20.07.2015 Справа № 367/3374/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. сел. Ворзель Київської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
06.04.2015 близько 13.20 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (з невстановленою досудовим розслідуванням особою), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, демонтував одну секцію металевої сітки на огорожі лікарні відновного лікування (з дислокацією в сел. Ворзель Київської області) Військово-медичного управління Служби безпеки України, розташованої за адресою: Київська область, сел. Ворзель, вул. Дзержинського 5, шляхом нанесення по ній ударів ногами, а також із застосуванням кусачок. Демонтувавши одну секцію металевої сітки, вартістю 486,49 грн., яка належить лікарні відновного лікування (з дислокацією в сел. Ворзель Київської області) Військово-медичного управління Служби безпеки України, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (з невстановленою досудовим розслідуванням особою), реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, перенесли одну секцію металевої сітки огорожі в лісосмугу та за допомогою кусачок стали відділяти сітку від металевого кута, вчинивши при цьому всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було завершено з причини, які не залежали від їх волі, оскільки злочинні дії ОСОБА_6 і невстановленої досудовим розслідуванням особи були припинені працівником охорони лікарні відновного лікування (з дислокацією в сел. Ворзель Київської області) Військово-медичного управління Служби безпеки України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєні злочину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння ним злочину, викладені в обвинувальному акті. Доповнень до показань не мав. Вказав, що на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Представник потерпілого в судовому засіданні надав показання про те, що сітку огорожі було відновлено і до обвинуваченого матеріальних претензій не має.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, визнання ним кваліфікації її дій, обставин скоєння злочину та доказів, на які посилається сторона обвинувачення, дослідження зібраних по справі доказів, за згодою учасників процесу, відповідно до положень ст. 349 КПК України, було обмежено допитом обвинуваченого, показання якого, фактично збігаються з показаннями, які він надавав під час досудового розслідування, і які відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, допитом представника потерпілого та дослідженням документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, показання обвинуваченого та представника потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000768 та дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження документи, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винні дії обвинуваченого ОСОБА_6 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 правильною, оскільки умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 виражаються у закінченому замаху на таємне викрадення 06.04.2015 близько 13.20 год., за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, одної секції металевої сітки на огорожі лікарні відновного лікування (з дислокацією в сел. Ворзель Київської області) Військово-медичного управління Служби безпеки України, розташованої за адресою: Київська область, сел. Ворзель, вул. Дзержинського 5, вартістю 486,49 грн., яка належить лікарні відновного лікування (з дислокацією в сел. Ворзель Київської області) Військово-медичного управління Служби безпеки України і для обвинуваченого було чужим, про що свідчить активна поведінка обвинуваченого, в момент вчинення злочину, яка була спрямована на незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, при цьому обвинуваченим було вчинено усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте, його було затримано працівником охорони лікарні відновного лікування (з дислокацією в сел. Ворзель Київської області) Військово-медичного управління Служби безпеки України, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, є визнання своєї вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_8 характеризується добре. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засудженим за умисний злочин проти власності. Відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий.
За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, оскільки призначення саме такого покарання на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд залишає особисте зобов`язання.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу виконання покарання.

До вступу вироку в законну силу у відношенні обвинуваченого суд залишає запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Речові докази по справі, які передано на зберігання ОСОБА_9 залишити власнику.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію впродовж тридцяти діб з дня проголошення вироку, підсудним в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1