В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 15.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000969, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комуна Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , його сестра ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_5 14 лютого 2014 року приблизно о 22.40 год. перебували в приміщенні кафе «Чайка», розташованому по пр. Юності, 21 у м. Вінниці, в якому знаходились інші відвідувачі, спільно відпочивали та вживали спиртні напої. В цей час ОСОБА_6 , побачивши малознайому ОСОБА_7 , яка також перебувала в приміщенні кафе та була в стані алкогольного сп`яніння, підійшла до неї і почала висловлювати в її бік образливі слова. Під час спілкування ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, в присутності працівників та відвідувачів кафе, на ґрунті неприязних відносин, нанесла правою рукою удар ОСОБА_7 по обличчю, після чого між ними виникла штовханина. Відвідувачі кафе відтягнули ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в різні сторони, однак остання, продовжуючи свої хуліганські дії, намагаючись нанести ОСОБА_7 тілесні ушкодження, взяла на більярдному столі більярдний шар і кинула його в бік ОСОБА_7 , але остання відхилилась у бік, а більярдний шар влучив у вікно та розбив його. Після цього ОСОБА_6 продовжувала підходити до більярдного столу, біля якого знаходилась ОСОБА_7 , і висловлюватись в її бік нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність. В цей час, ОСОБА_5 , дізнавшись про дану конфліктну ситуацію, підійшла до ОСОБА_7 , яка знаходилась біля більярдного столу, і під час розмови, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, в присутності працівників та відвідувачів кафе, а також працівників приватної охорони «Фортеця Гарант», нанесла лівою ногою удар останній по тулубу, після чого між ними виникла штовханина. ОСОБА_4 , побачивши, що в приміщенні кафе, біля більярдного столу, відбувається бійка за участю його дружини ОСОБА_5 та малознайомої ОСОБА_7 , в присутності відвідувачів та працівників кафе, а також працівників приватної охорони «Фортеця Гарант», грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, побіг до місця події (бійки) відштовхнув працівників приватної охорони і умисно, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 , наніс останній руками та ногами численні удари по різним частинам тіла, а саме: голові, тулубу, рукам та ногам. Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені кафе «Чайка», безпричинно, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 , взяв на більярдному столі більярдний шар і кинув його в бік останньої, однак більярдний шар влучив у вікно, внаслідок чого воно розбилося.

