Справа №1490/5889/12 19.12.2012 19.12.2012 24.07.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

судовому розпоряднику ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Центрального району м.Миколаєва ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2012 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого 25.06.2005 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч. 4, ст. 263 ч. 1, ст. 289 ч. 3, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 22.11.2011 року на 2 роки 4 місяці 23 дні, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч. 1 КК України.

- відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що незаконно придбав пістолет марки «ТТ» та 8 набоїв до нього, які в подальшому незаконно носив та зберігав при собі. 24.09.2012 року, приблизно о 10 год. 50 хв., у дворі будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 був затриманий за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. В ході особистого обшуку за поясом штанів у нього був виявлений та вилучений предмет зовні схожий на пістолет марки «ТТ» з магазином, в якому знаходились набої в кількості 8 штук.

25.09.2012 року СВ Центрального РВ ММУ відносно ОСОБА_7 порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 263 КК України.

В той же день ОСОБА_7 в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) затриманий за підозрою в скоєні даного злочину.

10.10.2012 року постановою суду ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

21.11.2012 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 12.12.2012 року.

12.12.2012 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального РВ УМВС України в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 . Мотивуючи необхідність продовження строку тримання під вартою слідчий послався на те, що по справі необхідно повідомити ОСОБА_7 про підозру у скоєнні вказаного злочину, додатково допитати його, повідомити сторони про закінчення кримінального провадження, виконати вимоги ст.221 КПК та скласти обвинувальний акт. Також слідчий вказав на відсутність підстав для зміни раніше обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на те, що в порушення вимог ст. 184 КПК України в клопотанні не вказані обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків та матеріалів, які підтверджують ці обставини, а також обґрунтування неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також суд зазначив, що слідчим не наведені обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою. Слідчий суддя послався і на те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з порушенням строку і на момент розгляду клопотання ОСОБА_7 звільнений з СІЗО м.Миколаєва у зв`язку з тим, що сплив термін тримання під вартою, який був застосований постановою суду від 21.11.2012 року.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, як один з ризиків зазначено те, що підозрюваний може скоїти інше кримінальне правопорушення. На думку апелянта про це свідчить той факт, що ОСОБА_7 є раніше судимим за скоєння особливо тяжких злочинів та в період умовно-дострокового звільнення скоїв новий тяжкий злочин. Вказує, що слідчий звертався до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою в межах строку, але у зв`язку з знеструмленням будівлі Центрального районного суду м.Миколаєва клопотання працівниками суду прийнято не було. Просить скасувати постанову слідчого судді та повернути матеріали на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду скасувати, підозрюваного ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_8 , які просили залишити постанову суду без змін, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що особа може переховуватися від органів слідства та/або суду чи перешкоджати кримінальному провадженні у інший спосіб.

У відповідності з вимогами ст. 199 ч. 3 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вказані вимоги закону слідчим виконані не були.

Як вбачається з наданих матеріалів, в клопотанні про продовження строків тримання під вартою, слідчим лише вказано, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати дійсне кримінальне правопорушення.

Проте, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що підозрюваний буде вчиняти вказані дії, в наданих матеріалах відсутні.

Тому слідчий суддя правильно вказав в ухвалі, що в клопотанні не зазначені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність вказаних ризиків та матеріалів, які підтверджують такі обставини.

Також в клопотанні слідчого не викладені обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд правильно послався і на відсутність в клопотанні викладення обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, 12.12.2012 року о 15 год. 30 хв. постановою слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_10 підозрюваний ОСОБА_7 звільнений з СІЗО м.Миколаєва у зв`язку з тим, що сплинув строк тримання під вартою.

Оскільки на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, такий запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не діяв, то, на думку колегії суддів, ставити питання про його продовження, є неможливим.

Посилання апелянта на те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою було подано до закінчення дії попередньої ухвали, однак не було прийнято канцелярією суду, є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вказані вимоги закону слідчим також виконані не були.

З рапорту слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_10 , вбачається, що він 11.12.2012 року тричі звертався до Центрального районного суду м.Миколаєва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , однак в канцелярії отримував відповідь про неможливість прийняття матеріалів у зв`язку з відсутністю світла, що унеможливлювало внесення даних матеріалів до системи автоматичного розподілу справ.

Інших даних, які підтверджують обставини, вказані в рапорті слідчого, в матеріалах справи не міститься.

З додатково наданих в апеляційній інстанції документів вбачається, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, з`являється за викликами слідчого, а також в даний час проходить стаціонарне лікування в неврологічному відділенні міської лікарні №1 м.Миколаєва.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування або суду та продовжувати дійсне кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та направлення матеріалів клопотання на новий судовий розгляд, що не передбачено законом і про що йде мова в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Центрального району м.Миколаєва ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.12.2012 року, якою відмовлено в продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3