УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника особи, що подала скаргу ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 06.03.2015 року про відмову у визнані потерпілою в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернулася зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на рішення слідчого Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києва ОСОБА_6 від 06.03.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки дане процесуальне рішення було постановлено у супереч положенням КПК України.
У судовому засіданні представник особи, що подала скаргу підтримав її, просив задовольнити, з підстав викладених в останній.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги враховуючи, що прийняте процесуальне рішення цілком і повністю ґрунтується на нормах КПК України.
У судове засідання слідчий, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги не з`явився, про причини неявки не повідомив у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у його відсутність.
Також, у судове засідання не з"явилася ОСОБА_5 , однак слідчий суддя враховуючи той факт, що ньому приймає участь представник останнньої, та виходячи з норм ст.ст. 22, 26 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у її відсутність.
Тож, слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали провадження за скаргою, та самого кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587, приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарження на досудовому провадженні (ст. 303 КПК України).
Як встановлено у судовому засіданні у провадженні Дніпровського РУ ГУ МВСУКраїни в м. Києві перебуває кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
07.02.2015 року особою, що подала скаргу було подано заяву про визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні.
Постановою слідчого ОСОБА_6 від 06.03.2015 року було відмовлено у визнанні потерпілим, оскільки встановлено, що інформація, яка б вказувала на скоєння злочину щодо ОСОБА_7 отримана не була, тож відсутні підстави для визнання її потерпілою.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 5 статті 55 КПК України регламентовано, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З положень ч. 5-7 ст. 110 КПК України випливає, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
У даному судовому засіданні встановлено, що таке процесуальне рішення не є вмотивованим, адже не містить доводів в частині неврахування обставин визначених ч. 6 ст. 55 КПК України, тобто прямо суперечить положенням ч. 5 ст. 55 та ст. 110 КПК України, а тому однозначно підлягає скасуванню для розгляду заяви заявника у відповідності до ст. 55 КПК України, шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дію передбачену даної статтею.
Однак, у задоволенні скарги в частині визнання потерпілим безпосередньо слідчим суддею слід відмовити, враховуючи таке.
Частиною 7 статті 55 КПК України визначено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Тобто, враховуючи вищезазначені правові норми випливає, що особа може бути визнано потерпілою на етапі досудового розслідування слідчим та прокурором та під час судового провадження судом, однак даними правовими нормами не передбачено право слідчого судді визнавати особу потерпілою шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію (наприклад: заявник подає клопотання до слідчого, той у його задоволенні відмовляє і заявник у подальшому подає скаргу до слідчого судді про зобов`язання вчинення дії передбаченої ст. 220 КПК України), тобто особами, що подали скаргу, у даному випадку, сформовано свої вимоги у супереч діючого КПК України.
Будь-яких інших питань у скарзі, які б вимагали судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, заявники не порушують.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 55, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу задовольнити частково.
Постанову слідчого Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києва ОСОБА_6 від 06.03.2015 року про відмову у визнані потерпілою в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - скасувати.
Зобов`язати слідчого Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києва ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вчинити одну з дій передбачених ст. 55 КПК України (визнати потерпілою та ознайомити з правами визначеними КПК України або відмовити у визнанні потерпілим шляхом постановлення умотивованої постанови) за заявою ОСОБА_5 від 07.02.2015 року, в частині питання про визнання потерпілою у цьому кримінальному провадженні в строки визначені ст.ст. 55, 220 КПК України та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді в частині зобовязання вчитини дію орган досудового розслідування, на підставі ст. 121 Конституції України, покласти на прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва, який у розумінні положень ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010587.
Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 20 хв. 26.06.2015 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1