В И Р О К

Іменем України

19
червня 2008 року

Зборівський
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Снігурського В. В.,

при
секретарі Біловус С. В.,

за участю прокурора Боровицької О. Б., підсудного
ОСОБА_1., захисника ОСОБА_2., потерпілої ОСОБА_3., представника неповнолітнього
потерпілогоОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Зборівського районного суду Тернопільської області кримінальну
справу про обвинувачення, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
м. Тернополя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, , українця, громадянина
України, освіта середня, не військовозобов'язаного, розлученого, раніше не судимого,

у скоєні злочинів передбачених ч.1 ст.125 КК України, ч.1
ст.129 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 11 лютого 2008 року біля 10 години у
селі Курівці Зборівського району Тернопільської області, в житловому будинку
свого колишнього тестя ОСОБА_5, під час сварки зі своєю колишньою дружиною
ОСОБА_3, шляхом нанесення їй ударів руками та ногами, спричинив тілесні
ушкодження, які згідно висновку судово - медичної експертизи відносяться до
легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 13 лютого 2008 року, біля 09 год. 30 хв. у
селі Курівці Зборівського району Тернопільської області, в житловому будинку
свого колишнього тестя ОСОБА_5, ОСОБА_1, прикладаючи кухонний ніж до тіла свого
малолітнього сина ОСОБА_6, а також до тіла колишньої дружини ОСОБА_3,
погрожував їм вбивством, які потерпілі, враховуючи обстановку та особу
підсудного, сприймали як реальні.

Допитаний підсудний ОСОБА_1 вини не визнав, надав покази,
що раніше з потерпілою перебував у шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей,
але в кінці 2006 року вони розлучилися та розірвали шлюб. Проте, приблизно з
квітня 2007 року вони знову стали жити разом однією сім'єю у с.
Курівці Зборівського району. 09 лютого 2008 року він приїхав до дітей, а 11
лютого 2008 року між ним та потерпілою виникла сварка, ОСОБА_3 погрожувала йому
міліцією та психіатричною лікарнею, однак він її не бив, лише не дозволяв вийти
на вулицю, щоб не піднімала шуму і їх сварки не чули сусіди. Удари йому
наносила сама потерпіла, а він лише спостерігав за її діями. Можливо тілесні
ушкодження вона нанесла собі сама. Після сварки він поїхав у м. Тернопіль до
себе додому.

13 лютого 2008 року він знову зранку приїхав у с.
Курівці, маючи намір поговорити з колишньою дружиною, але їх розмова знову
переросла у сварку, при цьому ОСОБА_3 била його та нецензурно лаялася, а
заспокоївшись вийшла в другу кімнату. Він свою чергу почав чистити картоплю,
використовуючи кухонний ніж, а діти дивилися телевізор. Пізніше він побачив
працівників міліції, які прибули в бронежилетах та зі зброєю і зрозумів, що їх
викликала ОСОБА_3. Він в свою чергу також викликав міліцію з м. Тернополя та
замкнув двері будинку. Почувши шум в кімнаті, він побачив, що один з
працівників міліції проник в будинок через вікно. Тоді він підбіг до дітей, які
дивилися телевізор, покликав їх на кухню і однією рукою притулив до себе, а
ніж, який тримав в другій руці приставив собі до грудей в ділянці серця, так як
міліціонери погрожували йому зброєю. Після розмови з працівниками міліції він
відпустив дітей та відкрив двері, після чого його затримали та доставили в
психіатричну лікарню в м. Тернопіль. Опору він не чинив, ніж приставляв лише до
себе, а дітям не погрожував.

Потерпіла ОСОБА_3. надала покази про те, що з 9 лютого по
11 лютого 2008 року ОСОБА_1 перебував у будинку, де вона проживає у с. Курівці
Зборівського району Тернопільської області і між ними постійно виникали сварки.
11 лютого 2008 року під час сварки він бив її, штовхав і душив, внаслідок чого
вона отримала тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_1 покинув будинок

13 лютого 2008 року ОСОБА_1 знову приїхав до неї додому у
с. Курівці та зранку вчинив сварку, погрожував їй. Вона знала, що ОСОБА_1
раніше лікувався в психіатричній лікарні, тому сприймала його погрози як
реальні і це змусило її викликати міліцію. Після прибуття міліції підсудний разом
з дітьми замкнувся у будинку і працівники міліції проникли в приміщення через
вікно. В цей час підсудний приклав ніж до грудей сина Володі і кричав, щоб до
нього ніхто не підходив, погрожуючи вбити дитину. Оточуючі сприймали його
погрози як реальні. Після розмови з працівниками міліції та з нею, ОСОБА_1
відпустив дітей, але ніж приклав до своїх грудей, погрожуючи, що вб'є
себе. Після цього працівники міліції
розмовляли з ним тривалий час, і підсудний втихомирився, після чого його
затримали працівники міліції.

Незважаючи на повне заперечення своєї вини, вина ОСОБА_1.
підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування справи та
судового слідства, а саме:

- по епізоду нанесення тілесних ушкоджень потерпілій
ОСОБА_3. 11 лютого 2008 року:

висновком експерта №644 від 28 березня 2008 року
(а.с.45-47), який свідчить, що при обстеженні, проведеному 12 лютого 2008 року
у потерпілої ОСОБА_3. були виявлені садна кайми нижньої губи, 2-3-го пальців
лівої кисті та синці спини і ніг, які були отримані нею приблизно за 2-3 дні до
обстеження, утворення ушкоджень від нанесення ударів руками і ногами не
виключається, і зазначені ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до
легких;

показами свідка ОСОБА_5 - батька потерпілої, який бачив
після їх конфлікту на обличчі своєї доньки тілесні ушкодження.

- по епізоду
погрози вбивством 13 лютого 2008 року:

протоколом
огляду місця події зі схемою від 13 лютого 2008 року (а.с.33 -34), який
засвідчує час, обстановку, обставини події і згідно якого під час огляду вилучено
ніж;

висновком
експерта від 21 березня 2008 року №1-351/08 (а.с.53-60), згідно якого вилучений
ніж не є холодною зброєю;

показами
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9, які безпосередньо бачили, що підсудний
прикладав ніж до тіла свого сина Володимира, чули його погрози і оцінювали ці
погрози як реальні.

Підходячи до кваліфікації дій підсудного, суд вважає, що
його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто легке тілесне
ушкодження, так як ступінь ушкоджень встановлено висновком експерта, та за ч.1
ст.129 КК України, тобто погроза вбивством при наявності реальних підстав
здійснення цієї погрози, оскільки враховуючи особу підсудного та обставини
події, потерпілі сприймали такі погрози
як реальні.

Аналізуючи в сукупності фактичні обставини справи, суд приходить до
висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1. у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.125 КК
України та ч.1 ст.129 КК України.

При
призначенні виду покарання підсудному ОСОБА_1.суд у відповідності до вимог
ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який є злочином невеликої тяжкості. Вивчаючи особу підсудного, встановлено, що він раніше не судимий (а.с. 108), по місцю
проживання характеризується позитивно (а.с. 111), Курівецькою сільською радою
характеризується як такий, що громадського прядку не порушує, однак на нього
поступали скарги від дружини з приводу скандалів у сім'ї (а.с.112), перебуває
на обліку у лікаря психіатра та
нарколога, неодноразово проходив лікування у психіатричній лікарні
(а.с.114,115). Згідно висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи
(а.с.120-121) ОСОБА_1 Виявляє ознаки аномалії розладу у формі емоційно
нестійкого розладу особистості, міг давати звіт своїм діям та керувати ними у
час вчинення злочинів та у даний час. Згідно висновку спеціальної медичної
наркологічної експертної комісії (а.с.128) хворіє хронічним алкоголізмом і йому
рекомендовано лікування від алкоголізму.

Враховуючи
встановлені у судовому засіданні обставини вчиненого злочину, досліджені дані
про особу підсудного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1.слід призначити
покарання за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України у
виді громадських робіт, а за вчинення злочину, передбаченого ч.1
ст.129 КК України у виді обмеження волі, а остаточне покарання
призначити за сукупністю злочинів, відповідно до ст.70 КК України.

Враховуючи, що що ОСОБА_1 вперше притягується до
кримінальної відповідальності, має двох неповнолітніх дітей (а.с. 70), в цілому
характеризується позитивно, вчинив злочини невеликої тяжкості, суд вважає
можливим і доцільним звільнити його від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк.

Керуючись
ст.ст. 323-325 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ч.1
ст.125 КК України, ч.1 ст.129 КК України і призначити покарання:

за ч.1 ст.125 КК України у виді громадський робіт строком
200 годин;

за ч.1. ст. 129 КК
України у виді обмеження волі строком на один рік і шість місяців.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
остаточний вид покарання визначити
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати ОСОБА_1
покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік і шість місяців.

В силу ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_1
від призначеного покарання та встановити йому
іспитовий строк один рік.

Запобіжний захід -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання, обраний ОСОБА_1, скасувати
після набрання вироком законної сили.

Речові докази - ніж,
вилучений в ОСОБА_1. з будинку ОСОБА_5. повернути власнику після вступу вироку
в законну силу.

Судові витрати в сумі 243 грн. 38
коп. за проведення експертизи стягнути із ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ
при УМВСУ в Тернопільській області на
розрахунковий рахунок: 0215, код 24524727, банк одержувач - УДК в
Тернопільській області, МФО 838012, отримувач платежу: НДЕКЦ при УВСУ в
Тернопільській області.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15 діб через Зборівський
районний суд.

Суддя підпис Копія
вірно

Суддя Зборівського

районного суду В.В.
Снігурський