Справа №1-82008 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2008 року м. Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді

Таратіна В.О.,

при секретарі

Сивухіній І.Я.,

з участю прокурора

Троян О.Л.,

захисників

ОСОБА_2.,ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

потерпілого

ОСОБА_6,

представника потерпілих

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу
по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, освіта неповна середня, працюючого в магазині
«Вега» охоронником - продавцем, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1., 29 грудня 2005 року,
близько 00 год. 30 хв., біля магазину “Вега”, який належить приватному
підприємцю ОСОБА_8 та розташований біля “Торгового центру” по АДРЕСА_2, на
ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс
дерев'яною палицею декілька ударів по тулубу та кінцівках та один останній удар
по голові ОСОБА_9, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна
лівого передпліччя, синця правої кисті, що носять ознаки легких тілесних
ушкоджень та у вигляді черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та
основи черепа, крововиливом під тверду та м'які мозкові оболонки,
забою-здавлення головного мозку, забиті рани на голові, що належать до
категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок
яких настала смерть потерпілого.

Він же, 04 травня 2006 року, в період
з 14 год. 30 хв. по 16 год. 30. хв., знаходячись у залі судового засідання
Золотоніського міськрайонного суду в м. Золотоноша, Черкаської області, по вул.
Шевченка, 76, під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи по
обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
умисно знищив шляхом виривання рукою з справи та з'їдання наступні аркуші
кримінальної справи: №№15, 16 - пояснення ОСОБА_1., №21 - протокол допиту
свідка ОСОБА_10, №№35, 36,37 - протокол допиту підозрюваного ОСОБА_1., №38 -
протокол відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного
ОСОБА_1. та №№39 і 41 - аркуші фото таблиці до протоколу відтворення обстановки
та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_1., які являються доказами по
вказаній кримінальній справі, в особистих інтересах, з метою уникнення від
кримінальної відповідальності за вчинений злочин, тобто знищив документи, які в
силу значимості зафіксованих в них фактів є особливо важливими документами.

Як на
досудовому слідстві, так і в судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину у вчиненні
злочину, передбаченому ч.1 ст. 115, ч.2 ст.357 КК України, не визнав та показав, що 28 грудня 2005 року о 20 годині він заступив
на зміну у магазин «Вега» в м. Золотоноша в якості продавця та охоронника.
Близько 00 годин 30 хвилин він закрив магазин, виключив світло і хотів лягати
спати. Хвилин через 10 до магазину підійшло двоє чоловік і постукали у вікно
магазину, він підійшовши до вікна магазину побачив, що стукає його знайомий
ОСОБА_10, який був разом з незнайомим йому хлопцем. Він відчинив двері магазину
і вернувся за прилавок, світло у магазині він не включав, ОСОБА_10 із хлопцем
невисокого росту зайшли у магазин та заказали пиво «Оболонь». Підсудний взяв
дві літрові пляшки пива і поставив їх на прилавок, в цей час хлопці стояли і
розмовляли між собою, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_10розрахуватися за пиво, але у
відповідь, він нічого від хлопців не почув. Інший хлопець, який був із ОСОБА_10 перебував у
стані сильного сп'яніння і почав спиратися на прилавок і звалив коробку із
жуйками, після цього ОСОБА_1. попросив ОСОБА_10вивести даного хлопця із
магазину і потім щоб він розрахувався за пиво. Але хлопці не виходили із
магазину, ОСОБА_1. їм знову запропонував, щоб вони вийшли із магазину, але вони
його не послухали, після цього ОСОБА_1 їм сказав у грубому тоні, щоб хлопці
покинули магазин, але у відповідь незнайомий хлопець виразився нецензурними
словами у його сторону. Після цього ОСОБА_10 взяв незнайомого хлопця за одяг і
почав його тягнути до дверей, коли вони дійшли до дверей незнайомий хлопець
вирвався від ОСОБА_10і направився до ОСОБА_1.. Коли він до нього підійшов, то
наніс йому кулаком раптово у обличчя декілька ударів, після цього підсудний,
падаючи звалив щось із прилавка, намагався піднятися, але незнайомий знову його
ударив, і в нього виникло легке запаморочення. Коли він спробував піднятися, то
незнайомий хлопець знову підійшов до ОСОБА_1 і хотів нанести йому удар кулаком
в обличчя, але він ухилився і відійшов від нього. Поки він піднімався і
приходив до тями хлопців цей час вийшли
з магазину, а ОСОБА_1. вийшов з магазину, щоб наздогнати хлопців та попросити
їх розрахуватися за пиво. Він гукнув ОСОБА_10, щоб той розрахувався. Дійшовши
до залізних столів що на ринку, він звернувся до ОСОБА_10, щоб вони
розрахувалися. В цей час на нього накинувся незнайомий хлопець і ОСОБА_1.
поп'ятився і впав спиною на залізний стіл. В цей час він ще хотів вдарити підсудного, але ОСОБА_1.
відштовхнув його. ОСОБА_10 почав наближатися
до нас , а ОСОБА_1 подумав, що він іде захищати ОСОБА_9, а тому ОСОБА_1
встав і пішов до магазину. Ідучи до
магазину він почув, що за ним хтось іде,
обернувшись, побачив ОСОБА_9. Він пішов
далі, обернувшись ще раз, побачив, що ОСОБА_9 продовжує іти за ним. Проходячи
повз бордюр, побачив біля нього палицю,
яка валялася і наніс нею він наніс декілька ударів по тулубу і голові. В цей
час ОСОБА_10 почав наближатися до нас, і ОСОБА_1 подумав, що він за одне з
ОСОБА_9, а тому замахнувся і на нього, але він заспокоїв його. Після цього він
пішов до магазину. Зайшовши до магазину, увімкнув світло і почав прибирати
поваляні речі. Він бачив, що ОСОБА_9 із ОСОБА_10 ішли в стороні бару
«Світлячок». Вранці ОСОБА_10 прийшов до нього в магазин і сказав, що зараз у
нього немає грошей, але він обов'язково розрахується за пиво. Також ОСОБА_1
пояснив, що палка була у нього у руках під час бійки не весь час, можливо і
випадала із рук. ОСОБА_1. наполягав на тих обставинах, що махав палицею аби як,
не маючи на меті попасти в будь - яку конкретну частину тіла потерпілого і лише
з метою самозахисту від посягань потерпілого. ОСОБА_1. також пояснював суду, що
коли наносив удари палицею, утратив контроль над собою, неначе на нього найшло
якесь запаморочення, він злякався за своє життя та здоров'я.

Незважаючи
на невизнання своєї вини ОСОБА_1., вина його у вчинені злочинів, передбачених
ч.1 ст.115, ч.2 ст.357 КК України повністю підтверджується зібраними по справі
доказами, а саме:

ПО ЕПІЗОДУ УМИСНОГО ВБИВСТВА ОСОБА_9.

- протоколом огляду
місця події від 29 грудня 2005 року, згідно якого оглянуте приміщення приватної
квартири АДРЕСА_3, де було виявлено труп ОСОБА_9.

(т.1 а.с. 3-6 )

- протоколом
добровільної видачі від 29 грудня 2005 року, згідно якого було добровільно
видано ОСОБА_1 дерев'яний предмет - палицю - довжиною 36 см. схожий на биту.

(т.1 а.с. 19 )

- протоколом
добровільної видачі від 30 грудня 2005 року, згідно якого було добровільно
видано ОСОБА_1 одяг у якому він був одягнений під час скоєння злочину.

(т.1 а.с. 20 )

