Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/884/13-к
Провадження № 1-кп/280/53/13
ВИРОК

Іменем України

12 грудня 2013 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області

В складі:
головуючого судді Пасічного Т. З.,

при
секретарі с/з Сьомак Л. І.,

за участю
прокурора Колкова А. В., Демянчука С.
М.,

потерпілого ОСОБА_2,

законного
представника обвинуваченого ОСОБА_3,

законного
представника обвинуваченого ОСОБА_4,

захисника
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Коростишеві
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №00000121 по обвинуваченню

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Вільня
Коростишівського району Житомирської
області, українця, громадянина України,
учня 12 класу Коростишівської вечірньої
школи, не працюючого, раніше не
судимого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, -

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186
КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с.Нераж
Черняхівського району Житомирської
області, українця, громадянина України,
студента 1-го курсу Коростишівського
професійного аграрного ліцею, не
працюючого, раніше не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186
КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2013 року близько 03 год. ночі
неповнолітній ОСОБА_6, діючи умисно, за
попередньою змовою з неповнолітнім
ОСОБА_8 з метою незаконного заволодіння
чужим майном, шляхом вільного доступу
проникли на охоронювану територію
приватного підприємства по обробці
гранітного каменю, що знаходиться в
АДРЕСА_3, орендатором якого є ОСОБА_2,
звідки, погрожуючи застосуванням
фізичного насильства сторожу даного
підприємства ОСОБА_9, який помітивши їх
злочинні діїі, намагався їх припинити,
відкрито викрали чуже майно, що
належить ОСОБА_2, а саме надгробну
могильну плиту, виготовлену з
покостовського гранітного каменю,
вартістю 680 грн. промисловий
металобрухт вагою 208 кг, по ціні 2 грн. 50
коп. за 1 кг. на загальну суму 520 грн. та
саморобний металевий візок вартістю 400
грн. спричинивши ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на загальну суму 1600 грн.

В судовому засіданні неповнолітній
обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у
вчиненні кримінального правопорушення
визнав повністю, суду показав, що коли
перебував у друга ОСОБА_8 в с.Більківці
02 лютого 2013 року вночі проник на
територію підприємства ОСОБА_2, звідки
викрав надгробну плиту, яку поклав на
металевий візок що знайшов на цій же
тириторії. Не довізши плиту до дому
ОСОБА_8 знесилився, тому покликав на
допомогу ОСОБА_8. Разом перевезли плиту
на подвіря його будинку, де закидали її
снігом, щоб ніхто не помітив. Потім
запропонував ОСОБА_8 викрасти
металобрухт, запевнивши, що вони не
будуть помічені, на що останній
погодився. Переконавшись, що сторож
спить, зайшли на територію, де біля
приміщення лежав металобрухт та стали
вибирати що можна викрасти. В цей час
вийшов сторож і помітив їх, вони втікли
на вулицю, а потім він підійшов до
сторожа і попередив його, що все одно
метал викрадуть. З території
підприємства вивезли близько 200 кг.
металобрухту. Наступного ранку був
затриманий працівниками міліції. В
скоєному щиро кається.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8
вину свою у вчиненні кримінального
правопорушення визнав повністю,
показав суду, що дійсно вони разом з
ОСОБА_6 відкрито викрадали чуже майно з
території приватного підприємця
ОСОБА_10 скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_2 показав суду, що 02
лютого 2013 рокук дізнався про крадіжку
майна з території підприємства від
свого брата. Коли приїхав на територію
виявив зникнення надгробної могильної
плити, металобрухту, металевого
саморобного візка та семи алмазних
кругів для полірування каменю, після
чого одразу звернувся до міліції.
Претензій матеріального та морального
характеру до обвинувачених не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 суду показав, що працює сторожем
на ПП «ОСОБА_2». Вночі 2 лютого,
перебуваючи на зміні, вийшов на вулицю
та помітив двох осіб, які виносили з
території підприємства гранітну арку.
Побачивши його, хлопці кинули арку на
землю та стали втікати. Через деякий
час один з них повернувся та сказав, що
викраде все, що йому заманеться,
оскільки ОСОБА_2 винен йому гроші.
Побоюючись за своє життя та здоровя, не
втручався до злочинців, адже їх було
двоє. Обвинувачені погрузили
металобрухт на металевий візок, який
був на території, та покинули
територію.

02.02.2013 року було проведено огляд місця
події, а саме приватного підприємства
по обробці граніту по АДРЕСА_3 про що
був складений відповідний протокол,
під час якого було вилучено гіпсовий
злиток низу сліду взуття (а.с.4-13).

Як вбачається з протоколу огляду місця
події від 02.02.2013 року, яким виявилося
домоволодіння АДРЕСА_2, власником якого
є ОСОБА_4, було вилучено металобрухт
вагою 208 кг., надгробну могильну плиту,
саморобний металевий візок, 7 алмазних
дисків, призначених для полірування
каменю (а.с.15-16).

02.02.2013 року ОСОБА_6 було написано заяву,
в якій він зізнався у вчиненні
кримінального правопорушення та
детально описав обставини скоєння
крадіжки (а.с.26).

15.03.2013 року ОСОБА_8 написав заяву про
вчинення кримінального
правопорушення, в якій зізнався у
вчиненні крадіжки (а.с.68).

Як вбачається з заяви про вчинення
кримінального правопорушення від
21.02.2013 року, ОСОБА_11 зізнався у вчиненні
31.01.2013 року крадіжки з ОСОБА_10 семи
полірувальних дисків, які в подальшому
приніс до домоволодіння ОСОБА_6 та
залишив на зберігання, не повідомивши
останньому де їх взяв (а.с.71).

Згідно протоколу пред'явлення особи
для впізнання від 11.04.2013 року ОСОБА_9
заявив, що серед пред'явлених йому для
впізнання осіб, він не з впевненістю,
але начебто впізнав хлопця, який стоїть
перший зліва під номером 1 - ОСОБА_12
(а.с.114-118).

Відповідно до протоколу пред'явлення
особи для впізнання від 12.04.2013 року
ОСОБА_9 з впевненістю вказав на хлопця
під номером 2, яким є ОСОБА_8 (а.с.129-133).

Відповідно до довідки №39 від 16.04.2013
року, виданої головою правління
«Коростишівського гранітного кар'єру»
ОСОБА_13 вартість надгробної могильної
плити покостовського граніту
розмірами 100*см. *50 см. *8 см. на їх
підприємстві станом на 02 лютого 2013 року
становила 680, 00 грн. (а.с.144).

Згідно довідки №257 від 29.03.2013 року,
виданої директором ТОВ «Купрум»
вартість одного кілограма
промислового металобрухту сплавів
чорного металу на їх підприємстві
станом на 02.02.2013 року становила 2 грн. 50
коп. (а.с.146).

Під час слідчого експерименту, який мав
місце 24.04.2013 року, ОСОБА_6 детально
розповів та відтворив обставини
скоєння крадіжки з підприємства по
обробці граніту (а.с.223-240).

Аналізуючи зазначені докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про доведеність вини обвинувачених
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні даного
правопорушення, і ці їх дії кваліфікує
за ч.3 ст.186 КК України як відкрите
викрадення чужового майна-грабежу,
поєднаного із погрозою застосування
насильства, яке не є небезпечним для
життя чи здоров»я потерпілого,
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб, поєднаного з проникненням в
сховище

При визначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, обставини, що
пом'якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.3 ст.186 КК України є тяжким
злочином

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_6, згідно ст.66 КК
України, є щире каяття та вчинення
злочину неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК
України, обтяжують покарання
обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи викладене вище, а також те,
що обвинувачений ОСОБА_6 на день
вчинення кримінального правопорушення
не досяг повноліття, раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, посередньо
характеризується за місцем навчання,
задовільний стан
матеріально-побутових умов проживання,
думку прокурора, потерпілого, якому
повернуте все викрадене майно, суд
приходить до висновку про можливість
виправлення та перевиховання
обвинуваченого без ізоляції від
суспільства та призначає покарання в
межах санкції ч.3 ст.186 КК України із
застосуванням ст.75 КК України,
звільнивши його від відбування
основного покарання із випробуванням
та з покладенням ряду обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_8, згідно ст.66 КК
України, є щире каяття та вчинення
злочину неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК
України, обтяжують покарання
обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи вище викладене, а також те,
що обвинувачений ОСОБА_8 на день
вчинення кримінального правопорушення
не досяг повноліття, раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, посередньо
характеризується за місцем проживання
та негативно за місцем навчання,
незадовільний стан
матеріально-побутових умов проживання,
думку прокурора, потерпілого, якому
повернуте все викрадене майно, суд
приходить до висновку про можливість
виправлення та перевиховання
обвинуваченого без ізоляції від
суспільства та призначає покарання в
межах санкції ч.3 ст.186 КК України із
застосуванням ст.75 КК України,
звільнивши його від відбування
основного покарання із випробуванням
та з покладенням ряду обов'язків,
передбачених ст.76 КК України.

На думку суду, призначене покарання є
необхідним і достатнім для виправлення
обвинувачених та попередження
вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі
відсутні.

Долю речових доказів необхідно
вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100
КПК України.

В ході досудового слідста
обвинуваченим ОСОБА_6, та ОСОБА_8,
запобіжний захід не обирався та
клопотань в ході судового розгляду не
надходило, а тому підстав для обрання
останнім запобіжного заходу не має.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.186 КК України та
призначити йому покарання у виді 4
(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_6 від відбування призначеного
основного покарання у виді позбавлення
волі, встановивши іспитовий строк 2
(два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
ОСОБА_6 обов'язки протягом іспитового
строку не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти зазначений орган про зміну
місця проживання та періодично
зявлятися для реєстрації до
кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.186 КК України та
призначити йому покарання у виді 4
(чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_8 від відбування призначеного
основного покарання у виді позбавлення
волі, встановивши іспитовий строк 2
(роки) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
ОСОБА_8 обов'язки протягом іспитового
строку не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти зазначений орган про зміну
місця проживання та періодично
зявлятися для реєстрації до
кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі, а саме: слід
низу взуття, переданий на зберігання до
кімнати схову речових доказів
Коростишівського РВ УМВС України в
Житомирській області - знищити;
надгробні могильну плиту, металобрухт
вагою 208 кг. саморобний металевий візок,
передані на зберігання ОСОБА_2 -
залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Т. З. Пасічний