Справа № 1-56/08
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2008
року Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого -
судді Толстого О.О.

при секретарі Фостовій М.М.

за
участю прокурора Недбайло Т.М.

потерпілої
ОСОБА_1.

представника потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Путивль кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки м. Путивль, громадянки України, українки,
освіта повна вища, не працюючої,
заміжньої, мешканки АДРЕСА_1,
раніше не судимої,

у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2007 року
близько 14 год. 30 хв. підсудна ОСОБА_3. в ході сварки з ОСОБА_1., що виникла
на ґрунті особистих неприязних стосунків(через конфлікт їх малолітніх дітей),
біля будинку останньої на АДРЕСА_2
схопила потерпілу за волосся та умисно нанесла удар коліном в шию та
грудну клітину, поваливши на землю. Продовжуючи її побиття, нанесла не менш 10
ударів в потилицю і не менш 3 ударів ногою в грудну клітину, заподіявши легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Підсудна
ОСОБА_3. вину в цьому злочині не
визнала, як і заявлений потерпілою цивільний позов, суду показала, що дійсно
28.08.2007 р. вона від своєї дитини узнала, що її образила донька потерпілої,
тому вона прийшла до останньої з метою поговорити з цього приводу. Між ними
виникла сварка, під час якої потерпіла схопила її за волосся та намагалася вдарити. У відповідь вона 3-4 рази вдарила її капцем по обличчю. Потім
забрала свою дитину та пішла. Вважає, що тілесні ушкодження міг спричинити її
співмешканець або вона сама.

Допитавши підсудну, потерпілу і свідків,
дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що підсудна винна у вчиненні злочину за обставин викладених у вироку, і, не
зважаючи на не визнання своєї вини, її винуватість підтверджується такими доказами.

Потерпіла
ОСОБА_1. суду показала, що 28.08.2008 року близько 14-ї години підсудна
викликала її на вулицю, де вчинила сварку через
конфлікт між їхніми малолітніми дітьми. Потім схопила її за волосся та
вдарила коліном в голову. Коли вона
впала, продовжувала наносити
удари руками та
ногами в голову
й грудну клітину.
Завдала більш 10-ти ударів,
після чого вона втратила
свідомість.

Аналогічні
свідчення давала на досудовому слідстві, які підтвердила і на очній ставці з
ОСОБА_3( а.с 45-46, 69-70).

Як видно з
рапорту чергового по райвідділу міліції від 28.08.07р.(а.с 28), о 17 год. 50
хв. надійшло повідомлення про те, що з
тілесними ушкодженнями до лікарні звернулася потерпіла.

Згідно акту
судово-медичного обстеження(а.с 33), у неї виявлено садна обох поперекових
суглобів, садно правого стегна, синець лівого променево-зап'ясного суглобу,
закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку, астеноневротичний
сіндром, які згідно висновку
судово-медичної експертизи(а.с 83), відносяться до легких з
короткочасним розладом здоров'я і утворилися від мінімум 5-ти ударів тупими
твердими предметами як з обмеженою, так і необмеженою травмуючою поверхнею.

Як зазначив в
акті експерт походження тілесних ушкоджень потерпіла пояснювала побиттям
ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_4.
повідомив суду, що 28.08.2007 р. він знаходився з дружиною вдома, коли прийшла
підсудна, яка на запрошення пройти до будинку відмовилася і попросила
покликати дружину на вулицю. Дружина
вийшла, а він залишився в будинку. Через деякий час, відчувши недобре вийшов на вулицю, де побачив дружину, яка лежала без свідомості.

ОСОБА_3 зі своєю
дитиною знаходилися метрів за 20. Він попрохав її викликати швидку допомогу,
однак в непристойній формі вона відмовилася.
Далі покликавОСОБА_5, яка надала дружині допомогу. Потім дружину відвезли
до лікарні, де вона потім розповіла, що її побила підсудна.

Свідок ОСОБА_6. суду показала, що близько 15 год.
28.08.2007 р. до неї прийшовОСОБА_4 який попросив надати медичну допомогу своїй
співмешканці. Коли прийшла, в дворі будинку
побачила на колінах потерпілу. Та була з розпущеним волоссям, тяжко
дихала і не могла нормально розмовляти. В той момент вона тілесних
ушкоджень у неї не бачила. Оскільки
після знеболювального уколу їй не полегшало, викликали швидку допомогу та
відвезли її до лікарні, де вона розповіла про побиття ОСОБА_3

Як видно з
протоколу відтворення обстановки та обставин події з фототаблицею(а.с 74-79),
потерпіла показала як саме підсудна
спричинила їй тілесні ушкодження.