- показаннями свідка ОСОБА_10, який
будучи допитаний в судовому засіданні
пояснив, що він зі своїм братом ОСОБА_11 був вдома. Близько 19 год. до нього
прийшов товариш ОСОБА_9. з ОСОБА_13. ОСОБА_9. запропонував випити горілки і він
разом з ОСОБА_13. пішли за горілкою та через деякий час повернулися разом з
дівчиною. Вони в п'ятьох випили близько 2-х пляшок горілки. Близько 23 год.
вони разом пішли в центр. По дорозі до бару «Макс» ОСОБА_11. разом із дівчиною
залишилися в районі військкомату, а він разом з ОСОБА_13. та ОСОБА_9. пішли далі, але не доходячи до бару «Макс» ОСОБА_13.
зустрів знайомого і пішов разом з ним. ОСОБА_10. разом із ОСОБА_9. пішли у бар
“Макс”, що в кінотеатрі, де випили ще пива, після чого вийшли із бару, щоб піти
додому. По дорозі він з ОСОБА_9. вирішили зайти у ларьок “Вега”, розташованого
поряд Торгового центру по пиво. Ларьок був закритий, але в приміщенні горіло
світло. Вони постукали і охоронець
ОСОБА_1. відчинив їм двері. Він з ОСОБА_9. взяли по пляшці пива. ОСОБА_9. був
випивши та невпевнено рухався, він зачепив ящики з водою, які стояли в
приміщенні магазину. Ящики впали та ОСОБА_1. просив вийти з магазину. ОСОБА_9
ударив охоронця, після чого вийшов з магазину на вулицю. Він з ОСОБА_9. дійшли
до столів на ринку, які стоять на автомобільній стоянці навпроти ларька “Вега”.
Їх наздогнав ОСОБА_1. та сказав, щоб вони розрахувалися за пиво. Між ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 зав'язалася бійка. ОСОБА_9 першим почав бити ОСОБА_1, а останній почав
відбиватися, а потім пізніше ОСОБА_10 побачив у ОСОБА_1 в руках палку. Палка не
була схожа на біту, так як біта довжиною до 1 метра, а ця палиця була меншою.
Що це була за палка він сказати не може , бо було темно. ОСОБА_1 наніс удари
ОСОБА_9 по спині, руках, ногах, а останній по голові, ОСОБА_9 8-10 ударів, не
більше, після яких ОСОБА_9 впав і він побачив, що у нього пішла кров. По голові
був один глухий удар. Після того, ОСОБА_1 пішов в ларьок, а ОСОБА_10 підвів
ОСОБА_9 і запитав у нього як він себе почуває, на що той відповів, що дуже
болить голова. Він запропонував ОСОБА_9
піти до лікарні, але він відмовився. Він бачив, як з рани на голові йде
кров. ОСОБА_9 декілька разів намагався повернутися і розібратися з ОСОБА_1. Після цього він
довів ОСОБА_9 до під'їзду його будинку і він сам пішов додому.

(т.1 а.с. 21, т.2 а.с. 119 т.3 а.с. 21-22)

- показаннями свідка
ОСОБА_14, які були дані нею на досудовому слідстві, що 28 грудня 2005 року
близько 22 години вона прийшла відпочивати у бар «Макс» в м. Золотоноша, вона
там знаходилася десь до 23 години 20 хвилин, після цього вона разом з друзями
вийшли із бару на вулицю, потім вони пішли до бару «Купідон», але він вже був
зачинений, потім вони пішли у бар «Лагуна», але він також вже був зачинений,
потім вони від бару «Лагуна» пішли по базарній стежці повз магазини, які
знаходяться на базарі, коли вони проходили повз один магазин то вона побачила,
що в ньому двері відчинені і у ньому не горіло світло і із середини магазину
чувся якийсь шум, вони зупинилися біля магазину, але в середину побоялися
заходити, через декілька хвилин із магазину вийшло два хлопці, один із них
невеликого росту а інший високий, а за даними хлопцями із магазину вийшов
ОСОБА_1 - охоронник і продавець даного магазину, вона знає його тому що
неодноразово заходила раніше у даний магазин і купувала продукти у
вищезгаданого ОСОБА_1. Коли ОСОБА_1 вийшов із магазину то у нього у руках була
якась палка, після цього вони втрьох пішли напроти магазину до залізних лавочок
і ОСОБА_1 зразу ж почав наносити удари палкою чоловіку який був меншого росту в
область тулуба а інший хлопець високого росту стояв осторонь і словами хотів
заспокоїти ОСОБА_1. Коли ОСОБА_1 наніс декілька ударів палкою чоловіку меншого
росту в область тулуба то він стояв на ногах, після цього ОСОБА_1 розмахнувся
палкою і мабуть із усієї сили ударив даного чоловіка по голові і чоловік упав,
під час удару був сильний звук, потім ОСОБА_1 ударив ще декілька раз лежачого
чоловіка в область тулуба, після цього він розвернувся і пішов, а хлопець
продовжував лежати на землі. Потім вони спробували визвати швидку допомогу, але
телефон був занятий і після цього вони пішли, а хлопець який був вищого росту
підняв того хлопця який лежав на землі і вони пішли. Під час бійки вони не
стали розбороняти хлопців тому що побоялися що і їх поб'ють. Вищевказані події
трапилися близько 1 години ночі 29 грудня 2005 року.

(т.1 а.с. 29 )

-показаннями свідка ОСОБА_15, який
будучи допитаний в судовому засіданні
пояснив, що точну дату події сказати не може, так як вже пройшов значний
час. В той вечір він прийшов відпочивати
у бар «Макс» в м.Золотоноша, де знаходився десь до 23 години 20 хвилин, після
цього він разом з друзями вийшли із бару на вулицю і пішли до бару «Купідон»,
але він вже був зачинений. Тоді вони пішли у бар «Лагуна», але він також вже
був зачинений, потім вони від бару «Лагуна» пішли по базарній стежці повз
магазини, які знаходяться на базарі, коли вони проходили повз магазин «Вега»,
то він побачив, що в ньому двері відчинені і у ньому не горіло світло і із
середини магазину чувся якийсь шум, вони зупинилися біля магазину, але в
середину побоялися заходити, через декілька хвилин із магазину вийшло два
хлопці, один із них невеликого росту а інший високий, а за даними хлопцями із
магазину вийшов ОСОБА_1 - охоронник і продавець даного магазину, він знає його, тому що неодноразово заходив раніше у даний
магазин і купував продукти у вищезгаданого Анатолія. ОСОБА_1 з ОСОБА_9 почали
сваритися, битися, до них підбіг ОСОБА_16, розборонив їх, допоміг ОСОБА_9
піднятися і вони з останнім пішли, а ОСОБА_1 повернувся в магазин. Бійка відбувалася
під навісом, а потім між столами і парковкою. В ході досудового слідства він
допитувався в якості свідка, але протокол толком не читав. Палка, яка була в
руках у ОСОБА_1, була схожою на держак лопати. Скільки хто кому ударів наніс
він не пам'ятає, але один удар по голові, який наніс ОСОБА_1 ОСОБА_9 пам'ятає
точно. Потім ОСОБА_15 з друзями
спробували визвати швидку допомогу, але телефон був занятий і після
цього вони пішли, а хлопець який був вищого росту підняв того хлопця який лежав
на землі і вони також пішли. Під час бійки вони не стали розбороняти хлопців,
тому що побоялися, що і їх набють.

(т.1 а.с. 30 т.3 а.с. 41)

-показаннями
свідка ОСОБА_16, який будучи допитаний
в судовому засіданні пояснив, що він пам'ятає бійку, яка була два роки тому. Точну
дату назвати не може. Коли давав покази на досудовому слідстві події він пам'ятав краще ніж зараз. Коли він бачив бійку, то був з друзями. Їх було чоловік 5-6 - ОСОБА_15,
ОСОБА_17, ОСОБА_18. Товщина палки схожа на мікрофон. Вона була схожа на
звичайну палицю. Скільки разів ударив підсудний потерпілого він не знає, але
один раз він точно бачив. ОСОБА_9, якого ударив по голові підсудний, стояв, а
потім упав до них підбіг третій та розборонив їх. Той що впав встав і пішов з
тим, що їх розбороняв. Вони дзвонили з мобільного телефону і намагалися визвати
швидку допомогу. На якій відстані була бійка від магазину він не знає. Розмови
між хлопцями, які билися, він не чув, так як знаходився від них на відстані
метрів двадцять.Під
час бійки вони не стали розбороняти хлопців тому що побоялися що і їх наб'ють.
Вищевказані події трапилися близько 1 години ночі 29 грудня 2005 року.

