Справа № 1-30
В И Р О К

ім'ям України

10 квітня
2008р. Міловський
районний суд Луганської
області

в складі: головуючого - судді Оробцової Л.О.

при секретарі: Бутенко
О.А.

з участю прокурора:
Савчука О.І.

адвоката: -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

в селищі Мілове справу про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженець с. Микільськ Міловського
району Луганської області, по національності українець, громадянин України, ніде
непрацюючий, одружений, має на утриманні двох неповнолітнії дітей, раніше судимий 1) 19.03.1996 року Міловським
районним судом Луганської області по
ч.1 ст. 81 КК України ( в редакції від 1960 р. ), до штрафу в розмірі 3
міліонів карбованців, 2) 19.04.2004 року Міловським районним судом Луганської області, по ч.3 ст.185 КК
України до 3 років, позбавлення волі,
з застосуванням ст.75 України, від відбуття покарання звільнений з
випробувальним строком на 2 роки, проживаючий АДРЕСА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В:

11.02.2008 року приблизно о 12
годині між підсудним ОСОБА_1. та
потерпілою ОСОБА_2, на території домоволодіння по АДРЕСА_2 Міловського
району Луганської області, на ґрунті ревнощів
виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1, схопив за руку ОСОБА_2. та з силою потягнув на себе,
чим завдав ОСОБА_2. фізичний біль. Потім ОСОБА_1. та ОСОБА_2., зайшли до
середини літньої кухні, де ОСОБА_1.,
кулаком розбив нижню губу ОСОБА_2., чим завдав її фізичного болю. Продовжуючи
свої злочинні дії не маючи умислу на вбивство ОСОБА_2, але байдуже відносячись
до того, які тілесні ушкодження заподіє, ОСОБА_1., схопив зі столу кухонний
ніж, та умисно з силою наніс удар в область живота ОСОБА_2., в результаті
чого причинив ОСОБА_2., проникаюче
колото-різане поранення черевної порожнини
без ушкодження внутрішніх органів. Згідно висновку судово-медичної
експертизи проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини без пошкодження
внутрішніх органів відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за
ознакою небезпечності для життя.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1., винним себе в інкримінованому йому злочині,
передбаченому ч.1 ст. 121 КК України визнав
повністю, та пояснив, що 11.02.2008 року о 7 годині 15 хвилин прийшов до своєї
знайомої ОСОБА_2, з якою він зустрічається, та яку ревнує до ОСОБА_3, що мешкає
у одному будинку зі ОСОБА_2. Прийшовши до
ОСОБА_2, допоміг впоратися по господарству, та о 8 годині пішов до
магазину, щоб купити подарунок. Коли повертався з магазину, по дорозі зустрів ОСОБА_2., яка йшла по
справах, і попросила його спекти хліб. В домі
ОСОБА_2, він замісив тісто і поставив пекти хліб. Через деякий час
повернулася ОСОБА_2., і пішла переодягатися до будинку, він пішов слідом і подарував їй кофту, яку купив у магазині.
Кофта ОСОБА_2., не сподобалась, тому він повернув кофту в магазин. З магазину
він знову повернувся до ОСОБА_2., яка
була на вулиці. Він сказав, що піде додому. ОСОБА_2. відповіла, що бігати за
ним не буде. Це образило його, він схопив ОСОБА_2. за руку, та потягнув до
себе, коли відпустив, то ОСОБА_2., забігла до
літньої кухні. Він наздогнав її в коридорі де вони продовжили сварку,
під час якої він ударив ОСОБА_2. кулаком в обличчя і розбив їй губу, а потім
пройшов до кімнати в літній кухні взяв зі столу кухонний ніж, повернувся до
коридору та з почуття образи до ОСОБА_2, наніс їй удар ножем у живіт. Після
чого вони сіли за стіл, та стали спокійно розмовляти. При цьому ОСОБА_2., не
скаржилась на погане самопочуття.
Приблизно о 12 годині 40 хвилин додому
повернувся ОСОБА_3., побачивши якого він пішов додому. Увечері того ж дня дізнався, що ОСОБА_2., була зроблена
операція. Наносячи удар ножем ОСОБА_2., він навіть на думці не мав її вбити,
просто коли брав ніж, то хотів тільки злякати ОСОБА_2., щоб вона перестала з
ним сваритися, та вигнала від себе ОСОБА_3.
Коли б він хотів позбавити ОСОБА_2. життя, то це зробити йому ніхто й
ніщо не заважало.

Крім
повного визнання вини самим підсудним його винність у скоєнні злочину
підтверджується: показаннями потерпілої, показаннями свідка, матеріалами
кримінальної справи, доказами,
здобутими в судовому засіданні

