Справа № 539/4089/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весняне, Корецького району, Рівненської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
10.05.2014 року, близько 21 год.30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування відносин з ОСОБА_7 , прибув до подвір"я останнього, розташованого по АДРЕСА_2 .

В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулася сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс один удар кистю правої руки, зжатої в кулак, в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , а саме : в область лівого ока. Після цього обвинувачений з місця вчинення злочину втік .

В результаті вищезазначених злочинних дій, ОСОБА_6 , заподіяв ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 242 від 31.07.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді: обширного субконьюнктивального розриву склери лівого очного яблука з випадінням внутрішніх оболонок очного яблука, тотальним скупченням крові в передній камері ока та скловидному тілі, рубця у зовнішнього кінця лівої брови, який являється наслідком загоювання забитої рани, які утворились від дії тупого предмету, можливо одномоментно, з достатньою силою, можливо в указаний підекспертним строк та при вказаних обставинах і за критерієм розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності, не менш ніж на одну третину кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення при вищевказаних обставинах визнав повністю, пояснивши, що його брат Най ОСОБА_9 йому повідомив, що його словесно образив ОСОБА_7 . З метою помститися, він, 10.05.2014 року близько 21 год. 30 хв. прийшов до помешкання ОСОБА_7 і постукав у вхідні двері будинку. Коли вийшов потерпілий, то останній його відштовхнув та схватив його, ОСОБА_10 , за шию. В свою чергу, ОСОБА_6 кулаком правої руки з великою силою наніс удар в обличчя ОСОБА_11 , в область ока. Після цього він втік до себе додому.

Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину при вищезазначених обставинах повністю підтверджується доказами , дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 10.05.2014 року він разом зі своєю дружиною був на весіллі у свого односельця. На весіллі він спиртні напої не пив, бо має незадовільний стан здоров"я, є інвалідом другої групи. Коли він прийшов до себе додому, раніше ніж закінчилось весілля, то став відпочивати, під час чого він почув дзвінок, розташованого біля вхідних дверей . Коли він відкрив вхідні двері будинку, то побачив, що зліва стояв брат обвинуваченого - ОСОБА_9 , а біля вікна знаходився сам обвинувачений ОСОБА_6 . В цей момент він відчув удар в ліво око і побачив, як ОСОБА_6 почав тікати. Він, ОСОБА_7 , нікого за шию не хватав, це є неправда.

Йому ніхто ні матеріальної, ні моральної шкоди не відшкодував, але йому шкода ОСОБА_6 , яка є молодою людиною, і не бажає, щоб обвинуваченого позбавили волі;

- показами свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що 10.05.2014 року увечері прибіг до нього ОСОБА_9 Най і сказав, що Най ОСОБА_13 та ОСОБА_7 побилися. Тоді він разом зі своєю дружиною пішли до будинку ОСОБА_7 , щоб з"ясувати, що там трапилось. Потерпілий держав за око платком і казав: " Давайте мені сюди ОСОБА_14 . Я його вб"ю";

- показами свідка ОСОБА_15 , яка суду показала, що обвинувачений ОСОБА_6 приходиться їй племінником . 10.05.2014 року ввечері вже наприкінці весілля прибіг ОСОБА_9 Най та сказав, що Най ОСОБА_16 вибив око.

Коли вони прийшли до будинку потерпілого, то побачили, що останній бігав із закритим оком. Вони почали його розпитувати про те, що сталося, то ОСОБА_7 казав : " Давайте мені сюди ОСОБА_14 . Я його вб"ю" . Потім потерпілого забрала швидка допомога;

- показами свідка ОСОБА_17 , яка суду дала покази, аналогічні показам ОСОБА_15 ;

- показами свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що 10.05.2014 року вона разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_7 була на весіллі . Чоловік пішов з весілля раніше, а вона залишилась допомагати. Через деякий час до неї зателефонував її чоловік і сказав, щоб вона йшла додому, бо йому вибили око. Коли вона прийшла додому, то побачила, що її чоловік ходив з полотенцем, яким закривав око. В подальшому він розповів, що його вдарив в око ОСОБА_6 ;

- показами свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що він є рідним братом обвинуваченого. На весіллі ОСОБА_7 його образив і він сказав про це своєму братові Най ОСОБА_14 . Потім він разом зі своїм братом прийшли додому до ОСОБА_7 .

Най ОСОБА_13 постукав до нього у двері, вийшов потерпілий і схватив ОСОБА_14 за шию. В цей момент його брат викрутився і вдарив потерпілого кулаком в обличчя, а потім втік;

- протоколом огляду місця вчинення злочину з фототаблицею до нього (а.с.66-69);

- протоколом огляду особистих речей обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.71-72) ;

- висновком судово-медичної експертизи № 242 від 31.07.2014 року (а.с.80-81);

- висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 573 від 18.11.2014 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки (олігофренії в ступені помірно вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю).

В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_6 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь недоумства у ОСОБА_6 в поєднанні з емоційно-вольовими порушеннями є такими, що позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу.

ОСОБА_6 під дію ст.19 КК України не підпадає, але підпадає під дію ст.20 КК України. Обвинувачений може постати перед слідством і судом. Потребує застосування примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

- речовими доказами.

Суд вважає, що саме навмисно обвинувачений наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тому що агресивна поведінка була саме у ОСОБА_6 , який з метою помсти прийшов до помешкання потерпілого та з великою силою завдав удару в життєво важливий орган ОСОБА_7 .

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.121 ч.1 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .

Характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_6 , слід зазначити, що останній, як раніше судом зазначалось, відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 573 від 18.11.2014 року, є обмежено осудним, що враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру. За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо.

З урахуванням всіх вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним за ст.121ч.1 КК України у виді позбавлення волі.

В той же час, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги вищезазначені дані, що характеризують обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, так як виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства .

Також відповідно до ст.ст. 20, 92-94 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати примусовий захід медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім цього, потерпілим по справі до обвинуваченого заявлено цивільний позов (а.с.17-22) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3785 гривень 75 копійок та 100000 гривень моральної шкоди. Вищевказаний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Спричинена матеріальна шкода на суму 3785 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками на придбання ліків (а.с.28-30) підлягає повному задоволенню.

Разом з цим, суд вважає, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому було завдано моральну шкоду, яка виразилась в перенесенні фізичного болю, втрати нормальних життєвих зв"язків, обвинувачений вимушений був вживати та вживає і на момент винесення цього вироку додаткові зусилля для організації свого життя. Потерпілий отримав тілесне ушкодження, пов"язаного зі стійкою втратою працездатності. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду в 70000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 369 -371, 373 -376 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_6 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи.

Відповідно до ст.ст. 20, 92-94 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_6 застосувати примусовий захід медичного характеру у виді - амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 3785 гривень 75 копійок матеріальної шкоди та 70000 гривень моральної шкоди, а всього 73785 гривень 75 копійок.

Речові докази по справі, а саме : футболка та взуття зі слідами червоно-бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Лубенському МВ УМВС України в Полтавській області - повернути ОСОБА_6 , як йому належне майно .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 366 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1