб з моменту його проголошення через Білопільський районний суд.