Справа № 1-236/2007
ВИРОК

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

06 липня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі:

головуючого-судді
Поповича С. С

з участю секретаря Черкес У. О.

прокурора Кінаш
М. А.

захисника
адвоката ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Івано-Франківську

кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Хриплин Івано-Франківської міської ради, проживає АДРЕСА_1 не одружений,
неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, українця, громадянина
України, раніше судимого : вироком Івано-Франківського міського суду від 10
березня 1998 рроку визнаного винним та засудженого за ст. 140 ч. З КК України
на три роки позбавлення волі, вироком Коломийського міського суду від 17 грудня
2001 року визнаного винним та засудженого за ст.. 309 ч. 2 КК України на два роки позбавлення волі, вироком
Івано-Франківського міського суду від 31 січня 2005 року визнаного винним та
засудженого за ст.ст. 185 ч. З, 395 КК України, з застосуванням ст. 69 КК
України на один рік позбавлення волі, покарання відбув повністю - за ст. 185 ч.
З КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Коломиї
Івано-Франківської області, проживає АДРЕСА_1, не
одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, українки, громадянки
України, раніше судимої: вироком Надвірнянського районного суду від 24 грудня
1993 року визнана винною та засуджена за ст. 141 ч. 2 КК України на три роки
шість місяців позбавлення волі, вироком Надвірнянського районного суду від 15
січня 1998 року визнана винною та засуджена за ст. 196-1 ч. 1 КК України на
один рік позбавлення волі, виконання вироку було відстрочено, вироком
Надвірнянського районного суду від 25 травня 1998 року визнана винною та
засуджена за ст. 141 ч. 2 КК України на три роки шість місяців позбавлення
волі, вироком Надвірнянського районного суду від 17 вересня 2003 року визнана
винною та засуджена за ст. 395 КК України на три місяці арешту - за ст. 185 ч.
З КК України , -

установив:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили умисні діяння, які виразились у
таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, за попередньою змовою
групою осіб, поєднаними з проникненням у житло (крадіжку)

Злочин вчинено
за наступних обставин.

На протязі липня-серпня 2006 року, точної дати органом досудового слідства
не встановлено, підсудні ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а також ОСОБА_4., кримінальна
справа щодо якого провадженням закрита у зв'язку з його смертю, за попередньою
змовою між собою, таємно проникли у приміщення будинку АДРЕСА_2, звідки таємно
викрали ряд майна, зокрема : відеоплейєр „Даево" вартістю 450 гривень, два
килими вартістю 400 гривень, дві килимові доріжки вартістю 270 гривень, дві
доріжки вартістю 100 гривень, два одіяла вартістю 200

гривень,
ліжник вартістю 200 гривень, настільну лампу вартістю 80 гривень, електрочайник
„Занусі" вартістю 65 гривень, електропереноску вартістю 12 гривень,
каструлю вартістю 50 гривень, набір посуди вартістю 200 гривень, а всього
вказаного майна на загальну суму 2027 гривень, що належать визнаній потерпілою
по справі ОСОБА_5., а також звідтіля ж викрали картину вартістю 500 гривень,
металічні кухонні дверцята вартістю 300 гривень, кухонну бляху вартістю 200
гривень, а всього майна на загальну суму 1000 гривень, що належить потерпілому
по справі ОСОБА_6.. В послідуючому частину викраденого було вилучено та
повернуто потерпілим.

В судовому засіданні підсудні свою вину у вказаному вище
визнали повністю, підтвердивши що дійсно злочин вчинили при викладених вище
обставинах, у вчиненому розкаюються.

Суд, визнавши відповідно до змісту ст. 299 КПК України недоцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, приходить до висновку, що вина обох підсудних у скоєнні вказаного
злочину знайшла своє підтвердження.

Дії обох підсудних слід кваліфікувати за ст. 185 ч. З КК України так як
досліджені докази достовірно підтверджують, що вони вчинили умисні діяння, які
виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, за
попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло ( крадіжку ).

Призначаючи підсудним покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого,
так і особи винних. Обставинами, що пом'якшують відповідальність обох підсудних
суд вважає повне визнання ними своєї вини у вчиненні злочину, розкаяння у
вчиненому, те що більшість викраденого повернуто потерпілим, а також стан
здоров"я підсудного ОСОБА_1, що підтверджується відповідними медичними
документами. Обставиною яка обтяжує вину обох підсудних є рецидив злочинів. І за
таких обставин, суд вважає, що покарання підсудним слід обрати у вигляді
позбавлення волі мінімальне у межах санкції ст. 185 ч. З КК України. Підстав
для призначення покарання без реального позбавлення волі суд при обставинах по
справі не вбачає. Належно оформлених цивільних позовів не заявлено.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. З КК України та
призначити йому покарання - три роки позбавлення волі з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 11 вересня 2006 року,
часу затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили
залишити попередньо обраний - утримання під вартою.

ОСОБА_2 визнати винною за ст. 185 ч. З КК України та призначити їй
покарання - три роки позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої
установи.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 19 вересня 2006 року,
часу затримання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили
залишити попередньо обраний - утримання під вартою.

На вирок протягом 15 діб з часу його проголошення, а засудженими у той же
строк з часу вручення їм копії вироку, може бути подана апеляція до судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області
через Івано-Франківський міський суд.