Справа № 392/884/15-к
провадження 1-кп/392/101/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мала Виска кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323
від 08 травня 2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньоспеціальною освітою, судимого: 1) 30 квітня 1982 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 215-3, ч. 3 ст. 117 КК УРСР до 9 років позбавлення волі, звільнився 3 червня 1991 року; 2) 22 жовтня 1992 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 28 червня 1995 року на підставі Указу Президента України "Про амністію"; 3) 28 травня 1996 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 215-3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 21 жовтня 2003 року умовно-достроково на 1 рік і 15 днів; 4) 5 листопада 2007 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12 листопада 2010 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців і 1 день; 5) 22 серпня 2013 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, звільнився 16 квітня 2014 року по відбуттю покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодеку України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у приміщення, при наступних обставинах.
07 травня 2015 року близько 23 години ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, проникнув на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , шляхом пошкодження навісного замку на дверях сараю, з метою крадіжки, проник до середини приміщення, звідки таємно викрав 134 кг. пшениці, вартістю по 5 грн. за 1 кг., на загальну суму 640 грн., та 15 кг. борошна, вартістю 10 грн. за 1 кг., на загальну суму 150 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 790 грн.. З викраденим ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні і показав, що 07 травня 2015 року близько 23.00 години він проникнув на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , і шляхом пошкодження навісного замку на дверях сараю, проник до середини приміщення, звідки таємно викрав пшеницю та борошно, а викрадене майно приніс до себе додому.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні даного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та відсутності сумнівів у добровільності позиції учасників, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України, і які ніким не оспорюються.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що злочин за ч. 3 ст. 185 КК України віднесено законом до тяжких злочинів, які караються позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 має попередні непогашені судимості, тому для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, враховуючи відсутність таких істотних обставин, які знижують тяжкість скоєного злочину, суд не вбачає законних підстав, оскільки покарання у виді позбавлення волі для обвинуваченого є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи конкретні обставини справи, позицію потерпілої щодо можливого призначення покарання ОСОБА_4 , та особу винного, який характеризується позитивно, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України та з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Матеріальна шкода потерпілій була відшкодова обвинуваченим під час досудового слідства, шляхом повернення їй викраденого майна (а.с. 58).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, ч. 2 ст. 373, 374, 376, 393, 395 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: 3 (три) мішки з пшеницею вагою 134 кг. (сто тридцять чотири кілограми) та борошно вагою 15 кг. (п`ятнадцять кілограмів), що належать ОСОБА_3 та передані їй на зберігання слід залишити власнику.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1