(т.1 а.с. 31 т.3 а.с. 41 )

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який будучи допитаний в судовому засіданні пояснив, що це було 27
чи 28 грудня. Він з знайомим таксистом заїхали на парковку біля кіосків попити
кави та купити цигарок. У кіоску горіло світло, але двері були закриті і висіла
табличка “закрито”. Вони розвернулися і пішли до машини і сіли в неї. Незабаром
побачили, що з кіоску вийшло двоє осіб, які пішли в напрямку кафе “Світлячок”,
за ними вискочив підсудний і кричав їм вслід “Хлопці заплатіть за пиво”. Один з
них “послав” ОСОБА_1, і між ним та ОСОБА_1 зав'язалася бійка. Той другий прибіг
і розтягнув їх. Далі двоє цих хлопців пішли, а ОСОБА_1 повернувся до магазину.
Двоє тих хлопців пішли в сторону “світлячка” чи парку. Бійка була недовго і
тривала хвилин сім. Він чув як хлопці, які билися звалилися на залізний стіл, а
потім на асфальт. Вони «загуркотіли» по столу, ніяких більше їхніх розмов він
не чув. Що говорив третій хлопець, що їх розбороняв він не чув. Він сидів у
машині. Людей, що спостерігали дану бійку, було близько п'яти. Перший удар був
нанесений підсудному одним із хлопців. В руках у підсудного він точно не бачив, що було, можливо
бутилка, якого розміру він не знає, десь
довжиною аркуша А-4. Під час бійки він не бачив чи застосовував підсудний цей
предмет, що тримав у руці, бо сидів в
автомобілі і знаходився метрів 15 від даного місця.

(т.3 а.с. 40 )

-показаннями
свідка ОСОБА_20, який будучи допитаний в
судовому засіданні пояснив, що день, коли трапилися ці події він не
пам'ятає. В той день він чергував на
роботі і виїжджав на цей виклик, номер
квартири та який це був етаж я не
пам'ятаю. Зайшовши до квартири, в якій знаходилися ОСОБА_9, його батько та
мати, від матері він дізнався, що ОСОБА_9 скаржиться на головну біль. Зі слів
матері у сина був 7 разів струс головного мозку і йому не можна вживати
алкоголь, а в той дань він випив і тому у нього болить голова, а рана на
голові у сина була від того, що заходячи
у квартиру він вдарився об одвірки чи щось у під'їзді. Він оглянув ОСОБА_9,
обробив йому рану, вколов знеболююче. ОСОБА_9 був у свідомості. Госпіталізації
він не потребував, а тому вранці він порекомендував показати його обов'язково
невропатологу. Коли він перебував у квартирі потерпілого, то ОСОБА_9 і ходив, і
лежав, і вставав, але поведінка його була неадекватною, бо була порушено
координація рухів. ОСОБА_9 скаржився матері на головну біль. При огляді ОСОБА_9 він виявив у нього на
голові рану, яка не потребувала хірургічного втручання, обробив та наклав
пов'язку. У скільки годин він їздив на виклик до ОСОБА_9 точно не пам'ятає, це
була ніч, близько 00 годин. До 8 ранку він знаходився на чергування і більше
викликів до потерпілого не було. Він не мав можливості виявити перелом
склепіння кісток черепа, бо ознаки даного пошкодження проявляються лише
через 6 годин. Він не може сказати чи
жив би ОСОБА_9 якби йому своєчасно надали належну медичну допомогу, бо не спеціаліст
в цьому, він надає лише первинну меддопомогу, але дана травма не сумісна з життям.

(т.3 а.с. 40 )

-показаннями потерпілого ОСОБА_6,
який будучи допитаний в судовому
засіданні пояснив, що 28.12.2005 року близько 20 години 00 хвилин він
знаходився в своєму домоволодінні, в цей час прийшов додому його син ОСОБА_9 і
попросив у нього гроші в сумі 6 гривень, так як у нього було лише тільки 4
грн., то він віддав їх сину і після цього ОСОБА_9 пішов; додому він приходив
сам, нікого він біля сина не бачив. Близько 1
години 20 хвилин 29.12.2005 року його розбудила його дружина та
повідомила, що прийшов додому його син ОСОБА_9 і він весь у крові. ОСОБА_6
відразу ж пішов до дверей, відчинивши двері він побачив, що ОСОБА_9 стоїть
обпершись об одвірки, голова та лице у нього знаходилися у крові, він допоміг з
дружиною дійти сину до ліжка, так як сам він був не в змозі. Поклавши його на
ліжко він побачив, що на голові у сина знаходиться декілька ран, але кров із
них не текла. Лежачи на ліжку у ОСОБА_9 постійно була блювота. Близько 2 години
30 хвилин він викликав швидку допомогу, яка приїхала через деякий час і лікар
швидкої надав ОСОБА_9у першу медичну допомогу і сказав, щоб вранці він відвіз
ОСОБА_9 у лікарню. 29.12.2005 року близько 8 години 00 хвилин він пішов на
роботу а ОСОБА_9 спав не прокидаючись. Прийшов додому він близько 10 години і з
дружиною намагався розбудити ОСОБА_9, але він не реагував і далі спав. Близько
14 години 00 хвилин він побачив, що ОСОБА_9 знову рве, підійшовши з дружиною до
нього вони побачили, що в нього синіють губи і він сказав дружині, щоб вона
викликала швидку і дружина зателефонувала у швидку та до ОСОБА_21 з сусіднього
під'їзду, яка через деякий час прийшла і сказала, що ОСОБА_9 необхідно робити
штучне дихання та непрямий масаж серця, і вони з дружиною почали робити дані
речі, в цей час приїхала і швидка допомога, ОСОБА_9 лікар швидкої вколола укол
і після цього відкривши його зіниці сказала, що він помер. Після цього лікар
швидкої зателефонувала до міліції.

