ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа 274/1825/15-к
провадження: 1-в/0274/321/15
м. Бердичів
03.06.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації Бердичівського виправного центру (№108) ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева провадження за заявою про умовно - дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 16 липня 1993 року за ст. 140 ч.2, 46-1 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі звідстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2. 22 листопада 1993 року за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42, 43 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
3. 28 липня 1998 року за ст.ст. 17, 143 ч.2 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
4. 14 грудня 2001 року за ст. 185 ч.3, 187 ч.2, 194 ч.1 Кримінального кодексу України (в редакції 2001 року), 42 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі.;
5. 06 червня 2002 року за ст. 187 ч.1, 145 ч.1, 70, 70 ч.4 Кримінального кодексу України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 26 лютого 2009 року по відбуттю строку покарання.
Засуджений 08 липня 2011 року Шепетівським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч.3, 185 ч.4, 262 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року згідно ст. 82 Кримінального кодексу України невідбуту частину строку покарання замінено на 03 роки 04 місяці 02 дні обмеження волі.
Початок строку: 15.06.2010 (для позбавлення волі)
Початок строку: 10.03.2014 (для обмеження волі)
Кінець строку: 12.05.2017
В 2015 році до Бердичівського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Голова спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви засудженого повідомлений належний чином.
Суд вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_5 без участі представника спостережної комісії.
Засуджений в судовому засіданні заяву про умовно-дострокове звільнення підтримав. Показав, що за час відбування покарання він працював, по мірі можливості відшкодовував шкоду, завдану злочином. Відбуваючи покарання створив сім"ю, одружився. За вироком суду вину у вчиненні злочинів не визнавав, в даний час вину визнає повністю.
Представник БВЦ (№108) щодо задоволення заяви засудженого не заперечив. Показав, що за час відбування покарання в Бердичівському виправному центрі ОСОБА_5 стягнень не мав, 1 раз заохочувався. З моменту прибуття в установу був працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті за межами установи. До праці ставиться сумлінно. Позов відшкодовує.
Прокурор вважає, що застосування ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_6 є піредчасним.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого та його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
При прийнятті рішення по суті суд враховує, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжких злочинів, за час відбуття покарання 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягненння погашені, має 8 заохочень. Відповідно до вироку, ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину не визнав, на даний час визнає. Має позов згідно вироку суду на суму 208852,18 гривень, який відшкодував в БВЦ № 108 на суму 862,36 гривень.
Незважаючи на позитивну характеристику адміністрації установи БВЦ № 108, суд приходить до висновку, що за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому відносно нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 369, 372, 537,539 КПК України, суд, -
Постановив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити за безпідставністю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий: