Справа № 11-485 2007 рік Головуючий
Категорія ст. 121 ч. 2 КК України Волювач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня 4 дня Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого - судді Хрипченко Л.Г.

Суддів Голубенко Н.В., Кожевнікова О.В.

з участю прокурора Адамець A.M.

засудженої ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Лубенського міськрайонного суду від 21 лютого 2007
року.

Цим
вироком

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року Народження, уродженка та мешканка АДРЕСА_1,
громадянин України, не працює, раніше не судима, засуджена за ст. 121 ч. 2 КК
України на 7 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди на користь
потерпілого - 733.86 грн. Вирішена доля речових доказів.

За вироком засуджена визнана винуватою в тому, що 28 листопада 2006 року
перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, вживала спиртні напої з своїм чоловіком
ОСОБА_2 При цьому між ними виникла сварка, в ході якої потерпілий ображав та
бив її причинивши тілесні ушкодження,

З метою помсти засуджена вихопила у ОСОБА_2 ніж, якій він тримав у руці та
нанесла декілька ударів в груди причинивши тяжкі тілесні ушкодження
в вигляді проникаючого
поранення плевральної

2

порожнини
між 2 та 3 ребрами з пошкодженням верхньої долі легені, що супроводжувалось
внутрішню та зовнішню кровотечею, геморагічним шоком. Від вказаних пошкоджень
ОСОБА_2 помер.

В апеляції засуджена ОСОБА_1 просить перекваліфікувати її дії на ст. 118 КК
України посилаючись на те, що судом не прийняте до уваги, що вона захищалась
від нападу чоловік.

Вислухавши доповідача, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала апеляцію,
міркування прокурора про залишення вирку без змін, а апеляції ї без
задоволення, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до
висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин
доведена показаннями самої засудженої яка не заперечувала факту заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень, що потягли його смерть та не оспорює цих
обставин в апеляції.

Доводи ж апеляції засудженої про її знаходження у стані необхідної оборони
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 36 ЮС України необхідною обороною визнаються дії, вчинені
з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається
від суспільно небезпечного посягання.

Як вбачається з показань засудженої після завдання їй тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 вона забрала у нього ніж, а коли він, перебуваючи в стані сильного
сп'яніння, став наближатись до неї вимагаючи „зарізати„ його вона вдарила його
ножем в груди.

Вказані показання засудженої є послідовними як на досудовому слідстві так і
в судовому засіданні і свідчать про те, що суспільне небезпечне посягання на
засуджену з боку потерпілого було закінчене, ніж перейшов від нього до ОСОБА_1
і будь яких дій направлених на продовження її побиття потерпілий не вчиняв, а
навпаки вимагав спричинити пошкодження йому. За таких умов суд дійшов
обгрунтованого висновку, що тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_2 з мотивів
помсти і правильно кваліфікував дії засудженої за ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_1 покарання суд в достатньої мірі не
врахував конкретні обставини справи, що вона вину визнала щиросердно розкаялася
в вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, а також ту
обставину, що її дії були обумовлені протиправною поведінкою потерпілого, який
ображав її та спричинив тілесні ушкодження.

Наведені пом'якшуючи покарання обставини істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину та з урахуванням особи винної дають підстави призначити
основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за
якою ОСОБА_1 засуджена, відповідно до вимог ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

3

УХВАЛИЛА

Апеляцію засудженої задовольнити частково, вироку Лубенського
міськрайонного суду від 21 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 змінти пом'якшити їй
покарання за ч. 2 ст. 121 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України до 4
(чотирьох) років позбавлення волі, в інший частині вирок залишити без змін.