Справа № 204/7760/14-к
Провадження № 1-в/204/2208/14

У Х В А Л А
07 листопада 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань того ж суду заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2012 року, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08 квітня 2014 року

за участю прокурора: ОСОБА_4

представника СІЗО: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
29 жовтня 2014 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08 квітня 2014 року.

Заява обґрунтована тим, що засуджений відбув ? частину покарання та має хронічне захворювання ВІЧ ІІІ ступеню.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву та просив суд застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Представник СІЗО в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_3 та вважав, що підстав для застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» не вбачається.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2012 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Як вбачається з матеріалів особової справи, початок строку відбування покарання 06.11.2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 19.04.2014 року ОСОБА_3 дійсно відбув більше однієї чверті призначеного йому основного покарання.

Однак, відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 01 жовтня 2010 року амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Великолепетихським районним судом Херсонської області від 24.04.2000 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2003 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 229-6, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.04.2007 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 187, 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.08.2008 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Отже, ОСОБА_3 має дві не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості, в тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому до нього не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2014 році».

Враховуючи, що ОСОБА_3 має дві не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, що виключає можливість застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році», суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 4 Закону України Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 01.10.2010 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1