Справа №1-10/2007 р.
ВИРОК

Іменем України

16 серпня 2007 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого Сливи Ю.М.,

при секретарях Оніщенко
В.А., Брайченко О.О.,

з участю потерпілої ОСОБА_1,

представника потерпілої ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженки с Красилівка
Іванківського району Київської області, росіянки, громадянки України, з вищою
освітою, вдови, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимої,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця с Красилівка Іванківського району Київської області, росіянина,
громадянина України, одруженого, працюючого сторожем ВАТ «Ірпіньгаз»,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого
ст. 125 ч. 2 КК України, -

встановив:

01.08.2004 року
близько 17.00 години ОСОБА_4, проходячи повз стіл, який знаходився у садибі
ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_3, вчинила сварку з матір'ю ОСОБА_1 В ході сварки
ОСОБА_4 схватила палицю, яка підтримувала кущ помідорів та умисно почала
наносити нею удари потерпілій ОСОБА_1 по лівій руці. Після того, як палка
зламалась, ОСОБА_4 схопила таку ж іншу та продовжила побиття ОСОБА_1,
заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад
здоров'я. Тоді ж до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_5, взяв у нею палицю та також умисно
кілька разів ударив ОСОБА_1 палицею по лівій нозі, та рукою у щелепу,
заподіявши їй легкі тілесні ушкодження. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли
ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.

У судовому засіданні підсудні:

· ОСОБА_5 вину у вчиненні
вказаного злочину не визнав та показав, що за рішенням суду йому дозволено
прохід через подвір'я ОСОБА_1 до своєї земельної ділянки. 01.08.2004 року він
разом з сім'єю вирішили піти на город. Вони зайшли на подвір'я ОСОБА_1 та
проходячи повз будинок, під навісом побачили, що за столом сидить 3-є чоловік.
Привітавшись вони пішли далі. Він, його дружина, дочка та зять йшли попереду, а
ОСОБА_4 трохи відстала. Коли вони майже дійшли до хвіртки на свою земельну
ділянку, почули крик. Повернувшись він побачив, що ОСОБА_4 ОСОБА_1 та її син,
виштовхують з подвір'я. Він підійшов до сина ОСОБА_1, по чоловічому став перед
ним та запитав: «Що Ви робите, це ж моя сестра?», однак той у відповідь вдарив
його у лоба і далі він нічого не пам'ятає. Він не знає чому виник конфлікт між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, однак у ОСОБА_4 він ніяку палицю не брав і нею нікого не
бив. Він заперечує проти закриття справи у зв'язку з закінченням строків
давності та заперечує щоб відносно нього було застосовано Закон України «Про
амністію», оскільки він не винен, а потерпіла та свідки його оговорюють.

· ОСОБА_4
вину у вчиненні вказаного злочину не визнала та показала, що 01.08.2004 року
близько 17.00 години вона разом з ОСОБА_5 та іншими членами його сім'ї вирішили
піти на город. Хоч у неї і поганий зір вона йшла по стежці. Однак вона дуже
любить квіти, а тому, побачивши їх, трохи затрималась та відстала від інших. У
дворі ОСОБА_1 побачила стіл, за яким сиділо 3-є чоловік. У неї запитали хто
вона, після чого розвернули та почали виштовхувати з подвіря. Вона трохи
відбігла убік, взяла палицю
з помідорів та почала розмахувати
нею,

2

захищаючись від
нападників. Стверджує, що удари вона наносила, оскільки захищалась, інакше її б
убили. Згодом ОСОБА_5 підбіг
до неї, однак отримав ушкодження від сина ОСОБА_1 ОСОБА_5 вона палицю не
передавала, та не знає де вона ділась. Інші члени сім'ї у бійку не втручались.
Вона заперечує проти закриття справи у зв'язку з закінченням строків давності
та заперечує щоб відносно неї було застосовано Закон України «Про амністію».

Незважаючи
на не визнання підсудними своєї вини їх вина у вчиненні вказаного злочину
підтверджується:

·
показами потерпілої ОСОБА_1, яка у судовому засіданні
показала, що 01.08.2004 року до неї приїхали гості та приблизно о 17.00 годині
вона поставила на подвір'ї стіл та пригощала їх чаєм. У цей час на її подвір'я
зайшов ОСОБА_5, його
жінка, дочка, зять та ОСОБА_4 Вони йшли по доріжці до свого городу, однак
ОСОБА_4 відстала. Проходячи повз стіл, ОСОБА_4 звернула з доріжки та намагалась
обійти стіл з іншої сторони. ЇЇ мати зробила ОСОБА_4 зауваження, однак та у
відповідь образила її. Вона обурилась та сказала ОСОБА_4 залишити її подвір'я.
Однак та зненацька схватила
палицю з помідорів та почала нею наносити їй удари. Коли палиця зламалась,
ОСОБА_4 взяла іншу та продовжувала побиття. Також ОСОБА_4 полицею поламала
квіти та помідори. До них підійшов ОСОБА_5,
і ОСОБА_4 віддала йому палицю. Вона хотіла забрати у ОСОБА_5а палицю, але він
також кілька разів вдарив її палицею по нозі. Потім зять ОСОБА_5 та її син
виштовхнули ОСОБА_5 з
подвір'я, а ОСОБА_4 втекла сама. Просить стягнути з підсудних на її користь
матеріальну та моральну шкоду в розмірі по 4000 гривень з кожного;