(т.1 а.с. 55 , том 2 а.с. 237)

- даними протоколу
відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_1. та фото
таблицею до нього від 04 січня 2006 року, під час якого останній на місці
вчиненого злочину добровільно розповів про обставини скоєного ним побиття ОСОБА_9.

(т.1 а.с. 38-41 )

- даними протоколів
огляду речових доказів від 25 січня 2006 року згідно якого оглянута дерев'яна
палиця ОСОБА_1., якою він наносив удари ОСОБА_9

(т.1 а.с. 78-81 )

- матеріалами судово-медичної
експертизи № 352/7 від 16 березня 2006 року, згідно висновку якої при
дослідженні трупа ОСОБА_9. виявлено наступні тілесні ушкодження:
черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа,
крововиливом під тверду та м'які мозкові оболонки, забоєм - здавленням
головного мозку, забитими ранами на голові, що належить до категорії тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; садно лівого передпліччя,
синець правої кисті, що носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні
ушкодження виникли незадовго до настання смерті від дії твердих тупих
предметів, не виключено за обставин, наведених в постанові.

(т.1
а.с. 92-93 )

ПО ЕПІЗОДУ УМИСНОГО ЗНИЩЕННЯ
ОСОБЛИВО ВАЖЛИВИХ ДОКУМЕНТІВ:

- актом
від 4 травня 2006 року складеним про те, що 4 травня 2006 року в залі судового
засідання №1 на 1 поверсі в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду о 14
год. 30 хв. при ознайомленні обвинуваченого ОСОБА_1. з матеріалами кримінальної
справи №1-107/2006 року про його обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого
ст.121 ч.2 КК України в присутності помічника судді ОСОБА_22.А., працівника
судової міліції “Грифон” Романова В.М., судді Міщенка С.В., обвинувачений
гострим невстановленим предметом вирізав аркуші 15, 16, 35, 36, 37, 38, 39, 41
кримінальної справи. Згідно опису документів, які знаходяться в кримінальній
справі №, який склав старший слідчий Кретов С.О. - це документи:
аркуш 15-16 - пояснення; аркуш 35-37 - протокол допиту підозрюваного; аркуш 38
- протокол відтворення; аркуш 39, 41 - фототаблиці. Акт завірений підписами Міщенка
С.В., Матвєєвої О.І., Романова В.М.

(т.1
а.с. 155 )

-
доповідною судді Мишенка В.В. голові Золотоніського міськрайонного суду Чирві
О.І. про те, що в його провадженні находиться кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1. у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
4 травня 2006 року на попередньому судовому розгляді кримінальної справи
обвинувачений ОСОБА_1., під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи
в залі суду в період часу з 14 год.30 хв. до 16 год.30 хв. невстановленим
предметом вирізав та знищив аркуші з матеріалів справи, а саме: аркуші 15-16 -
пояснення; аркуш 35-37 - протокол допиту підозрюваного; аркуш 38 - протокол
відтворення; аркуш 39, 41 - фототаблиці.

