Справа № 191/6169/13-к
Провадження № 1-кп/191/12/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0002485 від 27.10.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Синельниківського району, с.Роздори, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого : 29.05.2005 року Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 190 ч.2 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі, звільнився 23.10.2009 року по відбуттю строку покарання; 06.07.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 міс. позбавлення волі. Звільнився 30.08.2013 року умовно-достроково на 8 міс.20 днів на підставі ст..81 КК України, згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 22.08.2013 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_6

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7

за участю потерпілого - ОСОБА_8 ,

за участю потерпілого - ОСОБА_9

за участю обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим 06.07.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 міс позбавлення волі, та звільненим 30.08.2013 року умовно достроково на 8 міс. 20 днів на підставі ст.81 КК України, згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 22.08.2013 року на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжке, корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 26.10.2013 року приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшовши на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить гр. ОСОБА_8 та через вікно побачив, що господар будинку приміряє прикраси з металу жовтого кольору, та з родиною збирається від`їжджати. Після чого в нього виник намір на заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме прикрас з металу жовтого кольору, дочекавшись поки мешканці будинку поїдуть з дому, підійшов до вхідних дверей, де шляхом відкритого доступу, через незачинені двері проник до будинку. В прихожій кімнаті побачив ОСОБА_10 , та з ціллю усунення перешкоди, реалізуючи свої злочинні наміри, на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_10 , в результаті якого остання не втрималася на ногах і впала на підлогу.

Після чого ОСОБА_5 , з ціллю заволодіння чужим майном, прослідував в спальну кімнату, де з шафи відкрито, навмисно, на власну користь викрав барсетку, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, прикраси з металу жовтого кольору, а саме золотий годинник «Мак тайм», без ременя та без скла, вартістю 6000 гривень, золотий ланцюжок проби 583, вагою 20 грамів, вартістю 8000 гривень; золотий ланцюжок проби 583, вагою 10 грамів, вартістю 4000 гривень; медальйон з образом «Казанської Божої Матері», проби 583, вагою 3 грами, вартістю 600 гривень; перстень чоловічий з каменем агатом, проби 583, вагою 15 грамів, вартістю 6000 гривень; жіноча каблучка проби 585, вагою 2 грами, вартістю 700 гривень; чоловічий перстень, з каменем рубіном, проби 583, вагою 14 грамів, вартістю 5000 гривень; чоловічий перстень, з синім каменем, проби 583, вагою 10 грамів, вартістю 4000 гривень; хрестик, проби 583, вагою 1 грам, вартістю 400 гривень; жіночі сережки з фіонітами, проби 583 вагою 5 грами, вартістю 4000 гривень; хрестик проби 583, вагою 11 грамів, вартістю 4000 гривень; золота зубна коронка, вагою 1,5 грами, вартістю 700 гривень; браслет жіночий, проби 583, вагою 15 грамів, вартістю 6000 гривень; медальйон з зображенням «Миколая Чудотворця», проби 583, вагою 3 грами, вартістю 800 гривень, лом металу жовтого кольору вагою 2 грами, вартістю 400 гривень, та 25$ США , що згідно даних НБУ становить 384,50 гривень, які належали ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_5 виходячи з кімнати, де в цей час перебувала потерпіла ОСОБА_10 , яка з метою перешкоди скоєння злочину, знаходячись на підлозі, схопила руками за одяг ОСОБА_5 , а останній, намагаючись покинути місце злочину, подавляючи опір потерпілої ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, навмисно наніс удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_10 , в наслідок чого відбулося зміщення центру ваги тіла потерпілої праворуч, вона не втрималася на ногах та впала на підлогу, після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майно розпорядився на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 62 985, 50 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що коли йому стало відомо, що трапилося з матір`ю він з родичами приїхав до неї, де побачив її в крові, яка сказала, що на неї напали і їх пограбували. Потім її доставили до лікарні.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що йому лише відомо, що вбили їх матір та пограбували. Мати казала, що в день коли все трапилось, хтось постукав в двері і сказав, що це Ваня, тому вона і відчинила, бо вважала, що це її син. Вона казала, що особа, яка проникла в будинок вдарив її в голову, а коли вона впала, то також їй було нанесено тілесні пошкодження. Вона від болю кричала.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що восени 2013 року коли було темно вона вийшла з будинку і побачила як із-за гаражу потерпілої вискочив хлопець і заховався, потім вона почула, як її сусідка - потерпіла ОСОБА_10 кричала і просила її подивитись за дитиною. Хлопець, який був невеликого зросту, був одягнутий в чорному одязі з капішоном. Бачила кров, більше нічого вона не бачила. Потерпіла їй казала, що її вдарили і вона впала. Скільки було нападників вона не казала. На вулиці нікого не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що восени 2013 року ОСОБА_5 затримали за підозрою у вчиненні розбою і привезли в райвідділ, де він і розповів як все сталося. ОСОБА_5 розповів, що побачив через вікно, як дитина брала барсетку з золотими виробами і куди вона положила її. Казав, що злочин вчиняв сам. З потерпілою була стичка і вона впала. До обвинуваченого заходи фізичного та психічного впливу зі сторони правоохоронних органів не застосовувались.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її знайомий. 26.10.2013 року вона зустрічалась з обвинуваченим ОСОБА_5 в кафе «Юлія» близько 17- 00 години, де знаходились 1,5-2 години. Потім йому подзвонили і він пішов в сторону СШ №3 м.Синельникове. Через 1,5 години він повернувся і вони знову зустрілись та пішли в кафе «Откритка», це було приблизно о 20-00 - 21-00 годині. В кафе вони знаходились до 22-00 години. Близько 22-00 години вони пішли до готелю, який знаходиться в центрі м.Синельникове. Витрати за перебування в готелі вони оплачували пополам. В готелі брали її паспорт для оформлення. В готелі вони знаходились з 22-00 години і до 08-00 години ранку. В той день ОСОБА_5 був одягнутий в білу футболку з англійськими написами, темні штани, білі кросівки. Був спокійний, цінних речей при ньому не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що в 2013 році він випадково зустрів ОСОБА_5 біля кафе «Смак» м.Синельникове, який запропонував йому золотий корпус від годинника, російської фірми, вага корпусу 54,5 грами, 585 проби. За скільки він у ОСОБА_5 придбав корпус він не пам`ятає. Більше нічого ОСОБА_5 йому не пропонував купити. О якій годині він зустрів ОСОБА_5 точно сказати не може.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в 2013 році його і ОСОБА_5 затримали працівники міліції і примушували зізнатися у злочині який вони не вчиняли. Працівники міліції їх били. За злочин, що відбувся 26.10.2013 року він нічого не знає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що злочин в якому обвинувачують ОСОБА_5 скоїв саме він, але при цьому не зміг зазначити, які саме прикраси він викрав, в якому місці та коли саме вчинив злочин.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що її запросили в кабінет до слідчого, де оглядали барсетку, в якій було два відділення і документ формату А4.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується іншими доказами, наданими стороною обвинувачення:

- протоколом огляду місця події від 26.10.2013 року, схемою та фото таблицею до нього від 26.10.2013 року, де за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено плями бурого кольору, а також шафу коричневого кольору, звідки викрадено барсетку(а.с.17-20);

- рапортом о/у СКР Синельниківського МВ ОСОБА_18 від 04.11.2013 року згідно якого за скоєння кримінального правопорушення за фактом розбійного нападу був затриманий ОСОБА_5 , який зізнався у скоєнні даного злочину та дав правдиві свідчення (а.с.35);

- протоколом огляду місця події від 31.10.2013 року, згідно якого предметом огляду являється годинник із жовтого металу з переду на якому мається надпис «Мак Тайм», стрілка годинника відсутня. Годинник обрамлений камінцями білого кольору, на кришці ззаду на годиннику мається зображення орла «двух голового», по бокам годинника мається кріплення для ремішка. Зазначений годинник добровільно видав ОСОБА_14 (а.с.37);

- постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 01.11.2013 року, а саме: годинника з металу жовтого кольору з написом «Мак Тайм», який віддано на збереження під розписку потерпілому ( а.с.38-39);

- порядком визначення оцінної вартості предметів закладу прийнятого рішенням Зборів засновників ПТ «Ломбард «Еталон». Протокол від 13.09. 2012 року. Затверджений порядок директором ПТ «Ломбард «Еталон» ОСОБА_19 , згідно якого максимальна оцінна вартість виробів із ДМ розраховується виходячи з чистої ваги ювелірних виробів та ціни за зміст 1 (одного) граму ДМ ( а.с.45)

-інформацією про курс валют станом на 26.10.2013 року (а.с.46);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31.10.2013 року, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній зазначив обставини вчинення злочину, механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, показав своє місце розташування, а також потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 72-76);

- постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 01.11.2013 року, а саме: ДВД дисковий накопичувач з записом слідчого експерименту, за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 31.10.2013 року . (а.с.77-78);

- протоколом огляду предмета від 01.11.2013 року, з фото таблицею, а саме барсетки, вилученої під час слідчого експерименту від 31.10.2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , яка представляє собою сумку розміром 18х13х3,5 см., яка виповнена з синтетичного матеріалу чорно та темно-зеленого кольору. На лицьовій частині барсетки, мається хлястик, що прикриває маленьке відділення барсетки. По центру барсетки мається металева емблема розміром 1,5х3,5 см. з написом «Bruno Lorelli». Барсетка має два відділення, які закриваються на блискавки. Перше відділення містить пакет з полімерного матеріалу було-зеленого кольору, який має ручки. Одна з ручок відірвана. В другому відділені, під хлястиком, розташовано блискавку, що не має собачки. Хлястик закривається на липучку. При відкритті хлястика, встановлено, що в середині відділення мається аркуш паперу формату А-4 з текстом, ксерокопія та фотознімок якого додається до протоколу огляду. До бокових частин барсетки з двох сторін, металевими кільцями кріпиться ремінь, який прикріплений до барсетки лише з одного боку (а.с.79-80, 82-85);

- документом формату А4 підтверджуючий проведення операцій з готівковою іноземною валютою і чеками ОСОБА_8 (а.с.81);

- постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 01.11.2013 року, а саме: барсетку з синтетичного матеріалу чорно та темно-зеленого кольору та пакет з полімерного матеріалу, опечатані до прозорого пакету з полімерного матеріалу, аркуш паперу формату А4, заповнений печатним текстом, опечатаного до прозорого файлу (а.с.86-87);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №312 від 09.11.2013 року відносно ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Хвороба, що призвела до смерті: легенево-серцева недостатність, крайній ступінь ожиріння з альвеолярною гіповентиляцією (а.с.103-104);

- висновками експерта (експертиза трупа) ОСОБА_20 . Синельниківського міжрайонного відділення КЗ Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 19.11.2013 року за №312 та від 04.12.2013 року за №312 , згідно яких смерть ОСОБА_10 настала внаслідок крайнього ступеню ожиріння з альвеолярною гіповентиляцією (синдром Піквіка), що супроводжувалось розвитком легенево-серцевої недостатності.

При судово-медичній експертизі трупа і згідно наданій медичній документації у неї встановлене тілесне пошкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому правої великоберцової і малоберцової кісток у нижній третині, стан після операції накладення системи скелетного витяжіння 28.10.2013 року. Виявлене у неї тілесне пошкодження заподіяне дією тупого твердого предмету, або при ударі о нього (не виключно при падінні з висоти власного зросту), є прижиттєве, утворилось задовго до наступу смерті, не знаходиться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті, могло утворитись у строк і при обставинах, що вказане у постанові і у наданій на судово-медичну експертизу медичній документації, тобто 26.10.2013 року і стосовно до живих осіб відповідає категорії ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки до життя. При судово-токсологічному дослідженні крові з трупа етиловий алкоголь не виявлений.

Враховуючи підвищену масу тіла потерпілої ОСОБА_10 : крайній ступінь ожиріння ІУ ступеню ( при зрості 165 см. вага її 152 кг), а також вікові зміни кісткової тканини скелету (остеосклероз, остеопороз, які зменшують еластичність кісткової тканини і збільшують її крихкість), виявлене у неї при судово-медичній експертизі тілесне пошкодження у вигляді відкритого багато уламкового перелому правої великоберцової і малоберцової кісток у нижній третині могло утворитись на відстані від місця впливу травмуючої дії при фіксованій правій стопі, зміщенні центру ваги тіла у боки (вправо, вліво, вперед, назад) при наданні тілу обертання навколо поздовжньої осі тіла, і не суперечить свідченням підозрюваного ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 03.12.2013 року за його участю (травмуючий вплив в обличчя зліва, зміщенням центру ваги вправо, придання тілу крутного моменту навколо його поздовжньої осі) (а.с.109-114, 129-133);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2013 року, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній відтворив механізм нанесення тілесних пошкоджень потерпілій ОСОБА_10 (а.с.123-124).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 вказав, що по справі проводилась судово-медична експертиза трупа ОСОБА_10 . Згідно висновку смерть потерпілої настала внаслідок крайнього ступеню ожиріння з альвеолярною гіповентиляцією (синдром Піквіка). Виявлене у потерпілої тілесне пошкодження не знаходиться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_16 , надані в судовому засіданні і згідно яких останній зазначив, що злочин відносно потерпілої ОСОБА_10 скоїв він, а не обвинувачений ОСОБА_5 , так як в них маються розбіжності відносно встановлених обставин скоєного кримінального правопорушення. До даних показів суд ставиться критично, так як вони спростовуються показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України визнав повністю. Тому заяву засудженого ОСОБА_16 від 14.04.2015 року щодо визнання ним своєї вини в скоєнні злочину 26.10.2013 року, а саме в пограбуванні циган, суд визнає як недопустимий доказ. Крім того, свідок по справі ОСОБА_16 раніше був засуджений за особливо тяжкий злочин і був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 . Віповідно до ст..290 КПК України під час досудового розслідування вказані факти не були відомі, вони вже були встановлені на стадії судового розгляду справи.

До показів свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачений ОСОБА_5 на час можливого скоєння злочину знаходився разом з нею в готелі м.Синельникове, суд ставиться критично так як вони спростовуються показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину визнав та іншими доказами по справі.

Що ж стосується того, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримували обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України, так як вважають, що обвинувачений винний у смерті потерпілої ОСОБА_10 і він заслуговує покарання з реальним позбавлення волі, однак при цьому погоджувались з мірою покарання запропонованою прокурором за ч.3 ст.186 КК України - то органами досудового слідства вбивство потерпілої обвинуваченому ОСОБА_5 не інкримінується, згідно висновків експерта смерть ОСОБА_10 настала внаслідок крайнього ступеню ожиріння з альвеолярною гіповентиляцією (синдром Піквіка), що супроводжувалось розвитком легенево-серцевої недостатності. Виявлене у неї тілесне пошкодження заподіяне дією тупого твердого предмету, або при ударі о нього (не виключно при падінні з висоти власного зросту), є прижиттєве, утворилось задовго до наступу смерті, не знаходиться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті.

Згідно вимог ч.1 ст.67 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі Берктай проти Туреччини, рішення від 07.11.2002 року у справі Лавентс проти Латвії, показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням до житла.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також данні про особу винного, який раніше судимий, скоїв злочин в період звільнення умовно достроково, однак повністю визнав себе винним, має місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що підтвердив обвинувачений в суді та рецидив злочину.

Із врахуванням всіх раніше зазначених обставин кримінального провадження суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, зважаючи на думки сторін обвинувачення та захисту, у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк в межах санкції ч..3 ст.186 КК України, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та підстав до застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Приймаючи до уваги те, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2010 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 30.08.2013 року умовно-достроково на 8 місяців 20 днів на підставі ст..81 КК України, згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 22.08.2013 року і він вчинив новий злочин в період звільнення умовно достроково, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі „Бакланов проти Росії" (рішення від 9.06.2005 року), так і в справі „Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що „досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. А, у справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі: а саме годинник з металу жовтого кольору з написом «Мак Тайм», який віддано на збереження під розписку потерпілому залишити за належністю ( а.с.38-40); - ДВД дисковий накопичувач з записом слідчого експерименту, за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 31.10.2013 року - зберігати при матеріалах справи (а.с.77-78); - барсетку з синтетичного матеріалу чорно та темно-зеленого кольору та пакет з полімерного матеріалу, опечатані до прозорого пакету з полімерного матеріалу, аркуш паперу формату А4, заповнений печатним текстом, опечатаного до прозорого файлу, які згідно квитанції №110234 від 01.11.2013 року зберігаються в камері зберігання речових доказів Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити (а.с.86-88).

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднати покарання, не відбуте ним за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2010 року за ч.2 ст.186 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 31.10. 2013 року.

Речові докази по справі: а саме годинник з металу жовтого кольору з написом «Мак Тайм», який віддано на збереження під розписку потерпілому - залишити за належністю ( а.с.38-40); - ДВД дисковий накопичувач з записом слідчого експерименту, за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 31.10.2013 року - зберігати при матеріалах справи (а.с.77-78); - барсетку з синтетичного матеріалу чорно та темно-зеленого кольору та пакет з полімерного матеріалу, опечатані до прозорого пакету з полімерного матеріалу, аркуш паперу формату А4, заповнений печатним текстом, опечатаного до прозорого файлу, які згідно квитанції №110234 від 01.11.2013 року зберігаються в камері зберігання речових доказів Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити (а.с.86-88).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1