Потерпіла
ОСОБА_2., показала, що 11.02.2008
року о 7 годині 15 хвилин до неї додому прийшов знайомий ОСОБА_1., з яким вона
зустрічається. Він допоміг їй впоратися по господарству, та о 8 годині
кудись пішов. Вона також стала збиратися в справах. По дорозі зустріла
ОСОБА_1., і попросила його спекти хліб.
По приходу додому побачила, що ОСОБА_1.,
пече хліб, після чого пішла до будинку перевдягатися, ОСОБА_1. пішов за нею,
і подарував їй кофту. Кофта їй
сподобалася, але була надто дорогою, тому
вона попросила, щоб він повернув її в магазин. Повернувши в магазин
кофту, ОСОБА_1. прийшов назад, і сказав, що піде додому. Вона відповіла, що
бігати за ним не буде. Після цих слів ОСОБА_1., схопив її за руку та потягнув
до себе, від чого вона почула біль. Звільнившись від ОСОБА_1., вона забігла до
літньої кухні, де вони продовжили сварку. У літній кухні в коридорі ОСОБА_1.,
розбив їй кулаком нижню губу, а потім
взяв зі столу кухонний ніж, і вдарив ним її
в живіт. Вони повернулися до
кухні і продовжили бесіду з ОСОБА_1. за столом. Болю вона не відчувала, а
тому не дивилась, що за рана на животі.
Приблизно о 12 годині 40 хвилин, додому повернувся ОСОБА_3., який проживає у
неї, і ОСОБА_1. пішов додому. Вона
відразу розповіла ОСОБА_3., про те, що сталося, той став наполягати на тому, щоб викликати лікаря, але вона просила
не робити цього. ОСОБА_3., кудись пішов. Вона в цей час зайшла до будинку і
відчула біль у животі. Оглянувши себе побачила рану на животі, та розбиту губу.
Через деякий час повернувся ОСОБА_3., який повідомив, що викликав міліцію. Претензій
до ОСОБА_1. ні матеріального, ні морального характеру вона не має, просить суворо за вчинене ОСОБА_1., не
карати.

Показаннями свідка ОСОБА_3, про те, що тимчасово мешкає у
ОСОБА_2 яка раніше була дружиною його двоюрідного брата. Знає, що ОСОБА_2.,
підтримує зв"язок з ОСОБА_1.. 11.02.2008 року він знаходився в смт. Мілове
Міловського району Луганської області у справах. Повернувшись, приблизно о 12 годині 30
хвилин, зайшов до кухні, і побачив
ОСОБА_2., та ОСОБА_1, які сиділи
за столом. Залишивши пакет вийшов з кухні на декілька хвилин. Коли повернувся
назад, то ОСОБА_1. вже не було, а ОСОБА_2. сиділа і плакала. Вона стала розповідати, що посварилася із
ОСОБА_1., і той вдарив її ножем у живіт. ОСОБА_2., заперечувала проти виклику
"швидкої допомоги", тому він пішов додому до ОСОБА_1., щоб поговорити, але той не вийшов із
будинку. Він викликав міліцію.

Заявою потерпілої ОСОБА_2., в якій
вона просить прийняти міри до ОСОБА_1., який 11.02.2008 року вдарив її ножем
. ( а. с. 4 ).

Протоколом огляду місця події від 11.02.2008 року, в
ході якого в домоволодінні ОСОБА_2, по
АДРЕСА_2 Міловського району Луганської області, було виявлено та вилучено ніж,
яким ОСОБА_1. наніс удар ОСОБА_2., та одяг, в якому вона була вдягнена, під час
нанесення удару. (а. с. 7-8 )

Протоколом
відтворенням обстановки і обставин події
в ході якого ОСОБА_1. розповів та показав за яких обставин він
11.02.2008 року наніс тілесні ушкодження
ОСОБА_2.(а.с.26-32 )

Висновком судово-медичної
експертизи, що ОСОБА_1. наніс ОСОБА_2. проникаюче колото-різане поранення
черевної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів, дане ушкодження
відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для
життя. Крім того експертиза дійшла до висновку, що ОСОБА_2., було нанесено
поранення ножем.(а. с. 51-53 )

Висновки експертів научно обґрунтовані,
підтверджуються матеріалами справи, а тому приймаються судом, як достовірні.

Кваліфікація дій
підсудного ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 121 КК
України правильна, оскільки така юридична оцінка дій підсудного фактично
відповідає обставинам, встановленим по справі.

Вирішуючи
питання про міру покарання для підсудного, суд
у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує: характер та ступінь
суспільної небезпеки дій підсудного - скоєння тяжкого злочину; особу підсудного
- добру характеристику з місця проживання, знаходження на його утриманні
неповнолітньої дитини.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного ОСОБА_4. суд
вважає вчинення злочину повторно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного суд вважає щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, знаходження на
його утриманні дох неповнолітніх дітей, клопотання потерпілої про пом'якшення покарання.

Враховуючи
вищесказане суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження
скоєння підсудним ОСОБА_1. нових злочинів, буде достатньо призначити йому
покарання не пов'язане з позбавленням волі, застосувавши до нього вимоги ст.ст.
75,76 КК України, а відтак вважає можливим не змінювати підсудному запобіжний
засіб - підписка про невиїзд з постійного місця проживання до набрання вироком
законної сили.

Цивільний позов
не заявлено.

Питання речових
доказів виріити в порядку ст.81 КПК України.

На
підставі ст.ст.323,324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1ст.121 КК України та назначити йому за цим законом покарання у
вигляді п*яти років позбавлення волі.

Відповідно до
вимог ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання з трирічним іспитовим строком. Зобов'язати засудженого
ОСОБА_1 повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; один
раз на місяць з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1залишити
без змін - підписка про невиїзд з постійного місця проживання до набрання
вироком законної сили.

Речові докази: ніж з чорною ручкою - знищити; кофту
жіночу на замочку «блискавка» повернути засудженому ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржено протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його оголошення до Луганського апеляційного суду шляхом направлення
скарги через Міловський районний суд.

Головуючий: суддя

(Л.О.Оробцова)