·
показами свідка ОСОБА_6, який у судовому засіданні
пояснив, що 01.08.2004 року він прийшов у гості до ОСОБА_1 Близько 17.00 години
вони поставили на вулиці стіл та вирішили випити чай. У цей час на їх подвір'я
зайшов ОСОБА_5 з п'яною
компанією та пішли в напрямку їх городу. ОСОБА_4 вирішила обійти стіл з іншого
боку, а саме там де росли квіти. У кінці столу сиділа мати ОСОБА_1, яка
запитала ОСОБА_4 чого та йде саме сюди. ОСОБА_4 відповіла образою. Тоді ОСОБА_1
піднялась та запропонувала ОСОБА_4 покинути двір, а та у відповідь почала
нецензурно висловлюватись. Потім ОСОБА_4 вихватила палицю, яка підпирала
помідори і почала бити ОСОБА_1. Нанесла 3-4 удари і палиця переламалась навпіл.
ОСОБА_4 взяла іншу палицю і продовжувала бити ОСОБА_1. У цей час повернувся ОСОБА_5 і підійшов до
ОСОБА_4, яка віддала йому палицю. ОСОБА_1 кинулась віднімати палицю у ОСОБА_5, але той вдарив
її ліктем по підборіддю. На якійсь час ОСОБА_1 відпустила палицю і в цей час ОСОБА_5 вдарив її по
ногам. Син ОСОБА_1 кинувся до ОСОБА_5,
відібрав у нього палицю, і почав насильно виводити ОСОБА_5 з двору. ОСОБА_4
підняла палицю і почала збивати квіти. Потім підійшов ОСОБА_7, зять ОСОБА_5а та допоміг
виштовхнути того з двору;

·
показами свідка ОСОБА_8, яка у судовому засіданні
показала, що вона є сусідкою потерпілої та підсудних. У той день у ОСОБА_1 було
якесь свято, вони винесли стіл у двір і там сиділи. Вона була у себе на
подвір'ї та почула крики. З її двору видно подвір'я ОСОБА_1, а тому вона
побачила як ОСОБА_4 схватила
палку, яка підпирала помідори і почала бити ОСОБА_1 по руці і спині. Палиця
зламалась і ОСОБА_4 взяла іншу. Потім з городу підійшов ОСОБА_5, взяв палицю у
сестри і почав бити ОСОБА_1 по стегну. У цей час підійшли з городу члени сім'ї ОСОБА_5а і почали
виводити його і ОСОБА_4 з подвір'я ОСОБА_1;

·
показами свідка ОСОБА_9, яка у судовому засіданні
показала, що вона є дружиною ОСОБА_5
і сусідкою ОСОБА_1. 01.08.2004 року близько 17.00 години ми заїхали до доньки
ОСОБА_10 і всі вирішили піти на город через стежку по двору ОСОБА_1. З правої
сторони сиділа ОСОБА_1 з гостями. Вони майже дійшли до городу і почули крики
ОСОБА_4, яка трохи відстала і її не пускали. Вони повернулись та підійшовши
побачили, що ОСОБА_4 тримає у руках палку і захищається від нападників. У цей
час син ОСОБА_1 вдарив по голові її чоловіка ОСОБА_5а, і ще хотів вдарити його ногою;

показами свідка
ОСОБА_7, який у судовому засіданні показав, що він є зятем ОСОБА_5. 01.08.2004 року
після обіду батьки дружини приїхали до них у гості, і вони вирішили піти на
город. На подвір'ї ОСОБА_1 вони побачили, що та сиділа з гостями. Вони
привітались і пішли далі. ОСОБА_4 йшла позаду. Вони почули крик, повернулись та
побачили як ОСОБА_1 і її син не пускають ОСОБА_4, а та захищається палицею.
Вона відходила розмахуючи перед собою палицею. У цей час син ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_5а, вони його
забрали та пішли;

3

- показами свідка ОСОБА_10,
яка у судовому засіданні показала, що вона є донькою ОСОБА_5. 01.08.2004 року
після обіду до них у гості приїхали її батьки і тітка ОСОБА_4 Вони всі вирішили
піти на город. Вийшовши зі своєї хвіртки, вони пішли по стежці через подвір'я
ОСОБА_1. ОСОБА_4 трохи відстала. З правої сторони сиділи ОСОБА_1 її син і
співмешканець. Вони почули крик ОСОБА_4, але що саме та кричала вона не
розібрала. Коли вона повернулась то побачила, що у її батька ОСОБА_5а тече кров. Чи
били ОСОБА_4 та ОСОБА_5
ОСОБА_1 вона не бачила.

