ВЕРХОВНИЙ СУД
Справа № 11-311 Головуючий
у 1 інстанції - Галич А.І.
Категорія: ст.190 ч.2 КК Доповідач
УХВАЛА

ЇМ"ЯМ УКРАЇНИ

2007 року квітня місяця 19 дня колегія суддів судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Щербакова О.С. Суддів - Рудомьотової С.Г., Шахової О.Г.
З участю прокурора - Щербака О.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в
місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією старшого помічника прокурора
Прилуцької міжрайонної прокуратури на вирок Прилуцького міськрайсуду від 20
лютого 2007 року,

яким засуджено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку м.
Новомосковська Дніпропетровської області, з базовою середньою освітою, не
одружену, на утриманні має одну неповнолітню дитину 2002 року народження,
мешканку м. Лебедина Сумської області, АДРЕСА_1,не працює, раніше судиму
06.10.2006 року Зарічним райсудом м. Суми за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року 6
місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

·
за ст. 190 ч.2 КК України до 2 /двох/ років
позбавлення волі.

·
У відповідності із ст. 70 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання за вироком Зарічного райсуду м. Суми від
06.10.2006 року за ст.190 ч.2 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення
волі більш суворим, і остаточно призначити покарання у вигляді 2 /двох/ років
позбавлення волі.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України, засуджену ОСОБА_1. звільнено від відбування
покарання за даним вироком з іспитовим строком

2

на 2 /два/ роки , з зобов'язанням її повідомляти органи кримінально
-виконавчої системи про зміну місця проживання.

За
ст. 357 ч.З КК України ОСОБА_1. виправдана.

Вироком суду ОСОБА_1. визнана виновною і засуджена за
вчинення злочинів при слідуючих обставинах:

14 квітня 2006 року, в обідній час, за
попередньою змовою з іншою особою, з метою заволодіння чужим майном, прибули у
м. Прилуки, де по вул. Незалежності, біля водоканалу, шляхом обману гр..
ОСОБА_2, незаконно заволоділи її майном - сумочкою, вартістю 152 грн., та
речами, які знаходились в ній : паспортом та ідентифікаційним кодом на ім'я
потерпілої, мобільним телефоном марки „Самсунг - Е-530", вартістю 1425
грн., в чохлі, вартістю ЗО грн.40 коп., з сім картою мобільного оператора зв'язку
„ЦМС", вартістю 100 грн., предметами жіночого туалету, а також
поліетиленовим пакетом, вартістю 35 коп., з речами, які там знаходились
-ювелірними виробами, шкіряним гаманцем та грошима у сумі 1190 грн. Всього
викрали майна у ОСОБА_2 на загальну суму 6058 грн.45 коп.

03 серпня 2006 року , в період з 15 до 16
години, ОСОБА_1. за попередньою змовою з ОСОБА_3, прибули у м. Прилуки, де у
військовому містечку №12, шляхом обману неповнолітніх ОСОБА_4. та ОСОБА_5,
незаконно заволоділи грошима у сумі 1500 доларів США, що згідно офіційного
курсу валют складає 7575 грн., мобільним телефоном марки „Самсунг С-200",
вартістю 234 грн., золотими сережками, вартістю 220 грн., що належали
Слабченко, та ювелірними виробами з золота та срібла, мобільним телефоном марки
„ЬО 1800", вартістю 420 грн., що належали ОСОБА_5.

Викраденими речами розпорядились на власний
розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4. матеріальну шкоду на загальну суму 8029
грн., потерпілій ОСОБА_5 - на загальну суму 831 грн.

В апеляції та в доповненні до апеляції
прокурора, який приймав участь у судовому засіданні місцевого суду, ставиться
питання про зміну вироку з тим, що суд у резолютивній частині вироку не вказав,
що остаточне покарання засудженій ОСОБА_1. за ст. 70 КК України необхідно
призначити за частиною 4 цієї статті.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який
підтримав апеляцію про зміну вироку в частині призначення остаточного покарання
засудженій за ч.4 ст. 70 КК України, що суд не вказав у вироку, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

Місцевий суд вірно встановив фактичні обставини вчинених ОСОБА_1. злочинів
і обґрунтував доведеність в них її вини .

ОСОБА_1.
повністю визнала свою вину у шахрайстві, показала, що 14 квітня 2006 року у
центрі м. Прилуки, вона разом з ОСОБА_3 обманула одну жінку / ОСОБА_2,
сказавши, що може зняти з неї порчу, але треба гроші і певні речі. Коли та
принесла гроші, попросили залишити сумку і відійти, бо буде ніби-то знімати
порчу. Коли жінка залишила сумку та відійшла, вони забрали сумку з речами та
грошима , і на таксі поїхали

3

спочатку на автовокзал, а потім - додому на
Лебедин. Гроші поділили між собою, золоті вироби та мобільний телефон продали,
інші речі забрала ОСОБА_3.

Аналогічно вона разом з ОСОБА_3 у серпні 2006 року обманула двох дівчат у
м. Прилуки, забравши гроші у сумі 1500 доларів США, поділивши між собою.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що до неї на
вулиці підійшла підсудна і сказала, що на її сім'ю напущена порча і вона може
допомогти. Через деякий час до них підійшла інша жінка і почала дякувати за те,
що вона їй допомогла. Довірившись, вона зробила все, що сказала підсудна -взяла
гроші, золоті вироби, склала у пакет та віддала їй, щоб та зняла порчу. Сама
відійшла, а коли обернулась, тих жінок не було.

Потерпілі неповнолітні ОСОБА_4. та ОСОБА_5
показали, що дві жінки, одна з яких підсудна, яку вони впізнали під час
впізнання, у серпні 2006 року, обманом, неначе б то зняти порчу з їх сім'ї,
заволоділи їхніми грошима, золотими і срібними виробами та мобільним телефоном.

Виновність ОСОБА_1. також доводиться іншими
перевіреними у судовому засіданні доказами у сукупності - явками з повинною,
протоколами впізнання підсудної потерпілими, огляду та вилучення у ОСОБА_6
мобільного телефону „LG", що належав
ОСОБА_5. і яким заволоділа ОСОБА_1, висновками товарознавчої експертизи
вартості викраденого майна, тощо.

Суд повно і всебічно дослідив докази по
справі, дав їм вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікував дії ОСОБА_1. за
ст. 190 ч.2 КК України.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.65
КК України, враховано особу виновної та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Разом з тим, при призначенні покарання
засудженій за сукупністю злочинів, за ст.70 КК України, суд не вказав частину 4
цієї статті, що є підставою для зміни вироку і задоволення апеляції прокурора.

Керуючись
ст.356, 365-366, 379 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду від 20
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженою у відповідності з
ч. 4 ст.70 КК України до остаточного покарання, призначеного судом.

В
іншій частині цей же вирок залишити без змін.