Згідно судово-медичного висновку експерта від 18.02.2014 року № 252, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми (1) в тім`яно-скроневій ділянці зліва, трьох саден (3) на задньо-боковій поверхні шиї справа, двох саден (2) та синця (1) на боковій поверхні шиї зліва, синця (1) в ділянці тіла нижньої щелепи зліва, трьох зливних синців (3) в ділянці спинки носа, на нижніх повіках правого та лівого ока, садна (1) в ділянці спинки носа справа, двох підшкірних крововиливів (2) в ділянці верхньої губи справа та зліва, трьох саден (3) в ділянці лівої щоки, синця (1) на задній поверхні лівого передпліччя, синця (1) передній поверхні правого стегна, які утворилися від дій тупих твердих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду повідомив, що він разом зі своєю дружиною та сестрою 14.02.2014 року відпочивали в приміщенні кафе «Чайка» та перебували в залі. Продовж усього вечора ОСОБА_7 підходила до їх столика та просила дати її алкогольні напої. В подальшому його сестра ОСОБА_6 пішла курити, а за нею пішла і його дружина. Коли він почув крики, то направився в більярдний зал, де побачив, що його сестра ОСОБА_6 стояла в стороні та її утримували працівники закладу, а його дружину за волосся тримала ОСОБА_7 , тому він направився до дружини, щоб допомогти її. В подальшому він наніс декілька ударів потерпілій та кинув один більярдний шар в сторону ОСОБА_7 , проте влучив у вікно та розбив його. Після вказаного до приміщення закладу приїхали працівники міліції, які забрали ОСОБА_7 , а вони залишились в кафе.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнала повністю та суду повідомила, що вона разом із своїм чоловіком та його сестрою відпочивали в приміщенні кафе «Чайка» 14.02.2014 року. В той вечір до їх столика часто підходила ОСОБА_7 та просила, щоб її пригостили алкогольними напоями. Можливо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше знали одна одну. В подальшому ОСОБА_6 вийшла курити та вона почула, що між сестрою чоловіка та ОСОБА_7 виник конфлікт та сталась сутичка в більярдному залі. Після сутички вона підійшла спочатку до ОСОБА_6 та впевнившись, що все добре, підійшла до ОСОБА_7 , яка її вхопила за волосся та тримала, тому вона нічого не бачила. В цей час вона почула голос чоловіка, який за неї захистився та відчула, що ОСОБА_7 відпустила волосся. В цей час вона була розлючена та хотіла нанести ОСОБА_7 удари, проте її міцно хтось тримав ззаду, але вона все одно намагалась вдарити потерпілу ногою. Вона бачила, як в ході сутички ОСОБА_6 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_7 , чим наносив ОСОБА_4 тілесні ушкодженні вона не бачила. Коли приїхала міліція, сутички вже не було, а ОСОБА_7 працівник міліції та ще одна особа відвезли з кафе. Зазначила, що їй дуже соромно за ці події, оскільки у вказаному кафе раніше працював її батько та їх сім`ю там добре знають. Кошти за розбиті вікна вони повернули та працівники кафе до них претензій не мають. Всі вказані дії супроводжувались лайкою як з їх боку, так і з боку ОСОБА_7 , яка і спровокувала конфлікт. Розуміє, що бійка в кафе була неприпустима та те, що їх дії заважали іншим відвідувачам відпочивати та перешкодили нормальній роботі закладу.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнала повністю та суду повідомила, що вона 14.02.2014 року приїхала в м. Вінницю в гості до брата та матері і, разом зі своїм братом та його дружиною, в той день пішла відпочивати в приміщенні кафе «Чайка» в м. Вінниці по вул. Юності 21. Як тільки вони прийшли в кафе, то вона там зустріла ОСОБА_7 , з якої в неї були спільні знайомі. ОСОБА_7 вже перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вимагала в неї кошти, просила, щоб позичила кошти та підходячи до їх столика, вимагала пригостити її алкогольними напоями. В подальшому вона ОСОБА_7 запропонувала, щоб вони мирно розійшлися та в подальшому не помічали одна одну. Після цієї розмови, ОСОБА_7 голосно повідомила особам, які були з нею в кафе, образливі слова на її адресу, в результаті чого виник конфлікт, а в подальшому сутичка, в ході якої вона нанесла ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Так, вона вдвох бились, тягали одна одну за коси, шарпали. В подальшому в більярдний зал зайшла ОСОБА_5 , яка спочатку підійшла до неї, а потім підійшла до ОСОБА_7 , яка її схопила за волосся та тримала, доки не вмішався її брат, який теж зайшов до більярдної зали. В той час, коли ОСОБА_7 погрожувала їй більярдним києм, вона кинула в її бік більярдний шар, який влучив у вікно.

З досліджених доказів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що15.02.2015 року ОСОБА_7 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення із змісту якої слідує, що 14.02.2014 року приблизно о 22:40 год. в приміщенні кафе «Чайка» за адресою м. Вінниця вул. Юності 21 невідомі особи умисно нанесли їй тілесні ушкодження. Просить видати направлення на СМЕ, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.02.2014 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 15.02.2014 року, що підтверджується витягом від 28.03.2014 року з ЄРДР.
Згідно судово-медичної експертизи від 18.02.2014 року № 252 у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми (1) в тім`яно-скроневій ділянці зліва, трьох саден (3) на задньо-боковій поверхні шиї справа, двох саден (2) та синця (1) на боковій поверхні шиї зліва, синця (1) в ділянці тіла нижньої щелепи зліва, трьох зливних синців (3) в ділянці спинки носа, на нижніх повіках правого та лівого ока, садна (1) в ділянці спинки носа справа, двох підшкірних крововиливів (2) в ділянці верхньої губи справа та зліва, трьох саден (3) в ділянці лівої щоки, синця (1) на задній поверхні лівого передпліччя, синця (1) передній поверхні правого стегна, які утворилися від дій тупих твердих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку.

Постановою про визнання речових доказів від 21.03.2014 року диск для лазерних систем зчитування з відеозаписами, виконаними 14.02.2014 року камерами відео спостереження в приміщенні кафе «Чайка» та диск для лазерних систем зчитування з розкадровкою даних відеозаписів визнано речовими доказами та залишено в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Вищезазначені докази у кримінальному провадженні свідчать, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 є доведеною, оскільки підтверджується показаннями обвинувачених, що узгоджуються між собою та висновком судово-медичної експертизи, якою підтверджено заподіяння спільними діями обвинувачених тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Так, обвинуваченими повідомлено суду всі обставини злочину, час, місце та спосіб його вчинення. Показання обвинувачених є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в їх діях складу злочину.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачені повідомили про безпричинність своїх дій, а саме зазначили, що початком хуліганських дій став малозначний привід - висловлення в адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою. Після чого, ОСОБА_6 почала бійку з потерпілою в приміщенні кафе, в ході якої висловлювалась нецензурною лайкою, заважала іншим відвідувачам закладу відпочивати, пошкодила майно закладу розбивши шаром вікно. До вказаних дій ОСОБА_6 приєднались спочатку ОСОБА_5 , а пізніше і її чоловік ОСОБА_4 , які також прийняли участь в бійці, наносили ОСОБА_7 удари, голосно нецензурно виражались, а їх дії були припинені лише втручанням служби охорони та працівників міліції. Суд враховує, що такі показання обвинувачених дають підстави стверджувати, що обвинувачені грубо порушили громадський порядок (вчинення бійки в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, з використанням ненормативної лексики, тривалість дій), а нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, пошкодження майна закладу та зрив його нормальної роботи свідчить про те, що дії обвинувачених супроводжувались особливою зухвалістю.

