УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці 23 серпня 2007 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого Кифлюка
В.Ф.

Суддів Петлюка
В.І., Струбіцької О.М.

за
участю прокурора Кирик
О.Ф.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора у
справі - старшого прокурора відділу нагляду прокуратури Чернівецької області
Кирика О.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 серпня 2007 року.

Цією
постановою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_1. -скасовано постанову прокурора
відділу прокуратури Чернівецької області Сокровольського В.М. від 16 липня 2007 року, якою скасовано постанову органу дізнання від
27.06.2007 року «про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2» та порушено
кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за
ознаками злочинів, передбачених ст.
ст. 212 ч.1, 366 ч.2 КК України.

В
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2
за ч.1 ст. 212, ч.2 ст.
366 ЮС України суд відмовив.

Приймаючи
таке рішення, суд зазначив, що в постанові прокурора відсутня вказівка на
те, якими достатніми даними
підтверджується наявність в діях ОСОБА_2 ознак
цих злочинів - ухилення від сплати податків та службового підроблення. Таких
даних немає і в матеріалах, наданих
слідчим.

В
постанові прокурора не зазначено, чи є в
діях ОСОБА_2 умисел
на ухилення від сплати податку.

В
наданих суду матеріалах відсутні докази,
які б підтверджували реальність події злочину (час, місце,
спосіб та інші обставини здійснення

Справа №
10-80 2007р Головуючий у
І інстанції: Данилюк М. І.

Доповідач:
Кифлюк В.Ф.

2

злочину). Суд також зазначив, що встановлені прокурором обставини, викладені в його постанові від 16.07.2007
року не відповідають дійсності і в прокурора не було приводів і підстав для
порушення кримінальної справи.

На цю
постанову прокурор Кирик О.Ф. подав апеляцію,
в якій просив її скасувати, а
скаргу адвоката ОСОБА_1. залишити без задоволення.

При
цьому посилався на те, що приводом для
порушення кримінальної справи було безпосереднє виявлення прокурором в діях ОСОБА_2 ознак складу
злочину, передбаченого ст.
ст. 212 ч.1, 366 ч.2 КК України, а підставою - матеріали дослідчої
перевірки, проведеної працівниками УПМ ДПА
в Чернівецькій області, з яких
вбачається, що протягом 2006 року
виконавчий директор ТОВ «Біоенергетична компанія» ОСОБА_2. ухилився від сплати
податків на загальну суму 294 821 грн.

В
постанові прокурора вказані документи,
що підтверджують ухилення ОСОБА_2
від сплати податків. А про час,
місце і спосіб вчинення злочину вказує копія декларації з податку на
прибуток за 2006 рік ТОВ «Біоенергетична компанія» від 09.02.2007 року, з якої вбачається, що до неї внесено завідомо неправдиві
відомості і занижено скоригований валовий дохід за 2006 рік в сумі 1112291 грн.

Направленість
же умислу підлягає доказуванню в процесі розслідування кримінальної справи.
Також апелянт зазначав, що
кримінально-правова кваліфікація при порушенні кримінальної справи має бути
вірогідною, формується залежно від
результатів досудового слідства і остаточно визначається в акті обвинувачення.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора Кирика
О.Ф., який просив задовольнити подану
апеляцію, посилаючись на доводи, що в ній викладені, адвоката ОСОБА_1., який просив відмовити в задоволенні апеляції
та залишити постанову суду без змін,
обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Відповідно
до ст. 94 КПК України законодавець
визначив приводи та підстави для порушення кримінальної справи. В частині
другій цієї норми закону зазначено, що
справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Так, з матеріалів дослідчої перевірки, проведеної працівниками УПМ ДПА в
Чернівецькій області, зокрема, акту №2590/23-1/3316799 від 11 червня 2007
року «Про результати планової перевірки ТОВ «Біоенергетична компанія», виконавчим директором якого є ОСОБА_2., вбачається, що
вказане підприємство до складу скоригованого валового доходу за 2006 рік не в
повній мірі включило проавансовану ТОВ «Стакер» передоплату за паливо моторне в
сумі 1112291 грн. та занизило податок з власників транспортних засобів за 2006
рік в сумі 2160 грн., а всього протягом
2006 року ТОВ «Біоенергетична компанія» не сплатила податків на загальну суму
294 821 грн.

Відповідно до п.
11.3.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від
22.05.1997 року датою
збільшення валового доходу

3

вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше;

· або дата
зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), що підлягають
реалізації, у разі реалізації товарів
(робіт, послуг) за готівку - дати її
оприбуткування в касі платника податку,
а за відсутності такої - дати інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

· або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником
податку.

Таким
чином, із цієї норми витікає обов'язок
платника податку вказувати у відомостях про валовий дохід за звітний період
кошти, що надійшли від покупця.

Невключения цих коштів
платником податку у відомості про свій валовий дохід є прямим порушенням
закону.

Посилання
ж скаржника на те, що податкове
зобов'язання по податку на прибуток за 2006 рік не узгоджене у відповідності до
вимог Закону України «Про податок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» є недоречним, оскільки цим законом регулюються зовсім інші
правовідносини.

Посилання
суду та скаржника на те, що в постанові
прокурора відсутня вказівка на те, якими
саме достатніми даними підтверджується наявність в діях ОСОБА_2 ознак
злочинів, передбачених ст.
ст. 212 та 366 КК України не є зовсім вірними.

В самій
постанові прокурора вказано перелік документів,
з яких вбачається, що ТОВ
«Біоенергетична компанія», виконавчим
директором якого є ОСОБА_2., занизило в звітах валовий дохід та не сплатило податків
на загальну суму 294821 грн.

Зазначені
дані свідчать про те, що у прокурора
було достатньо підстав для порушення кримінальної справи за ознаками
злочину, передбаченого ст. 212 ч.1 КК України. Виявлення ж
прокурором цих даних при здійсненні нагляду за дотримання законів органами
податкової міліції також є підставою до порушення кримінальної справи.

Що
стосується вказівки суду на те, що в
постанові прокурора не вказано, чи був в
діях ОСОБА_2 умисел
на ухилення від сплати податку, то, згідно
ст. 64 КК України, суб'єктивна
сторона злочину є однією з ознак злочину і обставиною, що підлягає доказуванню в кримінальній
справі.

У
зв'язку з наведеним вище колегія суддів вважає,
що апеляція прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а постанова суду, як незаконна,
підлягає скасуванню, в
задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної
справи необхідно відмовити із-за безпідставності.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст.
365, 366, 382,
94, 98 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області,
-

4

УХВАЛИЛА:

Постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 13 серпня 2007 року,
якою скасовано постанову прокурора відділу прокуратури Чернівецької
області Сокровольського В.М. від 16.07
2007 року «про скасування постанови органу дізнання про відмову в порушенні
кримінальної справи та порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за ст.
ст. 212 ч.1, 366 ч.2 КК України»
і відмовлено судом в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст.
ст. 212 ч.1, 366 ч.2 КК України -
скасувати.

В
задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1. на постанову прокурора Сокровольського
В.М. «Про порушення кримінальної справи
щодо ОСОБА_2 за ст.
ст. 366 ч.2, 212 ч.1 КК України»
- відмовити.

Матеріали справи
направити органу досудового слідства.