Справа № 11-448/ 07 Головуючий у
І інстанції Барчук В.М.
КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 07
серпня 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області

в складі: головуючого
- судді Фідрі О.М.

суддів Матата
О.В., Матвієнко Н.В.

з участю
прокурора - Шпоти
О.В.

засудженого
- ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 30 травня 2007
року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1, громадянин
України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше
неодноразово судимий, останній раз 06.05.2004 року Луцьким міськрайонним судом
за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
22.01.2007 року звільнений умовно достроково на 1 рік 4 місяці 17 днів,
засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду
від 06.05.2004 року і остаточно призначено ОСОБА_1 до відбування покарання 5
років позбавлення волі.

Строк
відбування покарання покарання засудженому ОСОБА_1 визначено з моменту взяття
під варту з 03.04.2007 року.

Вироком вирішено
долю речових доказів.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати за проведення судово-психіатричної
експертизи 179 гривень 10 копійок.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія судців судової палати, -

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що, будучи раніше судимим за вчинення
корисливих злочинів, будучи звільненим від відбування покарання 22 січня 2007
року умовно достроково та в період невідбутої частини терміну, 03 квітня 2007
року біля 18 години по пр. Соборності в м. Луцьку біля бару «Мальвіна»,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, переслідуючи корисливу
зацікавленість, шляхом ривка, відкрито викрав з правої кишені жилетки
громадянина ОСОБА_2 гроші в сумі 30000 належних останньому російських рублів,
що згідно даних управління НБУ у Волинській області становить 5828,1 гривень,
чим спричини потерпілому матеріальну шкоду.

В поданій на
вирок апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність вини та
кваліфікацію його дій, просить зважити на його добровільне з'явлення із
зізнанням, щире каяття, а також на те, що гроші потерпілому повернуто, а тому
просить пом'якшити покарання.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляції, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без
змін, перевіривши за матеріалами кримінальної справи доводи апеляції, колегія
суддів прийшла до висновку, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Висновки суду
про винність ОСОБА_1 у відкритому викраденні майна, вчиненому повторно,
підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами
та не оспорюються засудженим в поданій на вирок апеляції.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.186 КК України є вірною.

При
призначенні покарання суд першої інстанції в повному обсязі врахував дані про
особу підсудного, усі пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, характер та
ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 був засуджений 06.05.2004 року Луцьким
міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі. Відповідно до постанови Маневицького районного суду ОСОБА_1
22.01.2007 року звільнений від відбування покарання умовно достроково на 1 рік
4 місяці 17 днів. Однак, належних висновків він не зробив, і в період
умовно-дострокового звільнення знову вчинив злочин, що свідчить про відсутність
у нього бажання стати на шлях виправлення.

За таких
обставин, суд вірно дійшов до обґрунтованого висновку про неможливість його
виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства.

З вироку
вбачається, що суд врахував пом'якшуючі обставини - щире каяття, повернення
викраденого власнику, на які, в тому числі, покликається в апеляції засуджений.
Судом враховано і інші обставини, що впливають на визначення ступеню
відповідальності, дані про особу підсудного, та вчинення злочину під час
умовно-дострокового звільнення та в стані алкогольного сп'яніння.

З врахуванням
усіх цих обставин у сукупності суд призначив ОСОБА_1 мінімальне покарання,
передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України, крім того, до основного покарання
лише частково приєднав засудженому невідбуте покарання за вироком від
06.05.2004 року.

Покарання
ОСОБА_1 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65, 71 КК
України.

Підстав
для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_1 колегія суддів не знаходить.

А тому,
керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного
суду від 30 травня 2007 року щодо нього - без змін.