Справа №1-64/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 року Бородянський районний суд

Київської області в складі:
головуючого - судді Стасенка Г.В.,

при секретарі - Дубовенко О.В.,

з
участю прокурорів - Ігнатьєва О.М., Волошановського Р.М.,

потерпілого -ОСОБА_2.,

захисника - адвоката ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
с.Литовка Комсомольського району Хабаровського краю, громадянина України, з
вищою освітою, неодруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, який проживає в АДРЕСА_1, працює директором
приватного підприємства "Прогрес-2000" м.Київ, раніше не судимого,

в
здійсненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122
КК України,

встановив:

17 червня 2007 року, приблизно о 17-й годині, в смт.Пісківка
Бородянського району Київської області, біля будинку № 10 по вул.Ковпака
підсудний ОСОБА_1 під час сварки з ОСОБА_2. на грунті неприязних відносин
умисно нанісОСОБА_2. два удари кулаком по обличчю і один удар в ділянку лівого плеча, заподіявши
потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому нижньої щелепи зліва в ділянці кута,
а також закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, рваної рани
нижньої губи і саден губ зліва.

Допитаний в судовому засіданні підсудний винним себе визнав
частково. Суду, зокрема, пояснив, що 16 червня 2007 року він на своєму городі
палив сміття, в зв'язку з чим потерпілий
ОСОБА_2., який проживає неподалік, став
сваритися з ним з приводу диму.
Наступного дня він зі свого будинку побачив, що на вулиці біля його двору зупинилися потерпілий з іншим
сусідом - ОСОБА_4 і потерпілий став нецензурно лаятися, провокуючи з ним
(підсудним) конфлікт. Він (підсудний) намагався заспокоїти потерпілого і вийшов
зі свого двору до потерпілого, але той декілька разів ударив його. У відповідь
він теж вдарив потерпілого і після цього бійка припинилась. Водночас у скоєному
щиро розкаявся.

Разом з тим винність підсудного підтверджується такими
доказами.

Потерпілий ОСОБА_2. в судовому засіданні засвідчив, що 16 червня 2007 року він, дійсно, зробив
підсудному зауваження з приводу того, що той палив сміття, яке давало токсичний
запах. Увечері 17 червня 2007 року він проходив вулицею до себе додому і
навпроти подвір'я підсудного зустрівся з
ОСОБА_4, з яким заговорив з приводу
сильного запаху диму від сміття. В цей час підсудний, який був в будинку на
балконі, вийшов з будинку на вулицю та несподівано вдарив його рукою двічі по обличчю і один раз у ліве плече. У
нього (потерпілого) з рота пішла кров і він повернувся додому.

Свідок ОСОБА_4 засвідчив суду, що увечері 17 червня 2007 року
він на вулиці неподалік двору підсудного зустрівся з ОСОБА_2., який став
обурюватися, що ОСОБА_1 палить сміття, через що важко дихати. Підсудний, який
був на другому поверсі свого будинку, це чув і став робити потерпілому
зауваження, а потім вийшов на вулицю до потерпілого. В подальшому він (свідок)
бачив, що підсудний з потерпілим билися між собою.

Допитана як свідок ОСОБА_5 засвідчила в судовому засіданні,
що увечері 17 червня 2007 року вона,
повернувшись додому, побачила, що її чоловік - потерпілий ОСОБА_2 був побитий,
з рота в нього йшла кров. Коли вона пішла до підсудного, то ніяких ушкоджень у нього не бачила.
Напередодні ОСОБА_2робив підсудному
зауваження, що той палить в спеку сміття, через що стояв неприємний запах диму.

СвідокОСОБА_6 засвідчив, що через декілька днів після 17
червня 2007 року він зустрів потерпілого, у якого обличчя було побите, під оком
синець, щелепа зшита. Нормально говорити
він не міг. Зі слів його дружини у потерпілого був конфлікт з підсудним.

Як убачається з довідки районної поліклініки Бородянської
ЦРЛ, потерпілий ОСОБА_2. 18 червня 2007 року звернувся на прийом до
хірурга-стоматолога зі скаргами на біль в нижній щелепі зліва, порушення мови,
прийому їжі, сну і загального стану. При обстеженні встановлено діагноз: травматичний
злам нижньої щелепи в місці кута зліва, садна на верхній та нижній губах з
кровотечею.(а.с.11)

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, потерпілий
ОСОБА_2. знаходився на лікуванні з приводу закритої черепно-мозкової
травми у вигляді струсу головного мозку,
рваної рани нижньої губи і саден губ зліва, перелому нижньої щелепи зліва в
ділянці кута. Перелом нижньої щелепи відноситься до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості. Ушкодження заподіяні від дії тупих предметів, зокрема від дії руки, в ділянку губ зліва і не могли виникнути при
падінні. (а.с.39-41)

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винність
підсудного в здійсненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження
в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до заперечень підсудного, оскільки
вони спростовуються іншими дослідженими доказами, зокрема показаннями потерпілого, свідків, висновком
судово-медичної експертизи.

Злочинні дії підсудного суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК
України, як умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, а також особу підсудного, який до кримінальної відповідальності
притягується вперше, характеризується
позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Як пом'якшуючу покарання обставину суд враховує щире каяття
підсудного.

Враховуючи, що підсудний добровільно переказав
потерпілому кошти на відшкодування
матеріальної шкоди, які потерпілий не одержав, суд вважає за можливе в даному
випадку визнати як пом'якшуючу покарання обставину добровільне відшкодування
завданого збитку.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити
підсудному покарання у вигляді обмеження
волі.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його
здійснення, враховуючи щире каяття
підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності і має на
утриманні малолітню дитину, суд вважає за можливе на підставі ст.75 і 76 КК
України звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці
органи про зміну місця проживання.

Враховуючи, що підсудний працює на посаді директора ПП "Прогрес-2000", суд не вбачає підстав для задоволення клопотання
трудового колективу ПП "Прогрес-2000" про передачу підсудного на
поруки цьому трудовому колективу.

Потерпілий ОСОБА_2. пред'явив до підсудного цивільний позов
про відшкодування майнової шкоди - витрат на лікування в сумі 973 грн. 85
копійок і про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 тис. гривень.

В судовому засіданні потерпілий свій позов підтримав
повністю.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні цивільний позов у
частині відшкодування майнової шкоди визнав повністю, підтвердивши, що вживав
заходів для добровільного відшкодування
шкоди, а тому суд вважає за необхідно позов в цій частині задовольнити і
на підставі ст.22 і 1166 ЦК України стягнути з підсудного на користь
потерпілого на відшкодування майнової шкоди 973 грн. 85 копійок.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підсудний
визнав частково - в межах однієї тисячі гривень.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що ці позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Винність підсудного в умисному заподіянні потерпілому
середньої тяжкості тілесних ушкоджень доведена в судовому засіданні.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

В даному випадку суд вважає, що внаслідок неправомірних дій підсудного потерпілому
ОСОБА_2. була завдана моральна шкода,
яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з
протиправною поведінкою підсудного щодо нього.

Водночас суд вважає, що вказаний потерпілим розмір
відшкодування є неадекватним завданій шкоді.

Зважаючи на характер і
конкретні обставини правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань
потерпілого, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає
за необхідне, на підставі ст.23 і 1176 ЦК України, частково задовольняючи
позовні вимоги, визначити розмір відшкодування в 250 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень. В іншій частині позов
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 323, 324 Кримінально-процесуального
кодексу України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в здійснені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
і призначити йому покарання у вигляді 1
(одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 і 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілогоОСОБА_2. задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого
ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 973 (дев'ятсот сімдесят три) грн. 85
копійок і на відшкодування моральної шкоди 4250 (чотири тисячі двісті
п'ятдесят) гривень.

В іншій частині позовОСОБА_2. залишити без задоволення.

До набрання вироком чинності запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 залишити попередній - у вигляді
підписки про невиїзд..

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення вироку.

Головуючий
- суддя Г.Стасенко