При цьому, суд враховує приписи п. 5 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», згідно яких за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Аналіз сукупності доказів у справі та зазначених положень ППВСУ свідчить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно. Скарг від сусідів на поведінку ОСОБА_4 не надходило, що підтверджується характеристикою №109 від 06.03.2014 року, виданою МКП «ЖЕК №6».
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 628-м від 07.03.2014 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в установі не перебуває. Довідкою ВОПНЛ ім. Ющенка №2-1707 від 17.03.2014 року підтверджено, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
З вимоги про судимість та копії вироку вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений 04.08.2008 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч.2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та в силу ст. 89,90 КК України є не судимим.
Таким чином, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає наявність на його утриманні малолітньої дитини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_4 є умисним злочином середньої тяжкості, обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, не позбавлений батьківських прав відносно неї, суд, зважаючи на згоду обвинуваченого, висловлену в судовому засіданні та приписи Закону України «Про амністію у 2014 році» приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Так, в зв`язку з наявністю в нього неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 є суб`єктом вказаного Закону, оскільки вчинив умисний злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», обставин, що перешкоджають застосуванню до обвинуваченого вказаного закону, визначених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд не вбачає.

Згідно характеристики №131 від 20.03.2014 року, виданої МКП «ЖЕК №6» ОСОБА_5 характеризується позитивно. Скарг від сусідів на поведінку ОСОБА_5 не надходило.
Довідкою ВОПНЛ ім. Ющенка №2-2058 від 27.03.2014 року підтверджено, що ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває. Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 843-м від 25.03.2014 року ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку в установі не перебуває.
З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.
Все наведене переконує суд, що ОСОБА_5 раніше не судима, вчинила умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнала, має на утриманні малолітню дитину, не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає наявність на її утриманні малолітньої дитини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Злочин вчинений ОСОБА_5 є умисним злочином середньої тяжкості, обвинувачена має на утриманні неповнолітню дитину, не позбавлена батьківських прав відносно неї, а тому суд, зважаючи на згоду обвинуваченої, висловлену в судовому засіданні та приписи Закону України «Про амністію у 2014 році» приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Так, зв`язку з наявністю в неї неповнолітньої дитини, ОСОБА_5 є суб`єктом вказаного Закону, оскільки вчинила умисний злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», обставин, що перешкоджають застосуванню до обвинуваченої вказаного закону, визначених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд не вбачає.

Згідно характеристики №108 від 06.03.2014 року, виданої МКП «ЖЕК №6» ОСОБА_6 характеризується позитивно. Скарг від сусідів на поведінку ОСОБА_6 не надходило.
Довідкою ВОПНЛ ім. Ющенка №2-1709 від 17.03.2014 року підтверджено, що ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладі не перебуває. Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 627-м від 07.03.2014 року ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку в установі не перебуває.
З вимоги про судимість відносно ОСОБА_6 вбачається, що обвинувачена раніше не судима.
Таким чином, ОСОБА_6 раніше не судима, вчинила умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнала, офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, про що свідчать її показання в судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд з врахуванням конкретних обставин справи, а саме того, що обвинувачена раніше не судима, вину у вчиненні злочину визнала, розкаялась, вважає за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, при цьому поклавши на неї обов`язки визначені ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 10000,00 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Потерпілою ОСОБА_7 позов обґрунтовано тим, що нею понесено витрати на лікування в сумі 10000,00 гривень, проте жодних доказів, що підтверджують понесення вказаних витрат під час досудового розслідування та суду не надано.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову потерпілої про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, оскільки ОСОБА_7 понесення вказаних витрат не доведено.
Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 296 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України. Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України. Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином відмовити.

Речові докази, а саме диск для лазерних систем зчитування з відеозаписами, виконаними 14.02.2014 року камерами відео спостереження в приміщенні кафе «Чайка» та диск для лазерних систем зчитування з розкадровкою даних відеозаписів залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: