пр. № 1-кп/759/36/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року Колегія суддів Святошинського районного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку дії запобіжних заходів у кримінальному провадженні №0000979 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаний обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 25 липня 2014 року. Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 утримуються під вартою.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 під вартою, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики переховування, незаконного впливу на свідків на інших обвинувачених, вчинення інших правопорушень, які не зменшилися, вважав за необхідне продовжити строк їх тримання під вартою. Крім того, обвинуваченою ОСОБА_10 був порушений запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_12 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений утримується під вартою більше двох років, прокурором тільки перелічено ризики, проте не надано доказів їх наявності, доводи прокурора є надуманими та загальними, відсутні будь-які свідчення того, що ОСОБА_8 намагався впливати будь-яким чином на свідків.

Захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали думку захисника ОСОБА_12 .

Захисник ОСОБА_11 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_9 , підтримала думку захисника ОСОБА_12 , крім того, просила встановити обвинуваченому ОСОБА_9 домашній арешт із обмеженням у часі з 20-00 год. по 08-00 год., посилаючись на те, що останньому необхідне лікування в умовах денного стаціонару.

Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити. При цьому, суд бере до уваги таке.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_10 , опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків, які на даній стадії судового розгляду ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ймовірність реалізації вказаних ризиків не зменшилася на даний час, і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, які інкримінуються обвинуваченій; мотиви, за яких обвинувачена вчинила вказані дії; її відношення до скоєного; порушення раніше обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді застави; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій у випадку засудження за вчинення особливо тяжкого злочину (ст. 12 КК України).

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою ОСОБА_10 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченої, щодо якої відсутні об`єктивні медичні застереження, які унеможливлюють її тримання під вартою, дані про її особу, сімейний стан, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та її належну поведінку.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

В зв`язку з тим, що стосовно ОСОБА_10 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею, судова колегія, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_8 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, провадження тривалий час не знаходить свого вирішення з причин неявки свідків обвинувачення до суду та не забезпечення стороною обвинувачення явки свідків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосування електронного засобу контролю.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступені тяжкості інкримінованого йому злочину.

Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Також суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, обраний обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , із забороною останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20-00 год. до 08-00 год.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 195, 197, 205, 331 КПК України, ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, тобто по 05 липня 2015 року включно, і утримувати її у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_8 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: не залишати житло цілодобово, за винятком випадків прибуття до суду за викликом; за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали в частині зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу тривалістю в два місяці - до 05 липня 2015 року.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого - до Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві та для відома до Київського СІЗО № 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти в залі суду та застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, продовжити на шістдесят днів, тобто по 05 липня 2015 року включно, заборонивши обвинуваченому залишати житло в період часу з 20-00 год. до 08-00 год.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю - продовжити на шістдесят днів, тобто по 05 липня 2015 року включно.

Копію ухвали в частині запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 направити для виконання до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в частині запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 направити для виконання до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3