(т.1
а.с. 157 )

-
показаннями свідка ОСОБА_22, яка дала показання про те, що 4 травня 2006 року в
період часу з 14 год. 30 хв. по 16 год. 40 хв. вона ознайомлювала
обвинуваченого ОСОБА_1. з матеріалами кримінальної справи в залі судових
засідань Золотоніського міськрайсуду. ОСОБА_1. знайомився з матеріалами кримінальної
справи. Знаходячись на лаві підсудних, огородженою гратами. По закінченні
ознайомлення вона виявила в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1.
відсутність аркушів справи №№ 15,16,35,37,38,39,41.

(т.2
а.с. 95 )

-
показаннями свідка ОСОБА_23, який будучи допитаний в судовому засіданні пояснив, що у травні
2006 року він з іншими працівниками ІТТ здійснював конвоювання арештованих осіб
з місць утримання до Золотоніського міськрайонного суду та перебував у
приміщенні суду під час судових засідань, охороняючи взятих під варту. На лаві
підсудних, яка огороджена від решти приміщення залу судових засідань гратами
знаходився підсудній ОСОБА_1 та ще інші підсудні. ОСОБА_1. знайомився з
матеріалами кримінальної справи. Знайомила його з матеріалами кримінальної
справи працівник суду ОСОБА_22., яка також знаходилася в залі судових засідань.
На той час у залі відбувалося судове засідання під головуванням судді Міщенка
С.В. Після закінчення судового засідання, близько 16 год. 30 хв. він почув, що
виривається листок паперу. Він повідомив про це ОСОБА_22. та наряд судової
міліції. Він спільно з співробітником конвою Петренком О. та працівником
судової міліції стали обшукувати ОСОБА_1., але ніяких паперів при ньому не
виявили.

(т.2
а.с. 102, том 3 а.с. 68)

Оцінивши зібрані по справі докази
суд вважає, що дії ОСОБА_1. органом досудового слідства кваліфіковані вірно, як
вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме
злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та як умисне знищення документів, кваліфікуючою
ознакою якого являється умисне знищення особливо важливих документів, а саме
злочину, передбаченого ч.2 ст. 357 КК України.

Судом змінено, у формі коригування,
обвинувачення викладене органом досудового слідства відносно ОСОБА_1. в частині
злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України щодо місця вчинення злочину,
кількості та локалізації ударів, спираючись виключно на встановлені судом
фактичні обставини справи.

Покази підсудного, враховуючи доведеність вини, суд
сприймає критично та вважає їх направленими лише на уникнення ним
відповідальності за вчинене в повній мірі.

Суд доходить такого висновку лише спираючись на докази, в
тому числі суд враховує і висновки комісійної стаціонарної судово-психіатричної
експертизи, згідно мотиваційної частини дослідження якої (а.с.134(8) т.2)
встановлено, що “в період інкримінованих ОСОБА_1 діянь він не виявляв будь яких
ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. Його дії носили
цілеспрямований і послідовний характер...”.

Виходячи з фактичних обставин
справи суд вважає, що ОСОБА_1., маючи згідно судово-психіатричної експертизи
“торпідність” характеру та цілеспрямованість дій, діяв з непрямим умислом на
позбавлення життя потерпілого, оскільки усвідомлював суспільно небезпечний характер
своїх дій у вигляді ударів палицею в область життєво-важливого органу - голови,
тобто, при спричиненні такого роду тілесних ушкоджень підсудний, не бажаючи
настання наслідків у вигляді смерті, свідомо припускав їх та розраховував на
“навмання”.

Характеризуючи суб'єктивну сторону вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.
115 КК України, та спрямованість дій підсудного суд виходить із сукупності всіх
обставин діяння, що рекомендовано постановою Пленуму ВСУ №2 від 7.02.2003 р.
“Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи”,
зокрема суд враховує спосіб спричинення ушкоджень - нанесення їх дерев'яною
палицею як знаряддям, локалізацію удару - область голови як життєво важливого
органу, кількість ударів, момент та причину припинення нанесення тілесних
ушкоджень - удар та припинення подальших ударів в життєво важливий орган після
падіння потерпілого як нездатного чинити будь який опір; намір про досягнення
мети - незважаючи на перепони в нанесення тілесних ушкоджень зі сторони свідка
ОСОБА_10.

