Справа № 144/473/15-к
Провадження № 1-кп/144/42/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2015 року Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красний Партизан Красногвардійського району АР Крим, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст..89 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

12 березня 2015 року близько 23-ї години ОСОБА_3 , перебуваючи по вул..Мічуріна біля господарства ОСОБА_6 в смт Теплик Вінницької області, куди він приїхав разом з ОСОБА_5 , в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника, взяв мопед «Хонда», який належить ОСОБА_5 , та вирішив поїхати ним додому в с.Огіївка Гайсинського району Вінницької області, спробував завести двигун, однак, у зв`язку із відсутністю ключів в замку запалення йому це не вдалось, і він повів його далі, застосовуючи фізичну силу. Таким чином, ОСОБА_3 , не маючи ні дійсного, ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, незаконно заволодів вказаним мопедом. Згідно накладної, виданої ПП « ОСОБА_7 » від 12 березня 2015 року, вартість мопеда «Хонда» становить 6 500 грн..

Умисними протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

22 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 , з однієї сторони, і обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України добровільно, по ініціативі обвинуваченого заключено угоду про примирення між собою.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 289 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком згідно ст.75 КК України терміном 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладено угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

- 2 -

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 471 та 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 22 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене угодою про примирення від 22 квітня 2015 року покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.2, ч.3 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, на протязі 30 діб з дня його проголошення через Теплицький районний суд до апеляційного суду Вінницької області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: