Провадження № 1-кп/727/342/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці у складі:

головуючого судді
Чебан В.М.

при секретарі
Круглюк І.В.

за участю прокурора Тимчука
В.В.

потерпілого ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернівці
матеріали кримінального провадження
за обвинувальним актам щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Чернівці, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не
одруженого, студента 4-го курсу
Чернівецького національного
університету ім. Ю.Федьковича,
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не
судимого,-

за підозрою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2, 19.09.2013 р.,
о 08 годині 50 хвилин, керуючи
автомобілем марки «Volkswagen-Golf»,
державний номерний знак НОМЕР_4,
рухався по вулиці Сторожинецькій зі
сторони вул. Ровенської в напрямку
вул.
Червоноармійської в м. Чернівці.
Наближаючись до будинку № 148 «Г», водій
ОСОБА_2, об'їжджаючи каналізаційний люк,
змінив напрямок руху вліво та допустив
виїзд керованого ним транспортного
засобу на смугу зустрічного руху, по
якій в той час рухався автомобіль марки
«ВАЗ-21011», державний номерний знак
НОМЕР_3 під керування водія ОСОБА_1, з
яким в подальшому і допустив зіткнення.
В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди водій
автомобіля марки «ВАЗ-21011» ОСОБА_1,
отримав тілесні ушкодження середнього
ступеня тяжкості.

Дорожньо-транспортну пригоду
водій ОСОБА_2 скоїв в результаті
порушення та невиконання вимог п.п. 1.5,
10.1 Правил дорожнього руху України, які
вимагають від водія: п. 1.5. Дії або
бездіяльність учасників дорожнього
руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для
руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних
збитків; п. 10.1. Перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху. Вимога цього пункту
передбачає повну відповідальність
водія, що розпочинає рух,
перестроювання чи змінює напрямок, за
безпеку дорожнього руху від початку і
до закінчення маневру. При цьому не
потрібно розраховувати на дії інших
водіїв щодо попередження можливих
наслідків у результаті виникнення
небезпечних ситуацій.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю та
пояснив, що 19.09.2013 р., вранці, він на
автомобілі марки «Фольксваген-Гольф»,
д.н.з. НОМЕР_4, червоного кольору, який
належить брату його дівчини ОСОБА_3,
їхав в м. Чернівці. Заїхавши в місто,
ОСОБА_2 почав рухатись на швидкості
близько 40 кмгод. по вул. Сторожинецькій
на спуск. В той час на даному відрізку
дороги машини рухались і в зустрічному
напрямку. Попереду ОСОБА_2 їхала машина
на дистанції до 10 м., не заважаючи йому
рухатись. Рухаючись в межах своєю смуги
руху, обвинувачений на відстані до 20 м.
перед своїм автомобілем на проїзній
частині дороги побачив металічний
каналізаційний люк, який знаходиться
нижче рівня асфальту. Під час руху,
ОСОБА_2 вирішив його об'їхати з лівої
сторони, у зв'язку з цим обвинувачений
змінивши свій напрямок руху вліво,
виїхав на смугу зустрічного руху, по
якій в той час на підйом їхав
автомобіль марки ВАЗ-2101, червоного
кольору. В той момент коли
обвинувачений почав об'їжджати
каналізаційний люк, відстань до даного
зустрічного автомобіля складала - 10-15
м. Побачивши, що він не
встигне безпечно повернутись на свою
смугу руху, ОСОБА_2
пояснив, що йому вже не було куди
діватися і він не встиг застосувати
гальмування, після чого відбувся удар
передніми частинами їх автомобілів. Не
заперечував того факту, що ним дійсно
не відшкодована спричинена
потерпілому шкода.

