Справа № 183/7701/14
№ 1-кп/183/100/15
В И Р О К
іменем України
22.01.2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пернік Республіка Болгарія, громадянина Республіки Болгарії, освіта вища, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого директором ТОВ «Албена Травел», раніше не судимого, тимчасово зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
05 вересня 2014 року, приблизно о 16 годині ОСОБА_5 , керуючи особистим технічно справним автомобілем «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-18 «Харків Сімферополь Алушта Ялта ( Обхід Новомосковська)» з боку м. Харків в напрямку м. Дніпропетровська.

У процесі руху водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи злочинну самовпевненість, розуміючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в районі 14км+600 м вищевказаної автодороги на території Новомосковського району Дніпропетровської області, перед виїздом на смугу зустрічного руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ - 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку по своїм смузі руху, під керуванням водія ОСОБА_12 з причепом «ПА 004», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перевозив у салоні свого автомобіля в якості пасажирів ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_5 своїми діями грубо порушив вимоги п. п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

П. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

П. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

П. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»

Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо транспортної події.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної події, у результаті якої:

· водій автомобіля «ВАЗ - 2101» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забитих ран у потиличній області голови, в області лівого ліктьового суглобу, на лівій сідниці, лівому стегні, саден у лівій скроневій області голови, на спині, в області грудної клітини, живота та тазу, у лівій надплічній області, в області ліктьових суглобів, на плечах, правій кісті, лівому передпліччі, стегнах, гомілках, на мошонці, в області правого гомілково ступневого суглобу, лівого колінного суглобу, синців на правому стегні, гомілках, в області правого гомілково ступневого суглобу, лівого колінного суглобу, на стопах, переломів скроневих, тім`яних та клиноподібної кісток черепу, грудини, 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 го ребер справа та зліва, шийного та грудного відділів хребта, кісток тазу, лівої стегнової кістки, розриву легенів, лівої нирки, селезінки, печінки, пристінкової плеври справа та зліва, лівого кульшового суглобу, крововиливів у м`яких тканинах голови у лівій скроневій та потиличній областях, під м`якими мозковими оболонками лобних, скроневих та правої потиличної долів головного мозку, в області мозочка, у брижі тонкого кишечнику, правій та лівій поза черевній клітковинах, м`яких тканинах в області переломів крові у правій плевральній (біля 0,3 л) та лівій плевральній (біля 0,4 л) порожнинах та черевній (біля 0, 85 л) порожнині. Смерть ОСОБА_12 настала від сочетаної тупої травми голови, шиї, тулубу, лівої нижньої кінцівки, що супроводжувалися переломами кісток черепа, хребта, ребер справа та зліва, тазу, лівого стегна, розривами легень, селезінки, печінки, лівої нирки, які призвели до розвитку травматичного шоку. Всі знайдені тілесні ушкодження у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку, привели до смерті потерпілого. Всі знайдені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або такові, якими могли бути частини салону автомобіля при автомобільній травмі,

· пасажир автомобіля «ВАЗ - 2101» ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забитної рани у лівій тім`яно скроневій області голови, саден у потиличній області голови, на лобі, животі, у лівій надплічній області, грудної клітини, правого ліктьового суглобу, на стопах, в області лівого колінного суглобу, синців у лівій скроневій області голови, на животі, лівому плечі, лівому передпліччі, лівій кисті, в області колінних суглобів, на гомілках, лівому стегні, різаних ранах на 2,3-му пальцях правої кисті, розривів лівої легені, лівої нирки, селезінки, печінки, пристінкової плеври зліва, переломів 6-го ребра справа, 2,3,4,5,6,7,8,9,10-го ребер зліва, лівої стегнової кістки, крові у лівій плевральній (біля 0,65л) та черевній (біля 0,8л) порожнинах, крововиливів у м`яких тканинах голови у лівій тім`яно - скроневій області, під м`якими мозковими оболонками лівої скроневої, правої потиличної долей головного мозку, в області мозочка, у брижі тонкого кишечника, у лівій позачеревній клітковині, у м`яких тканинах в області переломів. Смерть його настала від закритої тупої травми грудної клітини та живота, що супроводжувалося переломами ребер справа та зліва, розривами лівої легені, селезінки, печінки, лівої нирки, які привели до гострої крововтрати. Всі знайдені тілесні ушкодження у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, які небезпечні для життя, у даному випадку, привели до смерті потерпілого. Всі знайдені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або такові, якими могли бути частини салону автомобіля при автомобільній травмі, різані рани заподіяні предметами з гострим ріжучим краєм, якими могли бути осколки розбитого скла;

