Справа № 182/1628/15-к
Провадження № 1-кп/0182/360/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 14.02.2015 р. по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Михайлівка Буринського р-ну Сумської обл.., українця, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, раніше судимого:
1. 19.10.2007 р. Нікопольським міськрайонним судом по ч.1 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 р.;
2. 25.11.2009 р Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 р. 1 міс. позбавлення волі, звільнений 06.04.2012 р. умовно-достроково на 1 р. 3 міс. 6 днів, - ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , не являючись пенсіонером, не маючи право на пільги встановлені законодавством України для пенсіонерів, маючи умисел на підробку та використання заздалегідь підробленого документа з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, в тому числі і приміських електропоїздах ДП «Придніпровська залізниця», яке видається державними установами, восени 2014 року біля кас Нікопольського автовокзалу в місті Нікополь Дніпропетровської області знайшов пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та забрав його собі. 13.02.2015 року, знаходячись за місцем мешкання, ОСОБА_3 підробив дане посвідчення, а саме - фотографія в посвідченні була переклеєна та замінена з подальшим домальовуванням штрихів відтиску печатки на фотографії, яке згідно висновку експерта № 16/6 від 19.02.2015 року виготовлено разом з відтиском печатки за допомогою типографських друкарських форм плоского офсетного друку та має ознаки зміни первинного змісту, які полягають в тому, що фотографія в посвідченні була переклеєна та замінена замість попередньої фотографії з подальшим домальовуванням штрихів відтиску печатки на фотографії.
Крім того, ОСОБА_3 , маючи намір на використання підробленого документа при проїзді в приміських електропоїздах ДП «Придніпровська залізниця», 13.02.2015 року, використовуючи заздалегідь підроблене пенсійне посвідчення для безкоштовного проїзду в електропоїзді сполученням ст. Нікополь платформа Ревун, перебуваючи в приміщені залізничного вокзалу ст. Нікополь, приблизно о 12:15 годин пред`явив його касиру, отримавши квиток для урахування безкоштовного проїзду в приміському сполученні № НОМЕР_2 , який дає право безкоштовного проїзду в електропоїздах, після чого приблизно о 12:30 годин в приміщенні залізничного вокзалу ст. Нікополь у ОСОБА_3 працівниками міліції під час огляду було вилучено пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яке згідно висновку експерта № 16/6 від 19.02.2015 року виготовлено разом з відтиском печатки за допомогою типографських друкарських форм плоского офсетного друку та має ознаки зміни первинного змісту, які полягають в тому, що фотографія в посвідченні була переклеєна та замінена замість попередньої фотографії з подальшим домальовуванням штрихів відтиску печатки на фотографії.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання, ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що восени 2014 р. на автовокзалі в м. Нікополь він знайшов пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , 1925 р. народження. Вирішив його використати для безкоштовного проїзду. У лютому 2015 р. він замінив фотографію на свою та дорисував штрихи печатки на фотографії. У цей же день він пішов до кас залізничного вокзалу у м. Нікополь, отримав безкоштовний квіток і став чекати електропоїзд. Приблизно через 10 хвилин підійшли працівники міліції, попросили показати квиток, посвідчення, а потім у присутності понятих посвідчення вилучили. У вчиненому він розкаюється.
У зв`язку з визнанням вини, т.я. проти цього не заперечували учасники судового провадження, при правильності розуміння обставин, які ніким не оспорюються, та добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання, ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в вигляді обмеження волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити покарання
за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України частково скласти призначені покарання і остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 міс.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази квиток № НОМЕР_2 для обліку безкоштовного проїзду в приміському сполученні, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , які зберігаються у матеріалах провадження, зберігати там же.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя ОСОБА_1