Аналогічне
відтворення обстановки і обставин події проведене і з підсудною( а.с 71-73).

Висновком
додаткової судово-медичної експертизи встановлено, що механізм та час
спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, співпадає з продемонстрованим
останньою і не співпадає з механізмом, продемонстрованим ОСОБА_3( а.с 87).

В зв'язку з цим,
оцінюючи докази у справі, суд критично ставиться до пояснень підсудної про те, що вона нанесла потерпілій лише 3-4 удари
по обличчю й більше ударів не наносила, а інші ушкодження міг спричинити її чоловік або вона сама, визнає
їх неправдивими,
спрямованими на ухилення

від
відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються викладеними доказами:
показаннями потерпілої, свідків та висновками експертиз, що не викликають у
суду сумнівів у своїй об'єктивності.

Проаналізувавши
в сукупності всі наведені докази, суд дійшов висновку, що винність
підсудної у вчиненні злочину цілком
доведена, її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України - як умисне
легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом'якшують та обтяжують
покарання.

ОСОБА_3. вчинила
злочин невеликої тяжкості, як особа - раніше не судима, не працює, за місцем проживання характеризується
позитивно, має малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра - нарколога не
знаходиться( а.с 89-93).

Вчинення злочину
вперше, суд визнає за обставину, яка пом'якшують покарання підсудної.

Обставин, що
обтяжують її покарання, суд не вбачає.

З урахуванням
вказаного, суд не знаходить підстав для пом'якшення покарання винній, яка не
розкаялась, заходів для відшкодування шкоди потерпілій не вживала, не працює, і
вважає необхідним призначити їй покарання у виді громадських робіт, що буде
необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових
злочинів.

Вирішуючи
питання про заявлений потерпілої позов, який вона доповнила у судовому
засіданні, суд вважає, що її позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з
таких міркувань.

Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою,
яка її завдала, якщо не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Суд встановив,
що підсудна умисно заподіяла потерпілій тілесні ушкодження, з приводу яких вона
знаходилася на лікуванні, понесла витрати на придбання ліків, що склали 558
грн., оплатила надану правовому допомогу адвоката у сумі 400 грн., що підтверджено документально( а.с 42,49), і
це є для неї матеріальним збитком, тому суд вважає за необхідне стягнути з підсудної ці суми на користь потерпілої.
Надані додаткові документи про загострення захворювання і понесені в зв'язку з
цим витрати на лікування в сумі 199,76 грн., не дають підстав для висновку про
наявність причинно-наслідкового зв'язку між таким лікуванням та діями
підсудної, а тому в стягненні цієї суми потерпілій слід відмовити.

Згідно із ст.
1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду за наявності її вини.

В зв'язку із
протиправним ушкодженням здоров'я потерпіла, яка є інвалідом та має
незадовільний стан здоров'я,
відчула фізичний біль,
почувалася

приниженою й
зазнала моральних страждань, знаходилася на лікування, що змушувало докладати
додаткових зусиль до нормалізації свого життя.

Це
підтверджується показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_4, медичними довідками.

Тому суд вважає,
що підсудна зобов'язана відшкодувати потерпілій заподіяну моральну шкоду. Розмір шкоди з урахуванням конкретних
обставин справи(заподіяння ушкоджень особі, яка є інвалідом, свідомої відмови
від виклику медичної допомоги після вчинененого), вимог розумності і
справедливості, суд визначає в сумі 2000
грн.

Закладом охорони
здоров'я на стаціонарне лікування потерпілої витрачено 255 грн. 40 коп.
бюджетних коштів, що підтверджено довідкою Путивльської ЦРЛ(а.с 57), тому суд
вважає, що заявлений прокурором позовом про стягнення з підсудної на користь
Путивльського райфінвідділу цією суми слід також задовольнити.

Підстав для
обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили
немає.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити
покарання - 240(двісті сорок) годин
громадських робіт.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути на її користь з ОСОБА_3 958
грн. на відшкодування матеріальних збитків, 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, а всього 2958( дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень.

В іншій частині
вимог відмовити.

Цивільний позов
прокурора Путивльського району задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на
користь фінансового управління
Путивльської райдержадміністрації Сумської області( р/р НОМЕР_1 у ВДКУ в
Путивльському районі МФО 837013, код НОМЕР_2) 255 грн. 40 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Путивльський
районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення всіма учасниками
процесу.

Вирок є
оригіналом, виготовлений особисто в нарадчий кімнаті.

Суддя