Судом також враховується і такі обставини, як вбивство у бійці під час
сварки, що при відсутності обтяжуючих обставин, відповідно до постанови Пленуму
ВСУ №2 від 7.02.2003 р. “Про судову практику в справах про злочини проти життя
та здоров'я особи” повинно кваліфікувати як просте умисне убивство, незалежно
від того, за чиєю ініціативою виникла ця бійка.

Всі ці обставини в сукупності слід розцінювати як умисне поранення життєво
важливих органів, внаслідок чого сталася смерть потерпілого, при непрямому
умислу підсудного щодо спричинення смерті, адже він свідомо припускав настання
таких наслідків небажаючі їх настання.

Стосовно умисного знищення
документів, кваліфікованого як злочин, передбачений ч.2 ст. 357 КК України, то
дане протиправне діяння слід розцінювати як вчинення знищення доказів
кримінальної справи з метою уникнення від відповідальності за раніше вчинений
злочин та характеризується прямим умислом, що саме по собі вказує на наміри
ОСОБА_1. уникнення відповідальності в повній мірі за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання підсудному
суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які
обидва є умисними та несуть в собі значну суспільну небезпеку, оскільки
направлені один проти найвищої соціальної цінності - життя людини та другий
проти авторитету органів досудового слідства, прокуратури як виконавчого органу
державної влади та судової системи України як окремої гілки державної влади.

Суд враховує і особу підсудного,
який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, а обставини, які б пом'якшували
його відповідальність відсутні, так само як судом встановлено відсутність і
обтяжуючих відповідальність обставин.

Судом також, як критерій оцінки
суспільної небезпеки дій підсудного, враховується факт антигромадської та
провокаційної поведінки потерпілого ОСОБА_9.

На
період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії ОСОБА_1. виявляв ознаки залишкових явищ ураження головного мозку з помірно
вираженими емоційно - волевим розладами
(F 07.8, згідно МКХ №10). За своїм психічним станом міг усвідомлювати
свої дії та керувати ними. Не виявляв та не виявляє ознак будь-якого
тимчасового хворобливого розладу
психічної діяльності, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Застосування по відношенню до нього примусових заходів
медичного характеру не потребує.

Під час досудового слідства та при
розгляді справи в суді потерпілими були заявлені цивільні позови та доповнення
до них, ОСОБА_6 ( а.с.56 т. 1, а.с.220
т.2) на суму 6753грн.85 коп. майнової шкоди та 50 тис. моральної шкоди,
ОСОБА_24. ( а.с.168 т.1, 104 т.3) на суму 3551 грн.50 коп. майнової шкоди та 50
тис. моральної шкоди.

Суд, на підставі належних доказів,
що були надані потерпілими та знаходяться при матеріалах справи, задовольняє
вимоги щодо майнової шкоди в повному обсязі. В той же час, при наявності явних
ознак моральних страждань, негативних емоцій та переживань, втрати душевного
спокою, погіршення нормальних життєвих сімейних зв'язків та впливу на
реалізації намірів у зв'язку з смертю сина, потерпілі не довели суду значного
погіршення здоров'я, а придбання ліків є прямими матеріальними витратами та
відносяться до майнової шкоди. Отже потерпілі не довели суду наявності
моральної шкоди в заявленому обсязі і суд задовольняє дані вимоги частково - на
суму 5000 грн. кожному.

Суд, керуючись ст.ст. 321 - 339 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст. 357 КК
України та призначити покарання:

за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі;

за вчинення злочину,
передбаченого ч.2 ст. 357 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України,
шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді 8 (восьми) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
тримання під вартою в СІЗО №30 ДДУ ПВП, м. Черкаси.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня затримання в порядку
ст. 115 КПК України - з 03 (третього) січня 2006 року.

Речові докази по
справі: дерев'яну палицю - знищити,
одяг потерпілого - залишити у розпорядженні батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_24., одяг ОСОБА_1.
- у розпорядженні матері ОСОБА_5.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6.
та ОСОБА_24. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, на користьОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в АДРЕСА_3, майнову шкоду в
сумі 6753 грн.85 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого в АДРЕСА_3, майнову шкоду
в сумі 3551 грн.50 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської
області через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області на протязі 15
діб.

СУДДЯ:
Таратін В.О.