Справа № 11 -395/07. Головуючий
Категорія: ст. 186 ч 2,296 ч 2 КК України. Доповідач Оксентюк В.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 03 липня 2007 року.

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого
-судді: Фідрі О.М.

суддів: Хлапук Л.І., Оксентюка
В.Н.

прокурора
РедькоП.П. засуджених ОСОБА_1,ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 та помічника прокурора Луцького району на вирок Луцького
міськрайонного суду від 04
травня 2007 року,
яким:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженець та житель АДРЕСА_1, освіта середня-спеціальна, неодружений,
непрацюючий, раніше судимий Луцьким міськрайонним судом 6 квітня 2004 року за
ст.ст. 185 ч 1, 185 ч З, ст. 70 ч 1 КК України на три роки позбавлення волі;
звільнений 19 квітня 2006 року згідно постанови Рівненського районного суду від
12 квітня 2006 року умовно-достроково на 10 місяців,-

засуджений
за ст. 186 ч 2 КК України на 4 ( чотири ) роки і шість
місяців позбавлення волі;

за ст. 296 ч 2 КК України на
один рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністью злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначено засудженому ОСОБА_1 покарання у виді
4 ( чотирьох
) років і шести
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України за сукупністью вироків до покарання, призначеного за даним вироком,
частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду
від 06.04.2006 року і
остаточно до відбування ОСОБА_1 визначено 5
( п"ять ) років
позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уроженець та житель смт. Торчин Луцького району Волинської області, українець,
громадянин України, освіта середня-спеціальна, одружений, на

утримані має неповнолітню дитину 1996
року народження, на підставі ст. 89
КК України не судимий,-

засуджений за ст. 186
ч 2 КК
України на 4 ( чотири ) роки позбавлення
волі;

за ст. 296 ч 2 КК України на
один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністью злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно до відбування ОСОБА_4 визначено 4 ( чотири ) роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 75,76
КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на три роки, На засудженого покладені певні обов"язки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу ОСОБА_1 залишено
тримання під вартою, ОСОБА_4 -
підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 визначено з 25 червня 2006 року. Зараховано
в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк перебування його під вартою з 16 червня 2006 року по 16 листопада 2006 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави 141 гривню 21 копійку судових
витрат. Вироком вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_1. та ОСОБА_4 засуджені за те, що З червня 2006 року, приблизно
біля 22 години
вечора, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння в парку поблизу
дискобару „ Шанс"
в смт. Торчин Луцького району, діючи групою осіб, безпричинно, з мотивів явної
неповаги до суспільства, з особливою зухвалістью, нанесли потерпілому ОСОБА_3
ряд ударів по голові та тулубу, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, які
спричинили короткочасний розлад здоров"я потерпілого та пошкодили годинник
„ Сітізен" вартістью 45 гривень, належний потерпілому.

Після вчинення хуліганських дій, ОСОБА_1. та ОСОБА_4, повторно, керуючись
корисливим мотивом, діючи за попереднім зговором між собою та в групі осіб,
відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_3 срібний ланцюжок з хрестиком,
велосипедом „ROMEl" та три кролі, а всього відкрито викрали у
потерпілого майна на суму 580 гривень, спричинивши йому майнову шкоду на
вказану суму.

Засуджений ОСОБА_1.
у поданій на вирок апеляції посилається на те, що злочину, передбаченого ст. 186 ч 2 КК України він
не вчини». ПотерпілийОСОБА_3 сам залишив свої речі, які забрав ОСОБА_4 Судом не
враховано всі пом"якшуючі покарання обставини. Прохає ном"якшити йому
покарання.

Помічник прокурора Луцького району, який брав участь у
розгляді справи в суді першої інстанції у поданій апеляції посилається на те,
що суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував дії засуджених зі ст. 187
ч 2 на ст. 186 ч 2 КК України. При обранні міри покарання не врахував
суспільної небезпечності та тяжкості вчинених злочинів, осіб винних та

обрав надто
м"яке покарання. Прохає вирок скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Засуджений ОСОБА_1. у запереченні на апеляцію помічника прокурора
посилається на те, що намір на зоволодіння майном потерпілого ОСОБА_3 виник
після побиття потерпілого, тому посилання апелянта на перекваліфікацію дій зі ст.. 186 ч 2 на ст.. 187 ч 2 КК України є
безпідставною. Прохає в апеляції помічника прокурора відмовити.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку, доводи апеляцій та
заперечення на них, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_1, який свою
апеляцію підтримав, а апеляцію прокурора не визнав, прокурора, який свою
апеляцію підтримав, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 не визнав, засудженого ОСОБА_4
та потерпілого ОСОБА_5, які апеляцій не визнали, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляції до задоволення
не підлягають.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і цим
обставинам дав вірну юридичну оцінку. Дії засуджених вірно кваліфікував за ст..
296 ч 2 та 186 ч 2 КК України, як вчинення особливо злісного хуліганства за
кваліфікуючою ознакою особливої зухвалості та відкритого викрадення майна
потерпілого ОСОБА_3, вчиненого за попереднім зговором групою осіб, а засудженим
ОСОБА_1 - повторно.

Доводи засудженого ОСОБА_1 в своїй апеляції в тій частині, що він грабежу
не вчиняв, суперечить зібраним та дослідженим в судовому доказах. Ці доводи
спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_3 засудженого ОСОБА_4., які
ствердили, що після побиття потерпілого, ОСОБА_1. відкрито зняв з його шиї
срібний ланцюжок та хрестик, а засуджений ОСОБА_4. в цей час відкрито заволодів
велосипедом та кролями потерпілого. Такі ж визнавальні показання щодо
відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_3 давав в ході досудового
слідства та в судовому засіданні і сам засуджений ОСОБА_1. Тому вина
засудженого ОСОБА_1 у відкритому викраденні майна потерпілого стверджується
дослідженими в суді доказами.

З матеріалів кримінальної справи та вироку суду вбачається, що тілесні
ушкодження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заподіяли потерпілому в ході хуліганських дій, а
майном потерпілого заволоділи через певний проміжок часу після вчинення
вказаного злочину. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1. та
ОСОБА_4 нанесли потерпілому тілесні ушкодження з метою заволодіння майном
потерпілого, а тому суд першої інстанції обґрунтовано перекваліфікував дії
підсудних зі ст.. 187 ч 2 на ст.. 186 ч 2 КК України. Тому
апеляція помічника прокурора на неправильність кваліфікації дій засуджених є
безпідставною.

При обрані міри покарання суд врахував суспільну
небезпечність та тяжкість вчинених злочинів, пом"якшуючі вину покарання.
По відношеншо до засудженого ОСОБА_1 врахував, що злочин він вчинив в період
умовно-дострокового відбування покарання за вироком суду від 6 квітня 2004 року його
негативну характеристику. По відношенню до ОСОБА_4 його

позитивну
характеристику та склад сім"ї. З врахуванням вказаних обставин суд прийшов
до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_1
неможливе без ізоляції від суспільства, а засудженогоОСОБА_2 можливе без
ізоляції від суспільства.

Обране засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам ст..50,65 КК України, є
необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є
законним і обґрунтованим.

Підстав для зміни вироку і пом"якшення засудженому ОСОБА_1 покарання,
а також підстав для скасування вироку та направлення справи на новий судовий
розгляд колегія суддів судової палати не знаходить.

Керуючись ст..
365,366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Волинської області,-

Ухвалила:

Вирок Луцького міськрайонного суду від 4 травня 2007 року щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_4залишити без змін, а апеляції засудженого ОСОБА_1 та
помічника прокурора Луцького району -
без задоволення.