Крім того, вина
підсудних підтверджується:

довідкою з травмпункту Ірпінської
лікарні від 02.08.2004 року, згідно з якою ОСОБА_1 надано медичну допомогу у
зв'язку з забоєм, підшкірною гематомою лівого суглобу та стегна.

(а.с. 9);

актом судово-медичного обстеженні
№45 від 03.08.2004 року, згідно з яким виявлені у ОСОБА_1 ушкодження заподіяні
тупим предметом, можливо за обставин і в строк, на які вказує потерпіла. Дані
ушкодження відносяться до категорії легких.

(а.с. 28);

висновком судово-медичної
експертизи №141/к від 22.02.2007 року відповідно до якого у ОСОБА_1
спостерігались такі ушкодження: по зовнішній поверхні лівого плеча, ліктьового
суглобу і верхньої ретини передпліччя косо розташований фіолетовий синець
23x6-3 см. З набряком м'яких тканин, на фоні якого у верхній третині
смугоподібне садно 10x1 см.,
під яскраво червоними виступаючими кірочками. Відповідно підвищенню 1-го
пальця лівої кисті набряк з фіолетовим синцем, болісний при пальпації. По
зовнішній поверхні лівого стегна, на межі верхньої і середньої тканин, та
колінного суглобу зліва синці: 8x4 см. Фіолетового кольору із смугоподібним
горизонтальним просвітленням в центрі 6x1 см. та переривчастий синець 6x5 см. В
обласні нижнього краю горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва
блідо-фіолетовий синець діаметром 1 см.

Вказані тілесні ушкодження могли
виникнути 01.08.2004 року. Синяк розташований в ділянці лівого плеча,
ліктьового суглобу і в/з передпліччя з садном, синці в ділянці лівого стегна,
колінного суглобу, синець в ділянці нижньої щелепи з права відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження 1-го пальця лівої кисті, яке ускладнилось
артозом з підвивихом пястно-трапецивидного суглоба, що привело до порушення
функції пальця складає 5 % втрати професійної працездатності, і відноситься до
легких тілесних ушкоджень, що потягнуло за собою короткочасний розлад здоров'я.

(ах. 175-178);

іншими матеріалами кримінальної
справи.

Аналізуючи в
сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що вони повністю підтверджують
вину ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

При цьому, суд
не приймає до уваги доводи підсудних про те, що вказаних злочинів вони не
вчиняли, а потерпіла та свідки їх оговорюють, оскільки вони спростовуються
зібраними та вищевикладеними доказами по справі. Покази потерпілої і свідків з
її сторони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими доказами по
справі, у тому числі і з показами свідків зі сторони підсудних, які не
заперечували факт наявності конфлікту та палиці у руках ОСОБА_4. Крім того вони
підтверджуються висновком судово медичної експертизи.

Вважає такими,
що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і доводи підсудної
ОСОБА_4 про те, що вона удари потерпілій наносила з метою захисту. Так, як
встановлено по справі, у момент конфлікту між Завадською та Стрепетовою у
потерпілої у руках не було ніяких предметів, якими вона могла заподіяти
ушкодження підсудній. Однак при цьому ОСОБА_4 сама взяла палицю та заподіяла
нею потерпілій тілесні ушкодження. При цьому ці всі події відбувались на
відкритій місцевості, потерпіла вимагала у підсудної залишити її подвір'я, а
тому суд вважає, що у разі якби у ОСОБА_4 була небезпека для життя, вона могла
сама покинути приміщення подвір'я потерпілої.

4

За даних обставин, суд вважає, що
вищевказані доводи підсудних дані з метою уникнення відповідальності за скоєний
злочин.

Однак, як видно
з зібраних по справі доказів, ОСОБА_5 наносив
потерпілій ОСОБА_1 удари палицею по лівій нозі та нижню щелепу. Відповідно до
висновку судово-медичної експертизи №141/к вказані тілесні ушкодження
відносяться до категорії легких. За даних обставин, суд вважає, що кваліфікація
його дій за ст. 125 ч. 2 КК як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я, не знайшла свого підтвердження, а тому його дії
слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне
ушкодження.

Дії ОСОБА_4
правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне
ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Однак, оскільки
на момент постановления вироку
минули, передбачені ст. 49 КК України, строки давності притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5
суд вважає за необхідне звільнити їх від покарання за вчинення вказаного
злочину.

Поряд з цим, суд
вважає, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні доводи потерпілої
ОСОБА_1 про те, що їй заподіяна матеріальна та моральна шкода, оскільки вони
підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. За даних обставин суд
вважає, що позов в межах заявлених вимог підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України суд, 49 КК України,-

3 АС У ДИВ:

ОСОБА_4 визнати
винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та звільнити
її від покарання, у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 визнати винним
у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, та звільнити його від
покарання, у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної
відповідальності.

Позов задоволити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 1342,58 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 по 4000 гривень з кожного у рахунок відшкодування моральної
шкоди.

На вирок до
апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано
апеляцію на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.