Справа № 11-557/2007р. Головуючий
категорія ч.2 ст.307, ч. 1 Таранін
ст.309 КК України доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого
судді - Охріменка
І.К.,

судді - Євтушенка В.Г., Восколовича В.І.,

з участю
прокурора: Свищ Л.А.,

та
адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_1

розглянула
кримінальну справу за апеляційним поданням помічника Золотоніського
міжрайонного прокурора Сапейка К.Я. на вирок Золотоніського міжрайонного суду
від 25 квітня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець і житель АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні
малолітню дитину, працюючий трактористом СТОВ «Маяк» с Піщане,
військовозобов'язаний, судимості не має,

засуджений за ч.
1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України на 5
років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання
- 5 років позбавлення волі (без конфіскації майна згідно ст. 69 КК України).

На підставі ст. 75 КК України вирішено
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на протязі
іспитового строку 3 роки та відповідно до ст. 76 КК України - з зобов'язаннями:
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Вирішено питання
про речові докази у справі.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він на початку жовтня 2006 року біля
поля за селом Сушки Канівського району незаконно, без мети збуту придбав та
виготовив (знайшов, відокремив листя та верхівки коноплі) особливо небезпечні
наркотичні засоби, висушив їх і зберігав за місцем проживання в АДРЕСА_1, Золотоніського
району в кількості 118,6 грамів канабіс (маріхуана).

В середині жовтня 2006 року він в АДРЕСА_1
незаконно (безоплатно) збув - передав ОСОБА_3 наркотичні засоби - 118,6 грамів
канабісу (маріхуана).

У поданій на вирок апеляції прокурор, який брав участь у судовому розгляді
справи, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів і
правильності кваліфікації його дій, вважає, що суд призначив засудженому м'яке
покарання, що суд не правильно застосував кримінальний закон, звертаючи увагу,
що суд не зазначив про додаткове покарання - конфіскацію майна, яке є
обов'язковим за ч. 2 ст. 307 КК України та при визначенні покарання згідно ст.
70 КК України, а також на безпідставність застосування ст. 75 КК України.
Просить скасувати вирок суду 1 інстанції, постановити новий вирок, яким
засудити ОСОБА_1 до реального покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією майна.

Засуджений ОСОБА_1 приніс заперечення на апеляцію прокурора і просить
залишити без змін вирок місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію,
пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2які
заперечують доводи апеляції, заслухавши промови в дебатах і останнє слово
засудженого, вивчивши матеріали справи і обміркувавши доводи апеляції
прокурора, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які
його засуджено підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, що
як і правильність кваліфікації діянь винного за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК
України, апелянтом і іншими учасниками процесу не оспорюється і є вірними.

При вирішенні питання про міру покарання ОСОБА_1 суд у відповідності до
вимог ст. 65 КК України достатньо врахував ступінь тяжкості злочину, особу
винного, а також обставини, що пом'якшують його покарання -його щире каяття і
активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1, його молодий вік, що
він характеризується за місцем
проживання та роботи
позитивно,

працевлаштований, має сім'ю, на утриманні малолітню дитину (2004 року народження),
що також колегія суддів враховує пом'якшуючою покарання засудженого обставиною,
колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції обґрунтовано визнав можливим
виправлення ОСОБА_1 без відбування призначеного йому покарання, але з
випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Ці обставини
апеляцією прокурора не спростовані.

Прокурор у своїй апеляції посилається на тяжкість злочину, а також на те,
що ОСОБА_1 раніше відбував покарання за аналогічний злочин і що злочин,
передбачений ч. 2 ст. 307 КК України вчинено ним «повторно».

Однак, такі доводи прокурора є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 в силу ст.
89 КК України судимості не має, а «повторність» злочину є ознакою
кваліфікуючою, хоча визначається діяннями фактично по одному епізоду і щодо
одних і тих же наркотичних засобів.

Суд 1 інстанції об'єктивно встановив відсутніми обставини, які б обтяжували
покарання винного, що також не спростовано апеляцією прокурора.

Безпідставними є посилання у апеляції прокурора на незастосування судом
додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. За наявністю двох і більше
обставин, які пом'якшують покарання винного суд може відповідно до ст. 69 КК
України призначити покарання винному нижче від найнижчої межі. Крім того, вразі
застосування ст. 75 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна
у відповідності до ст. 77 КК України не може бути призначено.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Золотоніського міжрайонного суду від 25 квітня 2007
року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію помічника Золотоніського
міжрайонного прокурора Сапейка К.Я. - без задоволення.