Справа № 153/508/15-к
Провадження №11-кп/772/601/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «16 » липня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 28.01.2015 року відносно:

ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Ямполя Вінницької області,
українця, громадянина України, проживаючого:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисників-адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представників ПрАТ « УПСК» ОСОБА_11 , ОСОБА_12
за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_8 , представника відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ОСОБА_11 , апеляційною скаргою із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури Ямпільського району ОСОБА_13 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від «21» квітня 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 135 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у вигляд 8 років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки
Цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.
Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_16 75 000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_17 75 000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із Приватного акціонерного товариства « Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_8 6 121 грн. відшкодування майнової та 18 879 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, всього 25 000 гривень.
Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_18 25 000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_16 25 000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_17 25 000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 31 121 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_18 25 000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на користь ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 847 грн. 81 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2015 року і до досягнення вісімнадцяти років ( учню, студенту до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 2 484 грн. 04 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Потерпілій ОСОБА_8 здійснено оплату проїзду її прибуття на виклик із місця її проживання та вибуття до місця проживання на суму 590 грн. 07 коп. Управлінням міністерства внутрішніх справ України Вінницької області із коштів, що передбачаються кошторисом на зазначені цілі.
Потерпілій ОСОБА_8 здійснено оплату проїзду її прибуття на виклик із місця її проживання та вибуття до місця проживання на суму 829 грн. 26 коп. Ямпільським районним судом Вінницької області із коштів, що передбачаються кошторисом на зазначені цілі.
Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 повернуто його законному володільцю ОСОБА_6 .
Згідно вироку суду, 28 січня 2015 року близько 20 год. 35 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 2.10, 12.3 Правил дорожнього руху України, рухаючись по вулиці Комінтерна в м. Ямпіль Вінницької області поблизу ЗОШ № 1, маючи об`єктивну можливість виявити пішоходів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які рухались краєм проїжджої частини в попутному напрямку, не прийняв своєчасних заходів до зменшення швидкості та безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на останніх передньою правою частиною автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_19 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 5 від 18.03.2015 року, отримала тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу в обидві півкулі головного мозку, набряку та набухання речовини головного мозку, закритої травми живота, розриву діафрагмальної поверхні печінки, внутрішньочеревної кровотечі ( 1 500 мл.), закритого перелому лівого стегна та обох кісток правої гомілки, садни ділянці лівої гомілки, синця в ділянці правої гомілки, травматичного шоку, які виникли від дії тупого предмета або від співудару об нього під час дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх утворення та стоять у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_19 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_20 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6 від 18.03.2015 року, отримав тілесні ушкодження у виді : сполучної травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому лобної кістки, перелому кісток склепіння та основи черепа субарахноїдальної гематоми тім`яної ділянки в об`ємі 50 мл., закритого перелому правого плеча та правої гомілки, відкритого перелому лівої гомілки, садна в поперековій ділянці, по задній поверхні лівого та правого стегон, лівої гомілки, в ділянці чола, синців в ділянці обох очей, в ділянці правого плеча, які виникли від дії тупого твердого предмета або від співудару об нього під час дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх утворення та перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_20 .
Обвинувачений ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.п. 2.9 (а), 2.10, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме:
п.2.9(а) водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
п. 2.10 (а-е) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний : а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування сліді пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу ( з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа та транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення ОСОБА_6 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку із наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, 28 січня 2015 року близько 20 год. 35 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Комінтерна в м. Ямпіль Вінницької області, в районі ЗОШ № 1, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які рухались біля правого краю дороги по напрямку руху автомобіля, тим самим своїми діями поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, яким внаслідок ДТП заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Після вчинення наїзду водій ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що пішохід ОСОБА_19 , отримала тілесні ушкодження та залишилась на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_20 від удару об автомобіль упав на переднє лобове скло автомобіля та розбивши його залишився у салоні, усвідомлюючи, що в результаті його дій можуть настати тяжкі наслідки, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, не звернувся за допомогою до осіб, які були очевидцями пригоди та не відправив потерпілих до лікувального закладу, хочу мав об`єктивну можливість це зробити, продовжуючи керувати автомобілем, в салоні якого залишався ОСОБА_20 , самовільно залишив місце події.
Потерпіла ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року в частині призначеного покарання щодо ОСОБА_6 , через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також в частині окремих позовних вимог цивільного позову, та ухвалити в цій частині новий вирок.
Визнати винуватим ОСОБА_6 та призначити покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Визнати винним ОСОБА_6 та призначити покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
Цивільний позов в окремих його позовних вимог задовольнити повністю, а саме:
- стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_18 моральну шкоду в розмірі по 100 000 грн. кожному, всього 200 000 грн., а в разі недостатності страхової виплати, для повного відшкодування завданої моральної(немайнової) шкоди таку різницю між фактичним заявленим розміром шкоди і страховим відшкодуванням стягнути із відповідача ОСОБА_6 ;
- стягнути із приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь малолітніх дітей ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , страхове відшкодування у зв`язку із смертю годувальників, згідно п. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1200 ЦК України, в розмірі 4 221, 89 грн. на кожну дитину, щомісячно страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди таку різницю між фактичним заявленим відшкодуванням і страховим відшкодуванням стягнути із відповідача ОСОБА_6 ;
- стягнути на користь ОСОБА_8 з ОСОБА_6 процесуальні витрати пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження, всього на загальну суму 1 419 грн. 33 коп.;
- стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_8 документально підтверджені витрати на придбання двох надгробних пам`ятників померлих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , всього на загальну суму 35000 грн.;
- стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду пов`язану із завершенням будівництва житлового будинку для дітей по АДРЕСА_2 , де проживала сім`я покійних ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , на суму біля 300 000 грн.
Іншу частину задоволених позовних вимог залишити без змін.

Представник ПрАТ «УПСК» ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, в частині цивільного позову, а саме: у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УПСК», а в іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги представник мотивує тим, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги відносно ПрАТ «УПСК» порушив пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», оскільки, не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Прокурор у кримінальному провадженні старший прокурор прокуратури Ямпільського району ОСОБА_13 в апеляційній скарзі із доповненнями ставить питання про скасування вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.3 ст. 286 КК України у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що під час судового розгляду в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України з`ясування обставин та перевірка їх доказами проведено лише частково, хоча обвинувачений ОСОБА_6 винуватість за ч. 1 ст. 135 КК України не визнав вказавши, що пішоходів ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , по напрямку свого руху він не бачив, чим заперечив факт залишення вказаних осіб у небезпеці.

Захисник-адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора Ямпільського району Вінницької області та апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.04.2015 року, в яких просить вирок суду щодо його підзахисного залишити без змін. Свої вимоги захисник-адвокат мотивує тим, що суд першої інстанції призначив міру покарання ОСОБА_6 з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого. Цивільний позов потерпілих, який задоволено частково , на думку захисника, також є законний та обґрунтований.

В своїх запереченнях представник ПрАТ «УПСК» ОСОБА_11 на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 , в частині вимог до Приватного акціонерного товариства « Українська пожежно - страхова компанія» просить відхилити, мотивуючи свої вимоги тим, що позов потерпілих в кримінальному провадженні може стосуватися лише обвинуваченого ОСОБА_6 , вимоги до Страхової компанії можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства.
Заслухавши доповідача, думку потерпілої, та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 які підтримали свою апеляційну скаргу у повному обсязі і вважають вирок суду щодо ОСОБА_6 занадто м`яким, а частково задоволенні позовні вимоги є незаконними; думку представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_11 , який свою апеляційну скарги підтримав у повному обсязі, заперечивши проти апеляції прокурора та потерпілої; думку обвинуваченого, який вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора із доповненнями у повному обсязі, та просив скасувати вирок суду, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга із доповненнями прокурора підлягає до задоволення у повному обсязі, апеляційні скарги потерпілої та представника ПрАТ « УПЖК» підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре арґуметоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_6 не виконані.
Суд першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорювались, і разом з тим ухвалив допитати свідків дослідити письмові докази, протоколи огляду місця події та висновки експертів.
В разі, якщо обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні, погоджується із кваліфікацією вчиненного ним діяння, а прокурор, потерпілий не висловлюють жодного заперечення щодо встановлених обставин, суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з тим, відповідно до вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково, тому спрощений порядок дослідження доказів не міг бути предметом обговорення в судовому засіданні.
Відповідно до пояснень обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що він не бачив, що збив пішоходів, та не бачив, що один із пішоходів розбив йому лобове скло та фактично знаходиться в салоні автомобіля, з яким він проїхав по місту більше 1 км., за таких підстав не можна говорити про визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , дані обставини не були предметом дослідження в судовому засіданні.
Суддя, при призначенні підготовчого судового засідання 23 березня 2015 року зазначила, що ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами в кримінальному провадженні, має підстави призначити підготовче судове засідання ( а.с. 10, т. 2).
Разом з тим, суд 27 березня 2015 року, під час підготовчого засідання посилається на ст. 23 КПК України, відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо.
Суд першої інстанції залучив до матеріалів кримінального провадження матеріали досудового розслідування ( т. 1 кримінального провадження), в тому числі , які не були предметом дослідження в судовому засіданні, тобто даним доказам суд не дав належної оцінки, що є неприпустимим.
Судом першої інстанції, як вірно зазначено в апеляційній скарзі представника ПрАТ «Української пожежно-страхової компанії», не з`ясовано, чи звертались потерпілі, знаючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована, до ПрАТ «УПВК» із заявою про відшкодування збитків.
Що стосується позовних вимог законного представника малолітніх ОСОБА_16 та ОСОБА_21 ОСОБА_15 ( а.с. 29-32, т. 2), то слід зазначити, що опікуном малолітніх ОСОБА_22 та ОСОБА_20 призначена ОСОБА_15 , разом з тим суд стягує на користь малолітніх осіб матеріальні та моральні збитки, які підлягають стягненню на користь опікуна на утримання малолітніх осіб, всупереч позовним вимогам.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, врахував пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, це щире каяття, що виразилось у критичній оцінці обвинуваченим своєї злочинної поведінки, шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Дані обставини, викладені у вироку суперечать викладеним поясненням обвинуваченого, його поведінку обвинуваченого відносно потерпілої ОСОБА_8 , щодо розкаяння у вчинених злочинах з приводу загибелі дітей останньої.

Запобіжний захід, що обвинуваченого ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою» суд вважає, що не підлягає зміні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 та представника ПрАТ « Українська пожежно-страхова компанія» ОСОБА_11 , - задовольнити частково.
Апеляційну скаргу із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури Ямпільського району ОСОБА_13 , - задовольнити у повному обсязі.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.04.2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження № 0000055 від 28.01.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України..
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , тримання під вартою, залишити без змін, до підготовчого засідання, строком не більше 60 днів, тобто до 11 вересня 2015 року .
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: