Справа № 136/1121/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 13.06.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чернятин, Калинівського району Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 11.06.2015 року близько 10:00 год. вона, знаходячись в житловому будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу з приміщення спальної кімнати, таємно викрала з полиці серванту грошові кошти у сумі 400 (чотириста) гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, дала суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину, а саме, що 11.06.2015 року близько 10:00 год. вона знаходилася в житловому будинку ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 , де викрала з полиці серванту грошові кошти в сумі 400 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд. Обвинувачена також повідомила, що відшкодувала потерпілій заподіяну їй шкоду та запевнила суд, що щиро розкаюється у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Враховуючи те, що обвинувачена визнала свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, особу винної, а саме: по місцю проживання характеризується задовільно; раніше не судимої; на диспансерному обліку та наркологічному обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної потерпілій шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі, який передбачений санкцією частини статті, за якою інкриміновано її діяння.
Цивільний позов в справі не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КК України.

Під час досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження не було застосовано.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 67, 185 ч.1 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1