Справа № 576/1439/15-к
Провадження № 1-кс/576/226/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.15 м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, -

встановив:
До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, у якій скаржник просить зобов`язати слідчого СВ Глухівського МВ, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000448, закрити це кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення та повернути власнику ОСОБА_5 транспортний засіб марки Volkswagen Т4, 1992 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який вилучений в якості речового доказу.

В скарзі зазначається, що 04.05.2014 р. слідчим Глухівського МВ УМВС України в Сумській області було у ОСОБА_7 було вилучено автомобіль Volkswagen Т4, 1992 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого вважається ОСОБА_5 . По кримінальному провадженню було проведено експертизу, яка встановила зміну металевої пластини номеру кузова на цьому автомобілі замість заводського номеру. Проте згідно інформації у кримінальному провадженні цей автомобіль Volkswagen Т4 випускався, зареєстрований у встановленому порядку у Республіці Молдові, в розшуку не перебуває, іншого автомобіля з таким номером кузова не виявлено, не встановлено час, спосіб зміни таблички з номером кузова на цьому автомобілі. Тому, на думку скаржника, кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю події кримінального правопорушення, від чого вже тривалий час ухиляється слідчий.

З цих обставин скаржник просить скаргу задовольнити.

Прокурор, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином та заздалегідь, в судове засідання не з`явився, клопотань чи пояснень не подав.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з необґрунтованістю вимог, посилаючись на те, що відсутні підстави для закриття кримінального провадження та повернення автомобілю, оскільки він є речовим доказом.

Скаржник просив скаргу задовольнити зважаючи на доводи викладені у скарзі.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого та скаржника, уважно розглянувши твердження скаржника в світлі всіх наявних матеріалів та настільки, наскільки вони охоплювались його компетенцією, дійшов наступних висновків.

Щодо вимоги скарги про зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження, слідчий суддя звертає увагу на те, що главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового провадження може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у:

- невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;

- у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України;

- у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з чинним КПК України, строку, який би встановлював період коли б слідчий повинен був закрити кримінальне провадження, не визначено, а лише передбачено, що кримінальне провадження закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, а тому така бездіяльність не може бути предметом оскарження на стадії досудового розслідування слідчому судді. Розумні ж строки розслідування можуть оскаржуватись прокурору у відповідності до ст. 308 КПК України.

Відтак, слідчий суддя відмовляє в задоволенні вимог скарги щодо зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження.

Щодо вимоги у частині повернення автомобілю, слідчий суддя, приходить до наступних висновків.

З досліджених судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що Глухівським МВ УМВС України в Сумській області розслідується кримінальне провадження № 0000448, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.05.2015 р. за ознаками ст. 290 КК України за фактом заміни таблички з номером кузова на автомобілі Volkswagen Т4, 1992 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчим суддею встановлено з матеріалів кримінального провадження, що даний автомобіль був переданий до Глухівського МВ УМВС України в Сумській області за актом прийому передачі, складеному між слідчим та представником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому слідчим була призначена експертиза щодо цього автомобіля і висновком експерта № 18 від 18.06.2014 р. встановлено, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля Volkswagen Т4, номерний знак НОМЕР_1 , піддавався зміні. Металева пластина, з номером кузова НОМЕР_2 закріплена на штатне місце замість заводського ідентифікаційного номера кузова саморобним способом.

18.06.2014 р. постановою слідчого автомобіль Volkswagen Т4, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та вирішено зберігати на штраф майданчику Глухівського МВ УМВС України в Сумській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, перебування речового доказу не у володільця майна можливе лише у визначених законом випадках.

Статтями 160-166 КПК України, до яких відсилає ст. 100 КПК, врегульовано питання надання тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення, а статті 170-174 КПК України регулюють процесуальний порядок арешту майна в ході досудового слідства.

Вирішення зазначених питань віднесено до компетенції слідчого судді.

У судовому засіданні слідчий пояснив, що будь-яке рішення, винесене в порядку ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України (про тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення або про арешт вилученого під час огляду місця події автомобіля), відсутнє.

Матеріали кримінального провадження також такого рішення не містять.

Отже, утримання слідчим автомобілю марки Volkswagen Т4, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , без відповідної ухвали слідчого судді, винесеної в порядку ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України, є безпідставним, а наявність постанови слідчого про визнання автомобіля речовим доказом є недостатньою підставою, оскільки у ч. 1 ст. 100 КПК України, передбачено прямий обов`язок слідчого повернути якнайшвидше речовий доказ.

При цьому слідчий суддя відзначає, що він не уповноважений вирішувати в даній справі те, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_5 , а вимоги ч. 1 ст. 100 КПК України вказують на те, що речовий доказ має бути повернутий лише володільцю, а не конкретній особі.

Також, щодо посилань у вимозі про повернення автомобілю марки Volkswagen Т4, 1992 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження маються дані про те, що цей автомобіль міг бути випущений у 1991 році.

За таких обставин вимога скаржника щодо повернення речового доказу автомобілю марки Volkswagen Т4 підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необхідним надати застереження щодо необхідності після повернення вказаного речового доказу володільцю попередити його слідчим про обов`язки щодо збереження вказаних речових доказів та відповідальність за їх пошкодження, втрату чи знищення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Глухівського МВ УМВС України в Сумській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000448 повернути автомобіль марки Volkswagen Т4, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , його володільцю.

В задоволенні решти вимог скарги, відмовити.

Повернути Глухівському МВ УМВС України в Сумській області матеріали кримінального провадження № 0000448.

Про прийняте рішення повідомити сторін.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1