Справа № 11- 1342008 р. Головуючий у 1
інстанції - Демченко Л.М.
Категорія - ст. 187 ч. 1 КК України. Доповідач - Демченко О.В.
Апеляційний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді - Козака В.І.
суддів - Антипець В.М., Демченка О.В.
з участю прокурора - Гапеєвої Н.М.,
засудженого - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією та доповненням до неї
представника потерпілого ОСОБА_3 на вирок Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 27 листопада 2007 року, -
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Ярославка, Бобровицького району Чернігівської
області, житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою освітою,
одружений, працюючий водієм автонавантажувача транспортного департаменту ТОВ
„Геоком-Рест” м. Києва, раніше не судимий,
- засуджений за ст. 187 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та
покладено обов'язки передбачені ст. 76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 055 грн. 91 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди.
За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 14 серпня
2005 року, близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля
бару „Каприз” в м. Бобровиця по вул. Горького, з метою заволодіння чужим майном
наніс ОСОБА_4 удар скляною пляшкою по голові, декілька ударів руками та ногами
по голові, обличчю та тулубу, збив його з ніг, заподіявши останньому легкі
тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров'я, а саме йому
була заподіяна різана рана нижньої губи
та підборіддя, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. При цьому
ОСОБА_2 відкрито заволодів мобільним телефоном „Самсунг Х 600” вартістю 1 200
грн., на рахунку якого знаходилось 12 грн. 89 коп., гаманцем вартістю 150 грн.
та грішми в сумі 800 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, представник потерпілого ОСОБА_3 подала апеляцію з доповненням до неї, в якій не оспорюючи судом
фактичні обставини справи та кваліфікацію дій засудженого, просить скасувати
вирок, а справу направити на новий судовий розгляд, у
зв'язку з істотними порушеннями норм кримінально-процесуального закону. Вважає,
що судове слідство по даній справі є неповним і проведено однобічно, в показах
свідків маються розбіжності, були порушені її права як потерпілого. Зазначає,
що місцевий суд не в повній мірі дав оцінку судово-медичної експертизи щодо
ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4 Крім
того, на її думку, органами досудового слідства відносно ОСОБА_5 потрібно було
порушувати кримінальну справу, оскільки він брав участь в скоєнні цього
злочину.

В засіданні апеляційного суду прокурор просив відмовити в задоволенні
апеляції, вважаючи її безпідставною. Засуджений та його захисник також
погодились з цією позицією прокурора, вважали вирок законним, обґрунтованим і
справедливим, просили відмовити в задоволенні апеляції.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в повному обсязі
та обговоривши доводи, викладені в апеляції, апеляційний суд дійшов висновку,
що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_2 в скоєння інкримінованого йому злочину у повній мірі знайшла своє підтвердження в судовому
засіданні і підтверджена низкою ретельно досліджених в судовому засіданні
доказів, які сам засуджений та його захисник не спростовують.

Так, допитаний в судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_2 не заперечував
своєї причетності до конфлікту з потерпілим і заподіяння йому тілесних
ушкоджень. Водночас категорично заперечував
участь у злочину ОСОБА_5

Його винність підтверджена показами свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні та
протоколом відтворення обстановки та обставин події з її участю (т.1 а.с.
248-252).

Суд вжив заходів до явки до суду свідка ОСОБА_5, однак постанови суду про
його примусовий привід не були виконані. З досліджених в судовому засіданні
показів цього свідка також вбачається, що ОСОБА_2 прямо причетний до скоєння
розбійного нападу на ОСОБА_4, який перебував у нетверезому стані.

З висновків судово-медичної експертизи № 117 від 6 вересня 2005 р. (т.1
а.с. 97-98), комісійної судово-медичної експертизи від 27 січня 2006 р. (т.1
а.с. 149-152) вбачається, що потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

Експертні дослідження були проведені належним чином, в експертних установах, особами, які мають відповідні повноваження
для проведення таких досліджень. Будь-яких підстав вважати висновки експертиз
неправильними, апеляційний суд не вбачає, а в апеляціях доказів та мотивів
неправильності експертних висновків не наведено.

Апеляційний суд не вбачає порушення прав потерпілого при проведенні
судового розгляду. Потерпілий та його представник були своєчасно повідомлені
про час і місце розгляду справи, прибули в судове засідання, але самовільно покинули його і на подальші
виклики до суду не з'являлись.

Суд допитав у повній мірі усіх свідків, яких мав можливість допитати і
учасники процесу не були позбавлені
свого права в судовому засіданні поставити перед ним будь-які запитання,
що стосуються справи. Тому будь-які
суперечності в показаннях свідків, на які вказує апелянт, могли бути усунуті
при її участі в розгляді справи та постановлення запитань свідкам.

Органами досудового слідства відносно ОСОБА_5 закрито кримінальну справу за
ст. 6 п. 2 КПК України. Доказів того, що
він також причетний до скоєння злочину, під час досудового і судового слідства
здобуто не було. До показань потерпілого ОСОБА_4 в цій частині необхідно
відноситись критично, адже під час конфлікту, який тривав небагато часу, він
перебував у стані збудженості та алкогольного сп'яніння. Його, потерпілого,
показам місцевим судом було дано вірної оцінки.

При розгляді справи місцевим судом не було допущено таких порушень
кримінально-процесуального законодавства, які б були безумовною підставою для
скасування вироку.

Підстави для скасування вироку з поверненням справи на новий судовий
розгляд передбачені ч. 2 ст. 370 КПК України. В апеляції ці підстави не
наведені і матеріалами кримінальної справи не підтверджені.

Призначене засудженому покарання відповідає ступеню тяжкості злочину, даним
про особу винного і не суперечить
вимогам ст. 65 КК України. Питання про посилення покарання в апеляції не
ставиться, засуджений з призначеним йому покаранням погодився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України,
апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 27 листопада 2007 року щодо ОСОБА_2
- без змін.

Судді:

О.В. Демченко В.І. Козак В.М. Антипець