Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 1-6/10/1605
В И Р О К
Іменем України

21 травня 2010 року Гребінківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гребінка справу про обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гребінка, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого в Локомотивному депо Гребінки, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ст.ст. 122 ч.1,296 ч.2,186 ч.2 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Гребінка, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, на утриманні неповнолітня дитина, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ст.ст. 122 ч.1,296 ч.2 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Миргорода, українця, громадянина України, освіта середньо- спеціальна, розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, не працюючого, мешканця АДРЕСА_3 , раніше не судимого, за ст.ст. 353, 186 ч.2 ЮС України, -
встановив:
1. 5 червня 2009 року близько 22-00 год. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи обидва в стані алкогольного сп`яніння по вул.Червоноармійській в м.Гребінка, Полтавської області, діючи умисно та протиправно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, безпричинно, з особливою зухвалістю, умисно нанесли декілька ударів руками та ногами в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_12 , чим заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої очної западини з крововиливом в білкову оболонку правого ока та поверхневою раною правої підочної ділянки, гематоми лівої очно-вилицевої ділянки, садна лівої зовнішньо-надбрівної ділянки, перелому другої п`ястної кістки лівої кисті, кровопідтіку передньо-внутрішньої поверхні нижньої третини правого стегна, які згідно висновку судово- медичної експертизи № 139 від 10.07.2009р. відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
2. 7 жовтня 2009 року у період часу з 12-40 год. до 15-00 год. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи обидва в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, при проїзді в потязі сполученням «Полтава-Гребінка», минувши ст.Супрунівка, в тамбурі останнього вагону, діючи з корисливих спонукань, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та з застосуванням такого насильства, нанесли тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 - декілька ударів в обличчя, внаслідок

чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в шкіру лівої вушної раковини обличчя зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2427 від 29.10.2009р. кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, а також потерпілому ОСОБА_14 - декілька ударів в обличчя та у голову, внаслідок чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у шкіру обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2426 від 29.10.2009р. кваліфікуються у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_11 , самовільно присвоївши владні повноваження, що виразилося у пред`явленні потерпілим обкладинки посвідчення працівника ОВС та відрекомендуванні працівником міліції, відкрито заволодів разом із ОСОБА_9 майном останніх, а саме, мобільним телефоном марки «Нокіа 5300» вартістю 850 грн., грошима в сумі 30 грн., ланцюжком з металу срібла 925 проби вагою 19,2г 55 розміру вартістю 300 грн., ладанкою з металу срібла вагою 10г вартістю 100 грн., які належали потерпілому ОСОБА_15 , а також мобільним телефоном марки «Соні-Еріксон ^580і» вартістю 400 грн., що належав потерпілому ОСОБА_14 . Після чого, при прибутті поїзду до ст.Миргород, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння майном потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , переїхали до банкомату «Приватбанку» в м.Миргороді по вул..Сорочинській, звідки потерпілий ОСОБА_15 , будучи заляканим внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , знів зі свого особистого рахунку з кредитної картки «Приватбанку» кошти в сумі 70 грн., які передав ОСОБА_9 . Таким чином, потерпілому ОСОБА_15 було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1350 грн., потерпілому ОСОБА_14 було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.122, ч.2 ст. 296 КК України, розповів про обставини їх вчинення, щиро розкаявся у скоєному.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.122, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України, розповів про обставини їх вчинення, щиро розкаявся у скоєному.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст. 353, ч.2 ст. 186 КК України, розповів про обставини їх вчинення, щиро розкаявся у скоєному.
Окрім повного визнання підсудними своєї вини, їх вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.
По епізоду 1:
- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні, згідно яких 5 червня 2009 року близько 22-00 год., коли він проходив по вулиці Деповського посьолка в м.Гребінка, яка веде на трасу, щоб їхати додому в с.Павловщина, один з хлопців, які сиділи неподалік за столиком, як потім з`ясувалося, підсудний ОСОБА_9 , попросив закурити, а потім відійти у бік для розмови. Коли вони відійшли десь метрів 50, на вул. Червоноармійську, ОСОБА_9 покликав до них ОСОБА_10 . Вони обидва знаходились у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 спитав ОСОБА_10 , чи це він, а після позитивної відповіді вдарив ОСОБА_12 рукою в обличчя. Потім підсудні вдвох нанесли ще декілька ударів потерпілому руками та ногами у різні частини тіла Коли підсудні його відпустили він проходив Райавтодор, звідки сторож викликав йому швидку допомогу'. На даний час претензій до підсудних не має;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , дослідженими в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України, згідно яких 5 червня 2009 року вона разом із ОСОБА_12 приїхати в м.Гребінка, де вийшли на ст..»Депо» , перейшли через залізничні колії та розмовляли в саду. В цей час до них підійшла знайома ОСОБА_17 , вони розпили разом пляшку вина, ате потерпілий випив лише одну чарку. Після чого вони пішли додому, а ОСОБА_12 у бік траси. Наступного дня вона дізналася, що він у лікарні (т.З ас. 43);

