Справа № 1-152/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого – судді Мурашко С.І.,

при секретарі – Переверзєвій І.О.,

за участю прокурора – Ремез А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженки с.Писидіно, Сисольського району, Республіка Комі, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, розлученоїї, не працюючої, проживаючої
АДРЕСА_1
34, раніше не судимої,

за ст. 115 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.03.1994 року, близько 05.00 год.,
ОСОБА_1
. знаходячись у власному будинку, домоволодіння
АДРЕСА_2
після чергової сварки зі своїм співмешканцем
ОСОБА_2
який на протязі тривалого часу здійснював на неї психологічний та фізичний тиск, на грунті особистих неприязних відносин, взявши сокиру та підійшовши до останнього, який в цей момент спав, вдарила його два рази обухом сокири в область лоба, від чого той прокинувся, схопився руками за голову і перевернувся на живіт. Вона знову нанесла декілька ударів сокирою в потиличну частину голови останнього, поки той не перестав рухатися, чим спричинила йому тілесні ушкодження зазначені у висновку судово-медичної експертизи
НОМЕР_1
від 02.03.1994 року та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення та які спричинили смерть
ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні підсудна винною себе визнала повністю і пояснила, що на протязі тривалого часу її співмешканець
ОСОБА_2
здійснював на неї моральний та фізичний тиск, бив її та погрожував вбивством, ображав нецензурними словами. Після чергового скандалу вчиненого ним 28.02.1994 року, він ліг спати погрожуючи їй фізичною розправою вранці. Вранці 01.03.2008 року вона вирішила покінчити життя самогубством, повіситися. Взявши у гаражі мотузку зайшла до будинку за стільцем і почула як плаче її син. Вона взяла дитину на руки і подумала, що не треба залишати дітей без матері і вирішила вбити
ОСОБА_2
, який спав. Вона взяла сокиру та нанесла
ОСОБА_2
, який лежав на спині, декілька ударів обухом сокири в область голови від чого той став перевертатися і злякавшись вона стала наносити йому удари в область голови поки тай не перестав рухатися. Про вбивство вона повідомила сусідів, щоб ті викликали міліцію.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудної також підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами перевіреними в судовому засіданні, а саме:

Показами свідка
ОСОБА_3
., який пояснив, що в 1994 році він працював на посаді голови сільської ради. Скарг від підсудної до сільської ради не надходили, але люди в селі говорили, що її співмешканець
ОСОБА_2
дуже її ревнує, у них часто виникали сварки і він бив її. Близько 04.00 год до нього хтось зателефонував та повідомив, що підсудна вбила чоловіка і він викликав міліцію. Зі слів підсудної він зрозумів, що вона вбила його, так як не витримала постійних бійок та знущань.

Показами свідка
ОСОБА_4
., покази якої оголошені відповідно до ст.306 КПК України, яка пояснила, що 01.03.1994 року, біля 05.00 год до неї додому прийшла
ОСОБА_1
. та повідомила, що вбила
ОСОБА_2
Останній часто бив
ОСОБА_1
погрожував розправою. (а.с.33-34).

Показами свідка
ОСОБА_5
, покази якої оголошено відповідно до ст.306 КПК України, яка пояснила, що 01.03.1994 року, близько 05 год. 30 хв., до неї прийшла
ОСОБА_1
. і попросила зателефонувати до сільського голови або дільничного та повідомити, що вона вбила співмешканця.
ОСОБА_1
. часто приходила на роботу з синцями на обличчі. (а.с.35).

Показами свідка
ОСОБА_6
, покази якої оголошено відповідно до ст.306 КПК України, яка пояснила, що
ОСОБА_1
. проживала з
ОСОБА_2
. і між ними часто виникали конфлікти в ході яких
ОСОБА_2
принижував
ОСОБА_1
(а.с.36-37).

Показами свідка
ОСОБА_7
., покази якої оголошено відповідно до ст.306 КПК України, яка пояснила, що
ОСОБА_1
. часто жалілася на свого співмешканця
ОСОБА_2
який ображав її та бив. (а.с.38).

Аналогічні покази свідка
ОСОБА_7
. дала свідок
ОСОБА_8
покази якої оголошено відповідно до ст.306 КПК України.( а.с.39).

Крім того вина підсудної підтверджується:

результатами огляду місця події відображеними в протоколах огляду місця події, від 01.03.1994 року, та фототаблицями до них. (а.с.5-10).

Результатами відтворення обстановки та обставин подій з участю підсудної, де та розказала та показала про обставини вчинення нею вбивства
ОСОБА_2
. відображених в протоколі відтворення обставин події від 02.03.1994 року. (а.с.11-13).

Результатами впізнання предметів де підсудна вказала на сокиру якою вбила
ОСОБА_2
, про що складено протокол від 02.02.1994 року. (а.с.14-15).

Висновком судово-медичної експертизи
НОМЕР_1
від 11.03.1994 року, де вказані всі тілесні ушкодження спричинені
ОСОБА_2
, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень які небезпечні для життя в момент їх заподіяння і являються причиною смерті
ОСОБА_2
(а.с.42-46).

Висновком судово-цитологічної експертизи №
НОМЕР_2
від 08.04.1994 року, відповідно до якого на сокирі виявлено кров яка відповідає крові
ОСОБА_2
(а.с.55-57).

Висновком судово-психологічної експертизи, що підсудна в момент вчинення злочину не знаходилася в стані фізіологічного афекта. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент вчинення злочину підсудна могла знаходитися в емоційному стані фрустрації (відчуття безвихідності в ситуації яка склалася: неможливістю жити з співмешканцем і неможливістю розійтися неправоправним шляхом). Цей стан міг в значній мірі вплинути на її поведінку та сприяти вчиненню даного злочину. (а.с.61-63).

Показами експерта
ОСОБА_9
допитаного в судовому засіданні, який дав пояснення по проведеній ним судово-психологічній експертизі і підтвердив, що підсудна не знаходилася в стані афекту.

При таких обставинах, оцінив в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина підсудної у вчинені злочину в судовому засіданні доказана повністю.

Дії підсудної необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, так як вона вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання підсудній, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи підсудної, обставин, що пом’якшують і обтяжують її покарання.

Підсудна вчинила особливо тяжкий злочин, внаслідок вчинення злочину настали тяжкі наслідки – смерть людини, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом’якшуючими покарання обставинами, підсудній суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а обтяжуючих обставин судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудної можливе лише в місцях позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу підсудної
ОСОБА_1
, яка притягується до кримінальної відповідальності вперше, з моменту вчинення злочину пройшло понад 14 років, злочин вчинено в емоційному стані фрустрації (відчуття безвихідності в ситуації яка склалася) і цей стан міг в значній мірі вплинути на її поведінку та сприяти вчиненню даного злочину, пом'якшуючі обставини, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити підсудній покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, застосувавши положення ст.69 КК України.

Речовий доказ по справі сокира, підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною за ч. 1 ст. 115 КК України і піддати покаранню з застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу
ОСОБА_1
залишити без змін – взяття під варту, рахуючи строк відбування покарання з 04.11.2008 року.

В строк відбування покарання
ОСОБА_1
зарахувати перебування її під вартою з 01.03.1994 року по 04.07.1994 рік та з 21.06.2008 року по 04.11.2008 рік.

Речовий доказ сокиру – знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб.

Суддя підпис

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського

районного суду

Кіровоградської області С.І.Мурашко