Справа №639/1948/15-к
Провадження №1-кп/639/202/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/1948/15-к (в ЄРДР №0000029 від 05.01.2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 14.01.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
01.01.2015 року у вечірній час доби, приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходячись на АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, через відкриту калитку, проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_6 . Після чого, розподіливши між собою ролі, відповідно до яких діяли узгоджено, останні, перебуваючи на території вищезазначеного домоволодіння, шляхом пошкодження вікна, проникли через нього безпосередньо до будинку, та викрали звідти три чавунні батареї із чорного металу, котрі зняли зі стін, загальною вагою 124 кг. Таким чином, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, здійснили крадіжку чавунних батарей у кількості 3 штуки, загальною вагою 124 кг, вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи № 477 від 21.01.2015 складає 235 грн. 60 коп., чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після цього, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, 04.01.2015 року у вечірній час доби, приблизно о 18 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою,матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходячись на АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, через відкриту калитку, проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_6 . Після чого, розподіливши між собою ролі, відповідно до яких діяли узгоджено, останні, перебуваючи на території вищезазначеного домоволодіння, шляхом пошкодження вікна, проникли через нього безпосередньо до будинку. Знаходячись усередині, останні знову зняли зі стін дві чавунні батареї із чорного металу, загальною вагою 108 кг, вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи № 476 від 21.01.2015 складає 205 грн. 20 коп., після чого через вищевказане вікно перемістили їх на вулицю та разом із викраденим майном направилися до виходу із території домоволодіння, щоб залишити місце злочину та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Однак, ОСОБА_4 із особою,матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, не довели свій злочинний умисел до кінця, оскільки при виході з території домоволодіння були затримані працівниками міліції.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та пояснив як скоїв їх при вищезазначених обставинах.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисник обвинуваченого.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_4 кваліфікуються: за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з листопада 1993 року перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом синдром залежності від алкоголю; не працює; одружений; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується задовільно; раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, є неможливим без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі, та при визначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений був засуджений 14.01.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, а злочини, які є предметом даного судового розгляду скоїв у зазначений період (у період іспитового строку), суд остаточне покарання ОСОБА_4 призначає у відповідності до ст. 71 КК України.

Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

· за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

· за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року у виді 1 (одного) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання з 05.02.2015 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання строк тримання під вартою.

Речові докази чавунні батареї вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у розмірі 393 (триста дев`яносто три) грн. 60 коп. на проведення експертиз стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а, код ЄДРПОУ 2883133).

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1