Справа
№ 11-734/2007
1 інстанції: Скалозуб О.М.
Категорія - 115 ч.1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007
року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Баглая
Т.П.,

суддів Салая
Г.А., Трейтяк О.П.,

при секретарі Масловій
О.В.,

з участю
прокурора Щербака О.В.,

адвокатів ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.,

потерпілої ОСОБА_2.,

засудженої ОСОБА_1.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1. на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 6 липня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженка с.
Коломійцівка, Носівського району, громадянка України, з середньою освітою,
приватний підприємець, має малолітню дитину 1997 року народження, мешкає
вАДРЕСА_1, раніше не судима,

засуджена за ч.
1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі.

Стягнуто
з ОСОБА_1. в рахунок
відшкодування моральної шкоди по 40 000 грн. на користь ОСОБА_2. та ОСОБА_5

Доля
речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Судом
ОСОБА_1. засуджено за умисне вбивство чоловіка ОСОБА_6, скоєне близько 02 год. 30 хв. 7 березня
2007 року, в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязних стосунків,
поАДРЕСА_2

2

Не
погоджуючись з вироком суду, в апеляції засуджена ОСОБА_1. просить пом'якшити
призначене їй покарання в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України. Вважає, що
вирок суду занадто суворий, оскільки наміру спричинення смерті потерпілому вона
не мала, злочин скоїла в стані сильного емоційного хвилювання. Крім того не
погоджується з вироком суду щодо стягнення моральної шкоди, так як потерпілі,
на її думку, не надали ніяких доказів щодо стану перенесених моральних страждань.

Прокурор
відкликав свою апеляцію до початку розгляду справи апеляційним судом по суті.

Заслухавши
доповідача, прохання засудженої та її адвоката задовольнити апеляцію, думки
потерпілої ОСОБА_2., її адвоката та прокурора про необґрунтованість апеляції,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення.

Вина
засудженої у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах наведених у вироку
суду, відповідає фактичним даним справи і повністю підтверджується сукупністю
зібраних доказів, які узгоджуються між собою і, фактично, з показами самої
засудженої, яка не заперечує факт нанесенняОСОБА_6удару ножем в область грудної
клітки зліва.

Твердження
засудженої про скоєння нею злочину в якомусь емоційному стані спростовується
висновками проведеної по справі судово - психіатрічної експертизи.

Отже вирок суду
ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Вирішуючи
питання про вид та розмір покарання, суд, у відповідності з вимогами ст. 65
Кримінального кодексу України, призначив його з урахуванням тяжкості скоєного
злочину, особи засудженої та санкції інкримінованого злочину. Також суд першої
інстанції правильно не врахував щире каяття як обставину, що пом'якшує
покарання засудженої, бо її покази в частині механізму нанесення удару ножем
потерпілому спростовуються висновками судово-медичної експертизи і протоколом
відтворення обстановки і обставин події та свідчать про намагання уникнути
заслуженого покарання.

Не
вбачає колегія суддів підстав і для зменшення сум, стягнутих із засудженої на
користь потерпілих, на відшкодування моральної шкоди, бо місцевий суд правильно
врахував характер страждань потерпілих, заподіяних безповоротною втратою сина і
брата.

Керуючись
ст.ст. 365, 366, 379 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія
суддів,

3

ухвалила:

Залишити
без задоволення апеляцію засудженої ОСОБА_1, а вирок Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 6 липня 2007 року щодо неї - без змін.