Справа № 201/1221/15-к
Провадження № - 1кп/201/281/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000107 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

09.04.2013 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
13.01.2015 приблизно о 14.00 годин, гр. ОСОБА_3 , зайшов до магазину Варус-14, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ Наб. Перемоги 56а. Пересуваючись по торговому приміщенню даного магазину, у нього виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 взяв з полиці магазину 9 плиток шоколаду Рошен шоколад елеганс темно-молочний з лісовим горіхом вагою 100 грам, які належать ТОВ Омега, загальна вартість яких становить 208 гривні 35 копійок і які він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину Варус-14, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, перебуваючи між торгівельних рядів, переклав вищезазначені плитки шоколаду собі за ремінь, і з метою доведення злочину до кінця з викраденим майном переткнув касову зону, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця, так як був затриманий перед виходом з приміщення охоронцями супермаркету Варус-14.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вчинив новий злочин перебуваючи на іспитовому строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2013 року до двох років позбавлення волі, суд вважає за необхідне, після призначення покарання за цим вироком, призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 09.04.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 2 місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2013 року, визначивши остаточно до відбування два роки два місяці позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1