- показаннями свідка ОСОБА_18 , дослідженими в судовому засі чанні а зооьж? сх. Звт КПК України, яка надала аналогічні пояснення (т.З а.с. 44);
- протоколами відтворення обстановки та обставин пол и від 2- ~ 1 1 -т т ' _ . ' ІЩ 75, 78-79);
- висновком судово-медичного експерта № 139 від 10.07.2009р.
По епізоду 2:
- показаннями потерпілого ОСОБА_15 , даними в судовому засіданні, згідно яких ж:&т=л 2009 року о 12-28 год. він разом зі своїми колегами по роботі ОСОБА_14 , ОСОБА_19 сіли на поїзд сполученням «Полтава-Гребінка» на ст.Полтава-Київська. V вагоні поїзду вони запам`ятали хлопців, як потім з`ясувалось, це були ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які вживали на двох пляшку горілки. Коли поїзд від`їхав від ст.Супрунівка. останні пішли в тамбур у кінці вагону біля кабіни машиніста. Через декілька хвилин ОСОБА_14 взяв цигарку та пішов також у той тамбур покурити. Тоді ОСОБА_15 побачив, як у тамбурі почалася штовханина між ОСОБА_14 та ОСОБА_9 з ОСОБА_11 . Про це він повідомив інших хлопців та вони пішли у тамбур. Він йшов перший, а за ним ОСОБА_20 . Коли він зайшов у тамбур та спитав, що відбувається, ОСОБА_11 затягнув туда й ОСОБА_20 , але потім його відпустив та останній повернувся у вагон. ОСОБА_11 тримав у руці предмет, схожий на шило або викрутку, який він приставив до грудей ОСОБА_15 , та показав обкладинку посвідчення працівника міліції, яке він не розкривав, але повідомив, що він є працівником міліції. Після чого підсудні нанесли їм кілька ударів в обличчя та голову, а ОСОБА_9 сказав ОСОБА_14 , щоб той шукав гроші, але оскільки у нього не було, то ОСОБА_15 віддав їм свої ЗО грн., щоб їх залишили у спокої. Після того ОСОБА_9 сказав ОСОБА_13 віддати мобільний телефон, але той не погоджувався, тоді ОСОБА_9 наніс йому декілька ударів в обличчя та область грудей та забрав мобільний телефон, а також зірвав із шиї срібний ланцюжок із ладанкою. У ОСОБА_14 також забрали мобільний телефон. Коли поїзд приїхав на ст.Миргород, ОСОБА_15 будучи наляканим, зняв зі свого рахунку з кредитної картки «Приватбанку» 70 грн., які передав ОСОБА_9 . На даний час претензій до підсудних не має;
- показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який надав в судовому засіданні пояснення, аналогічні поясненням потерпілого ОСОБА_15 . Також пояснив, що ніяких претензій до підсудних не має;
- показаннями свідка ОСОБА_21 , даними в судовому засіданні, згідно яких він підтвердив показання потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , але пояснив, що у тамбур вагону не заходив, тому про те, що там відбувалось, йому невідомо. Коли поїзд приїхав до ст.Миргород, вони з ОСОБА_20 вийшли та поїхали по домівках;
- показаннями свідка ОСОБА_20 , даними в судовому засіданні, який надав пояснення, аналогічні ОСОБА_21 ;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , даними в судовому засіданні, яка пояснила, що 7 жовтня 2009 року вона заступила на чергування в поїзд сполученням «Полтава-Гребінка», та побачила, як у поїзд сіли її знайомі ОСОБА_9 , його батько та невідомий чоловік. Вона розмовлялаз ОСОБА_9 , а потім пішла робити перевірку квитків у пасажирів. Вона бачила ОСОБА_9 з невідомим чоловіком у тамбурі вагону, з ними були ще два хлопця, які сиділи спинами біля дверей до кабіни машиніста. Вона спитала ОСОБА_9 , чи все гаразд, зробила зауваження з приводу паління. Ніякої бійки або образ, або будь-якого конфлікту між хлопцями у тамбурі вона не бачила;
- показаннями свідка ОСОБА_23 , даними в судовому засіданні, який пояснив, що 7 жовтня 2009 року він разом із сином ОСОБА_9 приїхав до м.Полтави, а перед поверненням додому його син познайомивсяз невідомим хлопцем, з яким випивав пиво. Коли вони сіли у поїзд, він задрімав та не бачив, чим займався його син, ніякої бійки не бачив. Коли поїзд під`їжджав до ст.Миргород, ОСОБА_9 повідомив йому, що вийде у Миргороді та повернеться додому через декілька годин;
- показаннями свідка ОСОБА_24 , дослідженими в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України, згідно яких 8 жовтня 2009 року приблизно о 20-00 год. він був запрошений