Показання ОСОБА_2 відповідають
фактичним обставинам обвинувачення і
учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому
засіданні вказав, що в його власності є
автомобіль марки ВАЗ -21011, д.н.з. НОМЕР_3,
яким він керує особисто. 19.09.2013 року він
їхав на роботу та рухався по вул.
Сторожинецькій в напрямку виїзду з
міста. ОСОБА_1 рухався зі
швидкістю 40 км/год. по своїй смузі.
Рухаючись по вул.
Сторожинецькій та проїхавши поворот
на вул. Дубінську, ОСОБА_1 помітив, як
раптом з колони автомобілів що
рухалися йому на зустріч, виїхав на
його смугу автомобіль марки «
Фольцваген Гольф», який рухався досить
швидко, приблизно 60 км/год., і відстань
між його автомобілем та автомобілем
марки « Фольцваген Гольф» була
приблизно 30 м. У зв'язку з тим, що це
сталося раптово, потерпілий не встиг
застосувати гальма, а також бардюри
були досить високі і виїхати на
узбіччя у нього також не було
можливості, внаслідок чого відбулося
зіткнення вказаних автомобілів. В
момент зіткнення автомобіль
потерпілого рухався по своїй смузі,
близько до свого правого краю дороги,
удар прийшовся в передню ліву частину
його автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 в
судовому засіданні вказав, що бачив як
обвинувачений розмовляв по мобільному
телефону, коли виїхав на його смугу
руху. В наслідок даної ДТП ОСОБА_1
отримав тілесні ушкодження середнього
ступеня важкості, йому було зроблено
три операції. На даний час він не має
можливості вільно пересуватися.
Обвинуваченим не відшкодовано йому
спричинену шкоду жодним чином.

Відповідно до висновку
експерта № 1497 мд проведеної
Чернівецьким обласним бюро
судово-медичної експертизи - громадян
ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному
лікуванні в відділенні хірургії
вузлової клінічної лікарні ст.
Чернівці ДТГО " Львівська залізниця" з
19.09.2013 року з діагнозом: Політравма:
Закритий перелом лівої вертлужної
впадини. Закритий перелом лівого
надколінника. Закритий перелом правого
променево-запясткового суглобу без
зміщення. Згідно наданих медичних
документів у гром. ОСОБА_4 виявлено
наступні тілесні ушкодження: Переломи:
закритий лівої вертлужної впадини;
закритий лівого надколінника; закритий
правого променево-запясткового
суглобу без зміщення. Вищевказані
тілесні ушкодження виникли в
результаті дії твердих тупих
предметів, або ударів об такі, цілком
можливо виникли в результаті
травмування в салоні автомобіля під
час дорожньо-транспортної пригоди, по
строку можуть відповідати 19.09.2013 року, і
відносяться до тілесних ушкоджень
СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як такі що
призвели до тривалого розладу здоров'я.
( т.1 а.с. 52-53).

Крім того, відповідно до висновку
експерта від 27 листопада 2013 року № 579
-а проведеного науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром -
зіткнення автомобілів Volksvagen Golf держ.
номер НОМЕР_4 та ВАЗ-21011 держ. номер
НОМЕР_3 відбулось на правій смузі руху
відносно напрямку руху до вул.
Ровенської (напрямок згідно схеми ОМП).
В даній дорожньо-транспортній
обстановці, водію автомобіля Volksvagen Golf
держ. номер НОМЕР_4, ОСОБА_2, необхідно
було діяти у відповідності до вимог
пункту 10.1 ПДР, зміст яких описано у
дослідницькій частині. В даній
дорожньо-транспортній обстановці,
водію автомобіля ВАЗ-21011 держ. номер
НОМЕР_3, ОСОБА_4, необхідно було діяти у
відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР,
зміст яких описано у дослідницькій
частині. В даній дорожньо-транспортній
обстановці, в діях водія автомобіля
Volksvagen Golf держ. номер НОМЕР_4, ОСОБА_2,
вбачається невідповідність вимог
пункту 10.1 ПДР, що з технічної точки
зору, перебуває в причинному зв'язку з
настанням даної дорожньо-транспортної
пригоди, із-за причин вказаних у
дослідницькій частині. В даній
дорожньо-транспортній обстановці, в
діях водія автомобіля ВАЗ-21011 держ.
номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, не
вбачається невідповідності вимогам
ПДР, які з технічної точки зору, могли
перебувати б в причинному зв'язку з
настанням даної дорожньо-транспортної
пригоди, із-за причин вказаних у
дослідницькій частині. ( т. 1 а.с. 90-82).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України суд, за згодою всіх учасників
судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно учасники судового
розгляду розуміють зміст цих обставин,
чи добровільною та істинною є їх
позиція, а також їм роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини
в апеляційному порядку.

