Провадження № 11-кп/792/299/13
Справа № 677/1509/13-к
Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р.В.
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого - судді
Козачка С.В.,

суддів
Матущака М.С., Болотіна С.М.

з участю секретаря
Лук`янчук О.М.

прокурора
Лугового О.П.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
кримінальне провадження за
апеляційною скаргою обвинуваченого
ОСОБА_2 на вирок Красилівського
районного суду від 22 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого, не
одруженого, на утриманні осіб немає,
раніше судимого:

- 26 серпня 1994 року Красилівським
районним судом за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ст.42
КК України (в редакції Закону 1960 року)
до 3 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією 1/3 частини майна;

- 10 вересня 1997 року Красилівським
районним судом за ч.2 ст.196 - 1 КК України
(в редакції Закону 1960 року) до 1 року
позбавлення волі;

- 03 лютого 1999 року Красилівським
районним судом за ч. 3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.2
ст.196-1, ст.42 КК України (в редакції
Закону 1960 року) до 4 років позбавлення
волі з конфіскацією майна. 15.07.2002 року
вирок змінений - дії перекваліфіковані
на ст.395 КК України - засуджений до 3
років 11 місяців позбавлення волі.;

- 19 червня 2003 року Красилівським
районним судом за ч. 3 ст.185 КК України до
4 років позбавлення волі;

- 24 листопада 2008 року Красилівським
районним судом за ч. 3 ст.185, ч.1 ст.162, ст.70
КК України до 5 років позбавлення волі.
Покарання відбув 04 лютого 2013 року;

Виправдано за ч.2 ст. 185 КК України.

Засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 4
роки позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком
законної сили змінено з домашнього
арешту на тримання під вартою, взявши
під варту в залі суду.

Строк відбування покарання
постановлено обчислювати з 22 жовтня 2013
року.

За вироком суду, 09 липня 2013 року близько
22 год. 30 хв. ОСОБА_2, повторно, в стані
алкогольного сп`яніння, з метою
вчинення крадіжки проник в приміщення
літньої кухні домогосподарства ОСОБА_3,
в АДРЕСА_2, звідки таємно, з корисливих
мотивів, викрав продукти харчування і
побутові речі ОСОБА_3 на загальну суму
217 грн.21 коп.

В поданій апеляції обвинувачений
ОСОБА_2 просить пом`якшити призначене
йому покарання. Зазначає, що він щиро
розкаявся, по місцю проживання
характеризується позитивно, активно
сприяв розкриттю злочину, має на
утриманні малолітню дитину. Просить
врахувати, що потерпілий до нього
претензій немає.

Звертає увагу, що є психічно
нездоровим.

Заслухавши доповідь судді, міркування
прокурора про обґрунтованість вироку,
доводи захисника про задоволення
апеляції ОСОБА_2 та пом`якшення йому
покарання, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляції, колегія
суддів підстав для її задоволення не
вбачає.

Висновки місцевого суду про
доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні
кримінального правопорушення за
викладених у вироку обставин,
грунтуються на зібраних по справі та
досліджених в судовому засіданні
доказах.

Він сам, як видно з матеріалів
кримінального провадження під час
досудового і судового слідства визнав,
що із літньої кухні ОСОБА_3 викрав
продукти харчування та побутові речі.

Ці покази узгоджуються з показаннями
потерпілого ОСОБА_3, протоколом огляду
місця події від 10 липня 2013 року,
висновком товарознавчої експертизи
№348-т від 24 липня 2013 року, довідками
Міськкоопторг №№ 54,56 від 14 серпня 2013
року, відомостями з заяви ОСОБА_2 від 10
липня 2013 року про добровільну видачу
працівникам міліції продуктів
харчування та побутових речей.

Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_2 за
ч.3 ст. 185 КК України сумніву не викликає.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та
п.3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2003 року №7 «Про практику
призначення судами кримінального
покарання» (із наступними змінами) суд
при призначенні покарання повинен
врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
обтяжують та пом`якшують покарання.
Визначаючи ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, суд
повинен виходити із сукупності всіх
обставин справи, зокрема, форми вини,
мотиву і мети, способу,обстановки і
стадії вчинення злочину, тяжкості
наслідків, що настали, тощо. Особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено
покарання, необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів. Рішення суду щодо
призначення виду і розміру покарання
має бути належним чином умотивоване.

При обранні міри покарання
обвинуваченому суд, як видно з вироку,
врахував ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, особу ОСОБА_2, який
неодноразово судимий, періодичність
вчинення злочинів, що на думку колегії
суддів свідчить про стійкість його
протиправної поведінки і небажання до
нормальної адаптації у суспільстві,
обставини, що пом`якшують покарання, в
тому числі і ті, на які він посилається
в апеляції, і призначив ОСОБА_2
мінімальне покарання, за санкцією
закону. Це покарання на думку колегії
суддів, з врахуванням обставин та
способу скоєного злочину, не можна
вважати надто суворим, як про це
наголошує у своїй апеляції сам
обвинувачений.

Призначене покарання, на думку колегії
суддів є необхідним та достатнім для
його виправлення та попередження
вчинення нових злочинів, в зв`язку з чим
доводи обвинуваченого про надмірну
його суворість, слід вважати
необґрунтованими.

Посилання обвинуваченого в апеляції на
те, що суд першої інстанції не в повній
мірі врахував обставини, які могли
вплинути на його висновки щодо
призначення покарання, є
необгрунтованими.

Не заслуговують на увагу і доводи
ОСОБА_2 щодо неврахування судом даних
про його психічний стан.

Згідно довідок Красилівської ЦРЛ від
24.07.2013 року ОСОБА_2 на „Д" обліку в
кабінетах лікаря нарколога та лікаря
психіатра не перебуває, за медичною
допомогою не звертався, через що
сумнівів у його психічному стані,
колегія суддів немає.

За вказаних обставин апеляцію
обвинуваченого про пом'якшення
покарання слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України,
колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Красилівського районного суду
від 22 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_2
залишити без зміни, його апеляційну
скаргу обвинуваченого - без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі трьох місяців з дня
проголошення, а засудженим, який
тримається під вартою, - в той самий
строк з дня вручення йому копії
судового рішення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Козачок С.В.