працівниками міліції до ЛПМ на ст..Миргород, де було складено протокол вилечуння у ОСОБА_11 мобільного телефону «Соні-Еріксон /У580і», у ОСОБА_14 було вилечено пакет з речами та документами, виписаними на ім`я ОСОБА_11 (т.1 а.с. 106);
- показаннями свідка ОСОБА_25 , дослідженими в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України, згідно яких він надав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_24 (т. 1 ах. 107);
- висновками судово-медичних експертиз № 2427 від 29.10.2009р., № 2426 від 29.10.2009р. (т.1, а.с. 50-51,58-59);
- протоколами огляду від 8.10.1009р. (т.1 а.с. 26-31);
- протоколами очних ставок від 12.10.2009р. (т. 1 а.с. 224-230);
- іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_10 за ст.ст.122 ч.І, 296 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки встановлено, що він умисно спричинив тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст.ст.122 ч.І, 296 ч.2, 186 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки встановлено, що він умисно спричинив тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а також відкрито викрав чуже майно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб.
Кваліфікація дій ОСОБА_11 за ст.ст. 353, 186 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки встановлено, що він самовільно присвоїв владні повноваження, а також відкрито викрав чуже майно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, конкретні обставини справи, особи підсудних, які раніше не судимі, вперше скоїли злочин, мають на утриманні по одній неповнолітній дитині, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 характеризується позитивно, ОСОБА_10 - посередньо, те, що матеріальні збитки відшкодовано та потерпілі не мають до підсудних претензій, те, що підсудний ОСОБА_9 хворіє на цукровий діабет, інсуліновозалежний.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Підсудні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 практично здорові, працездатні за віком та станом здоров`я, ОСОБА_9 обмежено працездатний. Підсудні на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, примусового лікування не потребують.
З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудних без відбування покарання.
Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.І, 296 ч.2 КК України, і призначити йому покарання:

за ст. 122 ч.І КК України у виді одного року обмеження волі; за ст. 296 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.І ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань - у вигляді 1 року 1 місяця обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 протягом іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.І, 296 ч.2,186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання: за ст. 122 ч.І КК України у виді одного року обмеження волі; за ст. 296 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі; за ст. 186 ч.2 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.І ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 протягом іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 353, 186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання: за ст. 353 КК України у виді трьох місяців арешту; за ст. 186 ч.2 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.І ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 протягом іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінити із взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Речові докази: паспорт на ім`я ОСОБА_11 , переданий власнику - залишити ОСОБА_11 ; мобільні телефони «Соні-Еріксон V/ 580і», без батареї, без сім- картки, та «Нокіа 5300», з батареєю, без сім-картки, передані потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - залишити у власників; особисті речі ОСОБА_11 , передані йому на зберігання відповідно до постанови від 26 листопада 2009 року - залишити у нього (т.1 а.с. 82); обкладинку з-під посвідчення працівника ОВС та посвідчення охоронця, передані на зберігання в камеру схову ЛВ на ст.Полтава - знищити (т.1 а.с. 82); копію гарантійного талону на мобільний телефон «Нокіа 5300» та копію бирки на срібний ланцюжок - зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Зняти арешт з мобільного телефона марки «Сіменс МС 60», та належить ОСОБА_11 , накладений постановою слідчого від 26 листопада 2009 року( т.2 а.с. 30-31).
Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом 15 діб з моменту оголошення.
Суддя ОСОБА_1