Справа № 528/41/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гривковичі Пенського району, Брестської області, Білорусія, громадянина України, освіта середня, розведеного, без постійного місця проживання, раніш не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11.11.2014 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , вживав алкогольні напої разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вчинив сварку з ОСОБА_9 , в ході якої умисно наніс ОСОБА_9 не менше 1 удару ногою по тулубу, правій кінцівці, в область лівого колінного суглобу , після чого тримаючи рукою ОСОБА_9 за волосся в області потилиці, умисно ударив з великою силою потерпілого ОСОБА_9 не менше 3 разів обличчям об дерев`яну підлогу кімнати.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер на місці події.

Смерть ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 099 від 09.12.2015 року настала від внутрішньочерепної травми. Безпосередньою причиною смерті явились субарахноідальні крововиливи головного мозку та мозочку.

При судово-медичному дослідженні ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді кровопідтіку чолонадбрівних ділянок переважно справа і брівних ділянок та верхньої повіки правого ока та спинки носу з наявністю осаднень і ран зовнішнього кута правого ока з кровопідтіками, субарахноідального крововиливу лівої чолоскроневої ділянки головного мозку та правої потиличної ділянки головного мозку і правої тімяної ділянки, субарахноідального кровопідтіку лівої півкулі мозочку, кровопідтіку ліктьової поверхні правого передпліччя, перелому правої ліктьової кістки кордону середньої та нижньої третини, кровопідтіку лівого наколінника з осадженням, перелому 9-10 ребер справа з кровопідтіком, що утворилися від дії тупих твердих предметів, в тому числі тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму, можливо в строк та обставинах вказаних у постановах і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за вищенаведеними обставинами визнав повністю, підтверджуючи суду, що 11.11.2014 року близько 01 год. 30 хв. перебував у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Під час вживання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вчинив сварку з ОСОБА_9 , в ході якої умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар ногою по тулубу , в область лівого колінного суглобу після чого тримаючи рукою ОСОБА_9 за волосся в області потилиці, ударив з великою силою потерпілого не менше 3 разів обличчям об дерев`яну підлогу кімнати, умислу його вбивати в нього не було, у скоєному розкаявся.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_9 підтверджується показаннями :

- свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що ОСОБА_7 тимчасово проживав у будинку АДРЕСА_1 . 12.11.2014 року вона дізналася , що ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 від яких останній помер в цьому ж будинку.

- свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 10.11.2014 року вона бачила, як ОСОБА_7 близько 17 год. перебуваючи у господарстві АДРЕСА_1 наносив удари рукою по обличчю ОСОБА_9 , який тимчасово проживав за цією адресою. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп"яніння. Наступного дня вона дізналася, що ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 від яких останній помер в цьому ж будинку.

- свідок ОСОБА_8 пояснив , що 10.11.2014 року ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 святкували його день народження у будинку по АДРЕСА_1 , де всі вживали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка . Вранці 11.11.2014р. вони всі разом виявили труп ОСОБА_13 , після чого продовжували вживати спиртні напої.

- свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила суду, що під час святкування дня народження ОСОБА_8 у його будинку по АДРЕСА_1 між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла сварка в ході якої ОСОБА_7 наносив удари ногою по тулубу ОСОБА_9 . Вранці 11.11.2014 року вони виявили у будинку мертвого ОСОБА_9 .

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими матеріалами справи:

- протоколом огляду від 11.11.2014 року домогосподарства за адресою:

АДРЕСА_1 з фотокартками до нього за яким проводився огляд цього господарства де був виявлено труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями, (а.с. 40- 48),

- протоколом огляду від 12.11.2014 року одягу в якому був одягнутий ОСОБА_9 з фотокартками (а.с. 49-56),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.11.2014 року з участю ОСОБА_7 з фотографіями до нього в ході якого обвинувачений добровільно показав та пояснив про обставини, механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , вказав на місце скоєння злочину (а.с. 58-65),

- висновком судово-психіатричної експертизи № 641 від 26.12.2014 року, згідно якого вказано, що ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. На даний час ОСОБА_7 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, , а виявляє ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Ступінь нервово-психічних порушень у ОСОБА_7 внаслідок хронічного алкоголізму є таким, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Під дію ч. 2, 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. При проведенні даної експертизи ОСОБА_7 підтвердив та пояснив про обставини скоєного ним злочину (а.с. 72-73),

- лікарським свідоцтвом про смерть № 105 від 12.11.2014 року, за яким причиною смерті ОСОБА_9 є травматичний субарахноідальний крововилив, внутрішньочерепна травма, напад з застосуванням фізичної сили з метою вбивства чи нанесення ушкоджень (а.с. 74),

- висновком судово -медичної експертизи №099 від 12.11.2014 року згідно якого смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми. Безпосередньою причиною смерті явились субарахноідальні крововиливи головного мозку та мозочку.

- висновком судово-медичної експертизи № 129 від 14.11.2014 року, яким констатовано, що яких-небудь тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 при проведенні експертизи не виявлено (а.с. 80),

- висновком судово-медичної експертизи № 99-ДД від 22.01.2015 року, за яким вказано, що загалом ОСОБА_9 отримав близько шести травмоконтактів, три з яких в ділянку голови, один в ділянку передпліччя, один в ділянку лівого надколінника та один в ділянку нижніх ребер справа. Відповідно тілесні ушкодження в ділянку голови можуть бути віднесені до тяжких тілесних ушкоджень, кровоподтік та перелом правої ліктьової кістки умовно можуть бути віднесені до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, кровоподтік лівого наколінника до легких тілесних ушкоджень, перелом 9-10 ребер справа, що утворилися від дії тупих твердих предметів, в тому числі тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму, можливо в строк та обставинах вказаних у постановах і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Покази ОСОБА_7 дані ним під час проведення слідчого експерименту практично повністю відповідають та не протирічать судово- медичним даним отриманим в ході судово - медичної експертизи трупу ОСОБА_9 (а.с. 84),

Оцінюючи зібрані по справі докази та вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, які виразилися у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого є вірною і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

В ході досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що умислу у ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_9 не було.

Вина обвинуваченого встановлена, доведена повністю, обвинуваченим ОСОБА_7 визнана і підтверджується поясненнями свідків, висновками експертиз, вилученими речовими доказами, які видав сам обвинувачений в їх сукупності.

Суд вважає, що у справі існує сукупність наведених вище та досліджених судом допустимих прямих та непрямих доказів, які достатньо повно викривають обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, які за змістом є чіткими, зрозумілими та послідовними. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_7 своїми діями вчинив скоїв злочин, передбачений ст. 121 ч.2 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд виходячи з вимог ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вини, особи обвинуваченого, обставини, настання тяжких наслідків смерті потерпілого ОСОБА_9 і тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, особу обвинуваченого, настання тяжких наслідків , смерть ОСОБА_9 , суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України при призначені покарання ОСОБА_7 .

Згідно медичного висновку ОСОБА_7 здоровий, працездатний, потребує у примусовому лікуванні від алкоголізму.

Однак враховуючи те що ОСОБА_7 не має хвороби, що становить небезпеку для здоров"я інших осіб, в даний час не має залежності від алкоголізму суд вважає за можливе не застосовувати до нього примусове лікування від алкоголізму відповідно до ст. 96 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Врахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час його перебування під вартою з 12.11.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання чинності вироком залишити утримання під вартою.

Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів при Гребінківському РВ УМВС України у Полтавській області : куртку-дублянку, кофту, два светри, сорочку, штани, спортивні штани, шорти, шкарпетки та рукавички належних ОСОБА_9 , зрізи нігтів з рук , фрагменти волосся знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою , що перебуває під вартою протягом також строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, який негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1