Справа № 1-69/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

9 жовтня
2007року. Савранський
районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Прібилова В.М.,

при
секретарі Ревенко
Г.А.,

з участю
прокурора Ковальчук Т.В.,

адвоката розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в смт. Саврань справу про об­винувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
обвинуваченого по ст. 164 ч. 1 КК України, -

встановив:

Відповідно до виконавчого листа № НОМЕР_1 року, виданого
на підставі рішення Котовського районного суду Одеської області від 7 лютого
2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 25% від всіх
видів заробітку на утримання сина: ОСОБА_3, щомісячно починаючи з 19 січня 2005
року по день повноліт­тя дитини. ОСОБА_1, маючи реальну можливість сплачувати
аліменти на утримання сина, злісно ухиляється від їх сплати. На час надходження
справи до суду заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на січень 2007
року склала 2034,32 грн.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у злісному ухиленні
від сплати встанов­лених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)
ґрунтуються на доказах, без­посередньо досліджених судом при розгляді даної
кримінальної справи.

Представник державної виконавчої служби у Савранському районі Одеської
області - ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 4 березня 2005 року
державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження
згідно виконав­чого листа № НОМЕР_1 року, виданого на підставі рішення
Котовського районного суду Одеської області від 7 лютого 2005 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати на
користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 25% від всіх ви­дів заробітку на утримання
сина: ОСОБА_3, щомісячно починаючи з 19 січня 2005 року по день повноліття.
Ними був встановле­ний матеріальний стан ОСОБА_1, сам підсудний неодноразово
був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів. Підсудний здійснив ви­плату аліментів лише за червень та липень 2005
року по 75 грн. за місяць. Відповідно до розрахунків, станом на 1 жовтня 2007
року, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліме­нтів складає 3398,12 грн.

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе в
скоєнні злочину ви­знав повністю і пояснив, що дійсно, за рішенням Котовського
районного суду Одеської області він зобов'язаний платити аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання непов­нолітнього сина. У зв'язку з тим, що підсудний ніде
офіційно не працював, постійного місця роботи не мав, він не сплачував
аліменти. Починаючи з 2005 року ОСОБА_1 два місяця працював у ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після звільнення по­стійного місця роботи не має, аліменти не платив, на іншу
роботу не влаштувався, хоча мав реальну можливість це зробити, підсобного господарства
не веде. Не дивлячись на неодноразові роз'яснення судового виконавця про те, в
разі злісного ухилення від сплати аліментів може бути поставлене питання про
порушення стосовно нього кримінальної справи - ОСОБА_1 ніяких заходів щодо
влаштування на роботу та погашення забор-

гованості
по сплаті аліментів не вживав. Підсудний розуміє, що повинен сплачувати алі­менти
на утримання дитини, але у зв'язку з тим, що не може влаштуватися на постійну
роботу він систематично не сплачує аліменти. Із сумою заборгованості по сплаті
алімен­тів ОСОБА_1 згодний, кається в скоєному, запевняє суд, що найближчим
часом влаш­тується на роботу, погасить заборгованість по сплаті аліментів, буде
своєчасно і в перед­бачених законом розмірах платити аліменти на утримання сина
до його повноліття.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з
пись­мовою заявою, в якій вказала що повністю підтримує свої вимоги стосовно
стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, з'явитися в суд не
має можливості, у зв'язку з важким матеріальним станом, просить кримінальну
справу розглянути за її відсутності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 працював у неї рік
тому лише два дні, домовленість про оплату здійснювалась через бригадира
ОСОБА_6 В бригаді працювало чотири чоловіка, за виконану роботу вона заплатила
бригадиру 200 грн. Яку оплату отримав підсудний їй не відомо.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що близько двох років тому,
ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з двомісячним іспитовим терміном. По закінчен­ню
іспитового терміну підсудний був звільнений, заробітна плата була мінімальна.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину
підтверджується: про­токолом про обставини скоєння злочину, передбаченого ст.
164 ч. 1 КК України (а. с. 3), поданням державної виконавчої служби у
Савранському районі Одеської області (а. с. 5-6), копією виконавчого листа (а.
с. 10), копією рішення Котовського районного суду Оде­ської області (а. с. 11),
розрахунком заборгованості по сплаті аліментів (а. с. 12), довід­кою
Савранського районного центру зайнятості (а. с. 13), відповіддю Савранського
відді­лення Любашівської МДШ (а. с. 15), копією постанови державної виконавчої
служби у Савранському районі (а. с. 16), актом державного виконавця (а. с. 17).

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину
доведена повністю, а дії підсудного правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК
України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів).

Обираючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного.

Обставин, що
пом'якшують покарання підсудного суд не вбачає.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Суд вважає, що виправлення й перевиховання ОСОБА_1 можливе в умовах без
ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76, 164 ч. 1 КК України,
статтями 321, 324, 328-339 КПК України Савранський районний суд Одеської
області, -

присудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому однорічний
іспитовий строк, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1
повідомля­ти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом п'ятнадцяти діб з
моменту проголошення вироку.