Справа № 646/3214/15-к
Пр.№1-кп/646/311/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08.07.2014р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродження с. Інгулець Кілозерського району Херсонської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого солдата, снайпера відділення взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.ч.1,2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом №251 командира військової частини НОМЕР_1 від 28 листопада 2013 року військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та призначено на посаду снайпера відділення снайперів взводу снайперів вказаної військової частини.

Наказом №146 командира військової частини НОМЕР_1 від 29 листопада 2013 року військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_5 присвоєне чергове звання «старший солдат».

Проходячи військову службу старший солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Діючи всупереч вищеперерахованих вимог та ст. 20 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1.15. Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, старший солдат ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

В травні 2014 року старший солдат ОСОБА_5 у складі взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 направлений в районі виконання завдання до Донецької області, де у складі вказаного підрозділу був прикомандирований до розвідувально-десантної роти вказаної військової частини.

На початку липня 2014 року в Антитерористичному центрі (далі -АТЦ), який дислокувався поблизу АДРЕСА_2 , командир взводу снайперів лейтенант ОСОБА_6 видав для службового користування старшому солдату ОСОБА_5 гвинтівку «СВД» №х856 зі снайперським прицілом «ПСО-1» № НОМЕР_2 та набої до неї калібру 7,62 мм у кількості 100 шт., багнет-ніж № 856, пістолет АО-44 та набої до нього калібру 9 мм у кількості 150 шт. з п`ятьма магазинами.

6 липня 2014 року, перебуваючи в районі м. Миколаївка Слав`янського району Донецької області, близько 20 години полковником ОСОБА_7 старшого солдата ОСОБА_5 відпущено у відпустку строком 7 днів та направлено до АТЦ у с. Довгеньке Ізюмського району Харківської області, для здачі ввіреної у службове користування зброї і боєприпасів, та подальшого убуття у звільнення.

Цього ж дня, близько 20 години 30 хвилин перед направленням до АТЦ старший солдат ОСОБА_5 здав ТВО командира розвідувально-десантної роти військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_8 ввірений йому для службового користування пістолет АО-44, який був закріплений за командиром відділення розвідувально-десантного взводу розвідувально-десантної роти вказаної військової частини сержантом ОСОБА_9 і надавався старшому солдату ОСОБА_5 для службового користування, та два магазини до нього з набоями калібру 9 мм у кількості 40 шт. Одразу ж після цього, старший лейтенант ОСОБА_8 надав старшому солдату ОСОБА_5 для подальшої здачі у польовому таборі РАО в АТЦ в АДРЕСА_2 , свого 9 мм пістолета «ПМ» № НОМЕР_3 та два магазини до нього з набоями калібру 9 мм у кількості 16 шт. і наказав здати їх в АТЦ начальнику польового табору РАО військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_10

7 липня 2014 року близько 9 години старший солдат ОСОБА_5 у складі колони військової техніки виїхав з польового табору, який дислокувався поблизу АДРЕСА_3 і направився до АТЦ у АДРЕСА_2 . Близько 16 години старший солдат ОСОБА_5 прибув до АТЦ в АДРЕСА_2 .

Убуваючи у звільнення старший солдат ОСОБА_5 повинен був здати закріплену за ним зброю та бойові припаси, однак, на порушення вимог ст. 20 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1.15. Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, цього не зробив, і передав снайперу взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_11 для подальшої здачі начальнику польового складу РАО військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_10 наявні в нього після участі в Антитерористичні операції зброю і боєприпаси не в повному обсязі, залишивши у себе у сумці 9 мм пістолет «ПМ» № НОМЕР_3 , пістолетні патрони калібру 9 мм у кількості 140 шт. та гвинтівкові патрони калібру 7,62 мм у кількості З шт. та багнет-ніж № 856. Одразу після цього, снайпер взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_11 надав старшому солдату ОСОБА_5 сумку з особистими речами командира відділення взводу снайперів вказаної військової частини сержанта ОСОБА_12 , який перебував на лікуванні у військовому шпиталі м. Харкова, для подальшої передачі останньому.

Продовжуючи свої злочинні дії, в цей же день близько 18 години старший солдат ОСОБА_5 убув у відпустку з АТЦ с. Довгенького Ізюмського району Харківської області до м. Харкова із сумкою з особистими речами командира відділення взводу снайперів вказаної військової частини сержанта ОСОБА_12 , для подальшої передачі останньому, та став незаконно носити та зберігати, залишені у своїй сумці зброю та бойові припаси, а саме: 9 мм пістолет «ПМ» № НОМЕР_3 , пістолетні патрони калібру 9х18ПМ у кількості 140 шт., гвинтівкові патрони калібру 7,62х54К мм у кількості 3 шт., багнет-ніж № 856.

8 липня 2014 року о 14 годині 30 хвилин на автостанції «Автовокзал №1» у м. Харкові, ОСОБА_5 було зупинено співробітниками Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області для перевірки документів та при огляді речей останнього, виявлено: 9 мм пістолет «ПМ» № НОМЕР_3 , пістолетні патрони калібру 9х18ПМ у кількості 140 шт., гвинтівкові патронами калібру 7,62х54R у кількості 3 шт. та багнет-ножі № 856 та № 546, який був закріплений командиром відділення взводу снайперів вказаної військової частини сержантом ОСОБА_12 та знаходився у сумці останнього.

Таким чином, снайпер відділення взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , 7 липня 2014 року о 16 години, на порушення вимог ст. 20 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1.15. Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, не здав начальнику польового складу РАО військової частини НОМЕР_1 в АТЦ наявні в нього після участі в Антитерористичній операції вогнепальну зброю і бойові припаси до неї, багнет-ніж, та протягом доби незаконно носив та зберігав при собі: 9 мм пістолет «ПМ» № НОМЕР_3 , пістолетні патрони калібру 9x18ПМ у кількості 140 шт., гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R у кількості 3 шт. та багнет-ніж № 856.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, тобто носіння та зберіганні вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та ч.2 ст.263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

26.02.2015р. між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України, в якій дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.ч.1,2 ст.263 КК України, визнання ним своєї вини в повному обсязі, та покарання яке обвинувачений повинен понести за ч.1 ст.263, 69 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.58 КК України ОСОБА_5 замість покарання 2 років позбавлення волі призначити покарання у вигляді 2 років службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення. Та під час відбування покарання ОСОБА_5 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

На підставі ст..ст.473-475 КПК суд затверджує угоду між прокурором та обвинуваченим, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується за ч.ч.1,2 ст.263 КК України. Вказані злочини були припинені протягом доби, не потягли будь-яких негативних наслідків. ОСОБА_5 раніше не засуджувався, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, що визнається пом`якшуючою обставиною, обвинувачений дуже молодого віку (20 років), є учасником АТО. Обтяжуючих обставин немає. У зв`язку з чим, суд вважає правильним призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст..69 КК України нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.263 КК України, та на підставі ст..58 КК України замінити покарання у вигляді позбавлення волі на службове обмеження.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 475 КПК України,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 26.02.2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.263, 69 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст..58 КК України ОСОБА_5 замість покарання 2 років позбавлення волі призначити покарання у вигляді 2 років службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення. Під час відбування покарання ОСОБА_5 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати у розмірі 3050,40 грн. стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1