Провадження № 1-кп/337/103/2015
Справа № 337/1180/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2015року Хортицький районний суд міста Запоріжжя
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,
Згідно обвинувального акту від 27.02.2015 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04.08.2014 року о 15 годині 15 хвилин він звернувся до Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про те, що в період часу з 21.00 години до 00.00 годин 04.08.2014 року виявив крадіжку свого ноутбуку Lenovo. У квартирі знаходився з маловідомою дівчиною на ім`я ОСОБА_5 , з якою розпивав спиртні напої. Коли прокинувся дівчини та ноутбуку у своїй квартирі, не виявив.
Під час проведення досудового розслідування, ОСОБА_4 було визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженню, роз`яснено права потерпілого та попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК України (Завідомо неправдиве показання потерпілого). 05 серпня 2014 року ОСОБА_4 під час допиту в якості потерпілого пояснив, що він проживає один. 03.08.2014 року у вечірній час доби, його знайома ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрала комп`ютер-моноблок Lenovo ideaCentr C 540, який належить йому на праві власності, та який він придбав у 2013 році за власні кошти.
25 вересня 2014 року, під час розгляду Хортицьким районним судом міста Запоріжжя кримінального провадження № 1-кп/337/334/2014 за обвинуваченням ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 також був попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК України (Завідомо неправдиве показання потерпілого) та підтвердив свої показання, які надав на досудовому слідстві, під час допиту його в якості потерпілого.
10 грудня 2014 року, під час розгляду колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області скарги обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 25.09.2014 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на давання завідомо неправдивих показань, які перекручують дійсні обставини і фактичні дані, що мають доказове значення по справі, з метою порушення діяльності суду та органів, які сприяють йому у здійсненні правосуддя, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 384 КК України (Завідомо неправдиве показання), надав завідомо неправдиві показання та пояснив, що комп`ютер-моноблок Леново ideaCentr C 540 був придбаний за спільні кошти разом з ОСОБА_6 під час проживання з останньою у цивільному шлюбі на протязі останніх п`яти років та він належить їм обом. Приймаючи до уваги показання, надані ОСОБА_4 під час розгляду у апеляційному суді Запорізької області скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , апеляційним судом Запорізької області вказаний вирок було скасовано, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиві показання потерпілого під час досудового розслідування.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 384 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді обмеження волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ст. 76 КК України.
В угоді також передбачені наслідки його укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 надав завідомо неправдиві показання потерпілого під час досудового розслідування.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 384 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угодою про визнання винуватості, міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 394,474,475 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч.1 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 384 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК Україниугода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1