· пасажир автомобіля «ВАЗ - 2101» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: черепно мозкової травми, струсу головного мозку, рубленої рани правої половини обличчя, субкон`юктивального крововиливу правого ока; закритого косого перелому лівої ключиці; відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя у середній третині, рани у середній третині лівого передпліччя; закритого попереднього перелому лівої лонної кістки; рваних ран правого передпліччя. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету, або при ударі, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо транспортної пригоди. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження мають ознаки ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 268 КК України визнав у повному обсязі, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися. При цьому обвинувачений показав, що 05.09.2014 року близько 16.00 години він рухався на своєму автомобілі «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі М-18 з м. Харків в напрямку м. Дніпропетровська зі швидкістю близько 60 км/год. Попереду нього рухався вантажний автомобіль, який він мав намір обігнати, тому завчасно включив відповідний покажчик повороту. Коли він наблизився до вантажного автомобіля, та одночасно продивлявся зустрічну смугу з частковим виїздом на неї, рухаючийся попереду вантажний автомобіль різко загальмував, тому ним було вжито заходів для усунення зіткнення, внаслідок чого він змушений був виїхати на зустрічну смугу для руху, по якій рухався автомобіль марки ВАЗ-2101 з причепом. Водій автомобіля ВАЗ-2101 також вжив заходів для усунення зіткнення та прижався до обочини, однак відстань між причепом автомобіля ВАЗ-2101 та вантажним автомобілем, що рухався попереду, не дозволяли йому завершити маневр обгону, тому він скерував свій автомобіль ліворуч, внаслідок чого на обочині дороги відбулося зіткнення. У скоєному обвинувачений кається.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання про те, що потерпілий ОСОБА_12 був її чоловіком, про обставини дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки їй відомо з матеріалів кримінального провадження.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала суду показання про те, що потерпілий ОСОБА_13 був її чоловіком, про обставини дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки їй відомо з матеріалів кримінального провадження.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 05.09.2014 року близько 16.00 години він в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні перебував в салоні автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом під керуванням водія ОСОБА_12 . В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні також в якості пасажира перебував ОСОБА_13 , а в причепі до автомобіля вони перевозили зерно. В районі 14 км+600 метрів об`їзної дороги м.Новомосковська, з боку м.Харкова на їх полосу для руху назустріч виїхав автомобіль марки «TOYOTA COROLLA». Водій ОСОБА_12 скерував свій автомобіль ВАЗ-2101 до обочини, однак подія відбулася за декілька секунд, в результаті чого зіткнення не можливо було уникнути.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин судом були досліджені докази, а саме:

· рапорт оперативного чергового Новомосковського МВ про те, що 05.09.2014 року до чергової частини Новомосковського МВ надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на автодорозі Харків-Сімферополь об`їзна м. Новомосковська, поблизу 15 км, де зіткнулися два автомобілі «ВАЗ 21011», НОМЕР_2 бежевого кольору та «Тойота», д/н НОМЕР_4 , в результаті якого двоє чоловіків загинуло, а троє осіб отримали тілесні ушкодження (т. 2 а.с. 6);

· протокол огляду місця ДТП від 05.09.2014 року, схема до протоколу та фототаблиці до протоколу огляду, в ході яких зафіксовано загальний вид місця ДТП, початок сліди гальмування автомобіля «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_2 , сліди гальмування причепа автомобіля «ВАЗ 21011», д/н НОМЕР_2 , осип вантажу причепа, д/н НОМЕР_3 автомобіля «ВАЗ 21011», положення тіл загиблих на момент огляду (т. 2 а.с. 7-20);

· висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 2, а.с. 22);

· довідка, видана КЗ «Новомосковська центральна лікарня» 05.09.2014 року, відповідно до якої у гр.. ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, в тому числі: відкрита черепно-мозкова травма, рвана рана обличчя, правого передпліччя, перелом кісток лівого передпліччя зі зміщенням, перелом лівої ключиці зі зміщенням, перелом лонної та сідаліщної кісток таза (т. 2, а.с. 23);

· висновок судової автотехнічної експертизи № 70/27-60 від 06.09.2014 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «Тойота-Корола-Верса» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України (т. 2, а.с. 56);

· висновок технічної експертизи транспортного засобу № 70/28-622 від 24.10.2014 року, відповідно до якого на момент огляду передня та задня підвіски автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I» пошкоджень не мають та перебувають у працездатному стані. Рульове керування автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I» на момент огляду знаходиться у непрацездатному стані за причин деформації деталей, отриманих автомобілем під час ДТП, дані деформації мають аварійний характер. Робоча гальмова система автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I» на момент огляду знаходиться в непрацездатному стані, через пошкодження гальмового трубопроводу в місці кріплення до блоку АБС, яке носить аварійний характер та виникло в момент ДТП (т. 2 а.с. 65-70);

· висновок транспортно-трасологічної експертизи № 70/29-625 від 23.10.2014 року, відповідно до якого форма, локалізація, напрямок утворення ушкоджень автомобіля «ВАЗ-2101» та автомобіля «Тойота-Королла-Верса» збігаються в тому випадку, якщо при первинному контактуванні їхні поздовжні осі перебували під кутом 90+-10 градусів. Встановити експертним шляхом, місце первинного контактування ТЗ, як геометричну крапку щодо меж проїзної частини як у поздовжньому, так і в поперечному напрямку не надається можливим. Але, вірогідніше за все місце зіткнення ТЗ знаходиться на правому узбіччі за напрямком руху автомобіля «ВАЗ-2101» (а.с. 80-89);

· висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_12 № 287/Е, відповідно до якого при експертизі трупу виявлені тілесні ушкодження у виді: забитих ран у потиличній області голови, в області лівого ліктьового суглобу, на лівій сідниці, лівому стегні, саден у лівій скроневій області голови, на спині, в області грудної клітини, живота та тазу, у лівій надплічній області, в області ліктьових суглобів, на плечах, правій кісті, лівому передпліччі, стегнах, гомілках, на мошонці, в області правого гомілково ступневого суглобу, лівого колінного суглобу, синців на правому стегні, гомілках, в області правого гомілково ступневого суглобу, лівого колінного суглобу, на стопах, переломів скроневих, тім`яних та клиноподібної кісток черепу, грудини, 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 го ребер справа та зліва, шийного та грудного відділів хребта, кісток тазу, лівої стегнової кістки, розриву легенів, лівої нирки, селезінки, печінки, пристінкової плеври справа та зліва, лівого кульшового суглобу, крововиливів у м`яких тканинах голови у лівій скроневій та потиличній областях, під м`якими мозковими оболонками лобних, скроневих та правої потиличної долів головного мозку, в області мозочка, у брижі тонкого кишечнику, правій та лівій позачеревній клітковинах, м`яких тканинах в області переломів крові у правій плевральній (біля 0,3 л) та лівій плевральній (біля 0,4 л) порожнинах та черевній (біля 0, 85 л) порожнині. Смерть ОСОБА_12 настала від сочетаної тупої травми голови, шиї, тулубу, лівої нижньої кінцівки, що супроводжувалися переломами кісток черепа, хребта, ребер справа та зліва, тазу, лівого стегна, розривами легень, селезінки, печінки, лівої нирки, які призвели до розвитку травматичного шоку. Всі знайдені тілесні ушкодження у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку, привели до смерті потерпілого. Всі знайдені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або такові, якими могли бути частини салону автомобіля при автомобільній травмі (т. 2, а.с. 94-95);

· висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_13 , відповідно до якого при експертизі трупу виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забитної рани у лівій тім`яно скроневій області голови, саден у потиличній області голови, на лобі, животі, у лівій надплічній області, грудної клітини, правого ліктьового суглобу, на стопах, в області лівого колінного суглобу, синців у лівій скроневій області голови, на животі, лівому плечі, лівому передпліччі, лівій кисті, в області колінних суглобів, на гомілках, лівому стегні, різаних ранах на 2,3-му пальцях правої кисті, розривів лівої легені, лівої нирки, селезінки, печінки, пристінкової плеври зліва, переломів 6-го ребра справа, 2,3,4,5,6,7,8,9,10-го ребер зліва, лівої стегнової кістки, крові у лівій плевральній (біля 0,65л) та черевній (біля 0,8л) порожнинах, крововиливів у м`яких тканинах голови у лівій тім`яно - скроневій області, під м`якими мозковими оболонками лівої скроневої, правої потиличної долей головного мозку, в області мозочка, у брижі тонкого кишечника, у лівій позачеревній клітковині, у м`яких тканинах в області переломів. Смерть його настала від закритої тупої травми грудної клітини та живота, що супроводжувалося переломами ребер справа та зліва, розривами лівої легені, селезінки, печінки, лівої нирки, які привели до гострої крововтрати. Всі знайдені тілесні ушкодження у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, які небезпечні для життя, у даному випадку, привели до смерті потерпілого. Всі знайдені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або такові, якими могли бути частини салону автомобіля при автомобільній травмі, різані рани заподіяні предметами з гострим ріжучим краєм, якими могли бути осколки розбитого скла (т. 2, а.с. 105-106);

· акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги 14 км+600 м обхід м.Новомосковська на автошляху Харків-Сімферополь, відповідно до якого недоліків в утриманні дороги, що сприяли скоєнню ДТП не виявлено (т.2 а.с. 144);

· висновок судово-медичної експертизи № 4310е/43, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: черепно мозкової травми, струсу головного мозку, рубленої рани правої половини обличчя, субкон`юктивального крововиливу правого ока; закритого косого перелому лівої ключиці; відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя у середній третині, рани у середній третині лівого передпліччя; закритого попереднього перелому лівої лонної кістки; рваних ран правого передпліччя. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету, або при ударі, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо транспортної пригоди. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження мають ознаки ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) (т.2 а.с. 222-225);

· висновок комплексної транспортно-трасологічної та судово-технічної експертизи № 3742/3928-14, відповідно до якого в умовах необмеженої видимості, технічна можливість запобігти ДТП, з технічної точки зору, визначалася однобічними діями водія автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I» ОСОБА_5 , а саме виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. Дія водія ОСОБА_5 знаходиться в причинному зв`язку з подією технічного характеру зіткненням транспортних засобів (т.3 а.с. 24-32).

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, а також спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Обставин, обтяжуючих покарання судом не встановлено.

Обставинами, пом`якшуючими покарання визнаються щире каяття обвинуваченого та часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_8 . При цьому суд вважає, що щире каяття підсудного, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не був судимим, має постійне місце роботи на території України, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується, як громадський діяч, компетентними органами, які, в тому числі, здійснюють благодійну та культурну діяльність на території України, позитивно характеризується, як громадянин, який підтримує стосунки з Посольством Республіки Болгарія в Україні.

Характер скоєного злочину та його наслідки, особа винного, його ставлення до скоєного, свідчать про необхідність призначення покарання, співрозмірного скоєному, яким, в даному випадку, може бути реальне позбавлення волі. З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, реальне позбавлення волі підсудного на певний термін буде достатнім для виправлення підсудного, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.3 ст. 286 КК України.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, особа обвинуваченого, в даному випадку, дозволяють суду застосувати ст.69 КК України, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 286 ч.3 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 було подано позов до ОСОБА_5 та Моторного (транспортного) страхового бюро про стягнення майнової шкоди у розмірі 70890 грн. та моральної шкоди у розмірі 200000 грн.

Свій позов ОСОБА_6 підтримала в судовому засіданні та мотивує тим, що нею понесені витрати на поховання чоловіка ОСОБА_12 на суму 70890 грн., які вона, відповідно до вимог ст. 1201, 1194 ЦК України, а також у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з МТСБУ. Крім того, страховий поліс, яким застрахований автомобіль «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передбачає ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, а також цим же договором передбачена виплата моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Спричинену моральну шкоду, визначену страховим полісом, у розмірі 5000 грн. цивільний позивач ОСОБА_6 просить стягнути з МТСБУ, який був залучений до участі у кримінальному провадженні судом в якості цивільного відповідача. Зі ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить стягнути на її користь спричинену моральну шкоду у розмірі 195000 грн., яку мотивує тим, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 вона втратила кохану людину, турботливого чоловіка, загибель чоловіка завдала їй невиправну втрату.

Крім того, потерпілою ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також було подано позов про стягнення на його користь 5000 грн. спричиненої моральної шкоди з цивільного відповідача МТСБУ та 195000 грн. зі ОСОБА_5 (т.1 а.с. 58-61).

Вирішуючи позов ОСОБА_14 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 , в частині стягнення спричиненої майнової та моральної шкоди зі страховика, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а ст.27 цього закону передбачене також відшкодування моральної шкоди у разі смерті потерпілого.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодовування при настанні страхового випадку за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції яка діяла на момент укладення зазначеного договору (полісу).

Статтею 6 вказаного закону визначено, що страховий випадок є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам, під час ДТП яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до вимог ст.35 закону для отримання страхового відшкодування за шкоду спричинену внаслідок ДТП, особа яка має право на відшкодування повинна подати страховику або МТСБ України відповідну заяву, до якої додати необхідні документи, перелік яких визначений цим законом.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа яка зареєструвала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою якщо цього відшкодування буде недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди.

Суду надано лист МТСБУ від 08.12.2014 року (т.1 а.с. 96-99), у відповідності до якого страховик для розрахунку суми та виплати певного виду заявленої шкоди, зажадав від ОСОБА_6 надати на адресу страхової компанії перелік документів, необхідних для розрахунку суми страхового відшкодування.

Таким чином, відсутність розрахунку суми страхового відшкодування, яке підлягає до виплати страховиком, є порушенням вимог спеціального закону, який регулює дані правовідносини та порушенням постанови №4 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а тому позов ОСОБА_14 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 , в цій частині пред`явлений передчасно. МТСБУ після виконання потерпілою стороною вимоги про надання документів, встановлених Законом, зобов`язане відшкодувати потерпілій стороні суму страхового відшкодування в межах встановленого страхового ліміту, а в даному випадку відсутній спір щодо розміру страхового відшкодування та відмови у його виплаті.

Вирішуючи питання щодо стягнення спричиненої моральної шкоди слід звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, згідно роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 вказаної Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода - категорія глибоко суб`єктивна та оціночна, коли постає питання про наявність підстав для її матеріальної компенсації, так і у грошовому вимірі, коли визначається розмір її компенсації. Під моральною шкодою фізичної особи розуміється наявність негативного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану - фізичних (відчуття фізичного болю) та душевних страждань.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_14 в своїх інтересах про стягнення моральної шкоди зі ОСОБА_5 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь спричинену моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Позов ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 задоволенню не підлягає, оскільки не підлягає окремому визначенню глибина душевного страждання, завдана неповнолітньому.

Потерпілою ОСОБА_16 також було пред`явлено позов до МТСБУ та ОСОБА_5 , в якому вона просить стягнути з МТСБУ на її користь страхову суму за життя чоловіка у розмірі 100000 грн., витрати на поховання у розмірі 14616 грн., моральну шкоду у розмірі 14616 грн. Зі ОСОБА_5 цивільний позивач ОСОБА_16 просить стягнути різницю витрат на поховання чоловіка та встановлення йому пам`ятника у розмірі 2125 грн., витрати на навчання дочки за 6 років у розмірі 120000 грн., моральну шкоду у розмірі 185384 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з МТСБУ витрат на поховання чоловіка та моральної шкоди, суд також виходить з положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та постанови №4 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Потерпілою до суду не надано жодного доказу про те, що нею вжито всіх заходів для отримання страхового відшкодування за шкоду спричинену внаслідок ДТП, а тому позов в цій частині пред`явлений передчасно та задоволенню не підлягає.

Так само не підлягає задоволенню позов ОСОБА_16 про стягнення зі ОСОБА_5 різниці витрат на поховання та встановлення пам`ятника загиблому, розмір такої різниці, який підлягає відшкодуванню винною особою, нічим не підтверджений. Позов про стягнення зі ОСОБА_5 витрат на імовірне платне навчання дочки вищому учбовому закладі у розмірі 120000 грн. взагалі нічим не обґрунтований, тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи глибину душевних страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_17 , в зв`язку з загибеллю чоловіка, виходячи з положень ст.1167 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, а також враховуючи часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_17 у розмірі 10000 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь цивільного позивача ОСОБА_17 спричинену моральну шкоду у розмірі 90000 грн.

Потерпілим ОСОБА_7 був пред`явлений позов до МТСБУ та ОСОБА_5 , в якому він просить стягнути зі страховика матеріальну шкоду у розмірі 4155,97 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а зі ОСОБА_5 спричинену моральну шкоду у розмірі 45000 грн. Пред`явлений цивільним позивачем позов в частині спричиненої моральної шкоди ОСОБА_5 визнав у повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України спричиненої майнової та моральної шкоди, суд, виходячи з положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та постанови №4 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», також звертає увагу на наступне.

Потерпілим до суду не надано жодного доказу про те, що нею вжито всіх заходів для отримання страхового відшкодування за шкоду спричинену внаслідок ДТП, а страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування, тому позов в цій частині пред`явлений передчасно та задоволенню не підлягає.

Враховуючи характер спричинених тілесних ушкоджень, яких ОСОБА_7 зазнав в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також враховуючи тривалість реабілітаційного періоду і можливість відновлення попереднього стану позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача спричинену моральну шкоду у розмірі 45000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 05 вересня 2014 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , залишити у вигляді тримання під вартою.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 спричинену моральну шкоду у розмірі 100000 грн. (сто тисяч грн.)

В іншій частині позву ОСОБА_6 відмовити.

В позові ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_15 відмовити.

Позов ОСОБА_8 задовольнити частково

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 спричинену моральну шкоду у розмірі 90000 грн. (дев`яносто тисяч грн.)

В іншій частині позову ОСОБА_8 відмовити.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 спричинену моральну шкоду у розмірі 45000 грн. (сорок п`ять тисяч грн.).

В іншій частині позову ОСОБА_7 відмовити.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль «TOYOTA COROLLA VERSO 1.8 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 , автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Суддя ОСОБА_1