154/1744/14-к
1-кп/154/92/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої- ОСОБА_4

представника потепілих ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський клопотання Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000095 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.02.2014 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Семстрой, Челябінської області, Російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричномцу стаціонарі з суворим наглядом до виходу його з хворобливого стану щодо ОСОБА_7 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.

Як зазначено в клопотанні, 15 лютого 2014 року, близько 14 год. 25 хв. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, умисно наніс два удари предметом з колюче-ріжучими властивостями, схожими за зовнішніми ознаками на стилет, в ділянку кисті лівої руки та лівої половини грудної клітки, заподіявши останньому проникаюче колото-різане поранення кисті лівої руки та грудної клітки з наскрізним пошкодженням серця, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, в наслідок чого настала смерть потерпілого.

Крім того, у 1986 році ОСОБА_7 , при невстановлених достовірно обставинах, незаконно придбав дерев`яну тростину із вмонтованим металевим лезом, котра згідно висновку експерта являється замаскованою холодною зброєю тростиною-стилетом колючої дії, яку зберігав по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , а у період з 2013 року по 15.02.2014 року неодноразово, без передбаченого законом дозволу, носив її при собі.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2003 року Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування при розгляді справи про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати чи мало місце суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінально правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 ч. 2 ст. 263 КК України, що стверджується наступними доказами.

Як ствердили потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , 15.02.2014 року, в результаті колото-різаного поранення грудної клітки спричиненого ОСОБА_7 , настала смерть ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_10 , ствердив, що ОСОБА_7 було здійснено удар лезом тростини в ліву ділянку грудної клітки потерпілого.

Показаннями свідка ОСОБА_11 підтверджено конфлікт між потерпілим та ОСОБА_7 та нанесення останнім удару палицею в груди потерпілого.

Свідок ОСОБА_12 ствердив про наявність конфлікту між двома чоловіками похилого віку, один з яких мав в руках тростину.

Свідок ОСОБА_13 ствердив про шарпанину між двома чоловіками, після якої один з них впав на землю і внього виявилася рана грудної клітки.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив наявність давнього конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Будучи допитаним під час досудового слідства підозрюваний ОСОБА_7 підтверджував наявність в нього під час конфлікту з ОСОБА_8 тростини-стилету та її застосування.

Протоколом огляду місця події від 15.02.2014 року підтверджено наявність слідів бурого кольору на поверхні тротуарної доріжки та ґрунті та виявлення металевого наконечника від тростини ОСОБА_7 у місці де відбувався конфлікт між ним та потерпілим. (а.с. 20-25).

Відповідно до протоколу огляду місця події, на одязі потерпілого: кофті-гольфі та футболці виявлено механічне пошкодження (а.с. 25-35).

Протоколом огляду від 16.02.2014 року підтверджено вилучення за місцем проживання ОСОБА_7 його куртки з плямами речовини червоно-бурого кольору та тростини із прихованим в ній клинком, на яких виявлено плями червоно-бурої речовини, схожої на кров (а.с. 42-54).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи на представлених на дослідження куртці ОСОБА_7 , дерев`яній тростині виявлені сліди крові, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 104-108).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_8 заподіяно проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, з наскрізним пошкодженням серця, яке виникло внаслідок травмуючої дії предмету типу клинка ножа та містить ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Згідно висновку експерта, вилучена в ОСОБА_7 дерев`яна тростина, що складається з двох частин відноситься до замаскованої холодної зброї, тростина стилет колючої дії виготовлена саморобним способом, шляхом переробки дерев`яної тростини. (а.с. 139 143).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_8 під час конфлікту з ОСОБА_7 в руках не мав жодних предметів, його дії не несли суспільної небезпеки, а після отриманих ударів ОСОБА_7 мав можливість залишити місце події.

Відсутність реальної загрози для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , нанесення останнім декількох ударів предметом з колюче-ріжучими властивостями в тому числі у життєво важливий орган свідчить про спрямованість його умислу на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

А тому суд вважає доведеним наявність в діях ОСОБА_15 суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 2 ст. 263 КК України.

Як стверджується висновком судово-психіатричної експертизи, після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування до нього покарання.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 44 від 11.02.2015 року ОСОБА_7 виявляє ознаки психоорганічного синдрому з вираженим інтелектуально-мнестичним, емоційно-вольовим зниженням та помірною тотальною афазією, що на даний час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричному стаціонарі з суворим наглядом до його виходу з хворобливого стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає кримінальному покаранню особа, яка вчинила злочин в стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, після одужання така особа може підлягати покаранню

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і тяжкості захворювання ОСОБА_7 , ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб і таким, що потребує лікування у примусовому порядку, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом до його виходу з хворобливого стану.

Цивільні позови потерпілих підлягають залишенню без розгляду.

Судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд,-

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Семстрой, Челябінської області, Російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом до його виходу з хворобливого стану.

Речові докази ; чоловічу зимову куртку, кофту гольф, футболку з механічними пошкодженнями, пару черевик, сумку з матерії, скляну пляшку, записник, перочинний ніж, механічний годинник, дерев`яну тростину з рукояткою, чоловічу куртку зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1