ОСОБА_2 погодився на скорочений
порядок судового слідства, без
дослідження доказів, крім його
особистого допиту, допиту потерпілого
та вивчення матеріалів кримінального
провадження, які характеризують його
як особу, пояснивши, що рішення його
добровільне і наслідки, передбачені ч. 3
ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З'ясувавши думку учасників
судового провадження про те, які докази
треба дослідити та порядок їх
дослідження, визнавши недоцільним
дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, враховуючи, що учасниками
судового провадження не оспорюються
доведеність вини обвинуваченого та
кваліфікація його дій, з'ясувавши
правильне розуміння обвинуваченим та
іншими учасниками кримінального
провадження змісту цих обставин, за
відсутності сумнівів у добровільності
та істинності їх позиції, роз'яснивши
їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, суд вважає, що
дії ОСОБА_2 органами досудового
розслідування за ч.1 ст. 286 КК
України, як порушення правил безпеки
дорожнього руху під час керування
транспортним засобом, що спричинило
потерпілому ОСОБА_1, середньої
тяжкості тілесні ушкодження,
кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах,
оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що
винуватість обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю і зібраних доказів
достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, у
відповідності зі ст. 65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний
обвинуваченим злочин відповідно до ст.
12 КК України належить до категорії
злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу
обвинуваченого встановлено, що він є
особою раніше не судимою ( т. 1 а.с. 103),
на обліку в психіатричній лікарні та
наркологічному диспансері не
перебуває ( т.1 а.с. 108, 110), посередньо
характеризується по місцю проживання (
т.1 а.с. 114).

Обставиною, що пом'якшує
покарання обвинуваченого, згідно ст. 66
КК України, суд визнає його щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК
України особі, яка вчинила злочин,
має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК
України покарання має на меті не
тільки кару, а й виправлення
засуджених.

Таким чином, враховуючи той факт, що
обвинувачений повністю визнав свою
вину, щиро розкаявся у вчиненому,
раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, суд
вважає, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого
ОСОБА_2 можливо без реального
відбування покарання і до нього
доцільно застосувати вимоги ст.ст. 75, 76
КК України.

Також в порядку ст. 100 КПК
України підлягає вирішенню і доля
речових доказів.

Питання про судові витрати судом
вирішується відповідно до ст. 124 КПК
України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та
призначити йому покарання за даною
статтею у вигляді двох років
обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
ОСОБА_2 звільнити від відбування
призначеного основного покарання з
випробуванням, якщо він протягом
одного року не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього судом
обов'язки, зокрема: буде періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції, не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Речовий доказ по
кримінальному провадженню, а саме:
автомобіль марки « ВАЗ 21011», д.н.з.
НОМЕР_3, згідно розписки ОСОБА_5 ( т. 1 а.с.
66) переданий їй на зберігання -
залишити за належністю потерпілому
ОСОБА_1

Речовий доказ по
кримінальному провадженню, а саме:
автомобіль марки «Фольксваген-Гольф»,
д.н.з. НОМЕР_4, згідно розписки ОСОБА_3 (
т.1 а.с. 76) переданий йому на
зберігання - залишити за належністю
ОСОБА_3

Стягнути з засудженого
ОСОБА_2 кошти в сумі 1564 гривень 80
копійок на користь держави, в рахунок
відшкодування витрат на проведення
експертизи.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області протягом 30
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Вирок суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Суддя
Чебан В.М.