АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Чернігівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.410 КК України, з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що:
-в обвинувальному акті порушений порядок послідовності висування обвинувачення, вказаний у п.5 ч.2 ст.291 КПК України;
-в порушення вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначений поштовий індекс за місцем проживання обвинуваченого;
- реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про те, що ОСОБА_8 , після повернення обвинувального акту для усунення недоліків 22 серпня 2014 року, вручалося повідомлення про підозру у новій редакції;
- матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виділені в окремі провадження, що може негативно вплинути на повноту судового розгляду;
- у викладених фактичних обставин кримінального провадження і сформульованому обвинуваченні міститься абсурдне твердження про те, що ОСОБА_8 «… заволодів ОСОБА_9 …»;
- в обвинувальному акті не конкретизована форма пособництва ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.410 КК України;
- має місце неконкретність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті не зазначені посадові особи військових частин, яким ОСОБА_9 за домовленістю з ОСОБА_8 давав вказівки укласти договори на постачання м`яса з ТОВ "Чернігівський м`ясний двір";
- в обвинувальному акті передбачено, але не зазначено кількість аркушів, на яких складено розписки підозрюваного і його захисників про отримання обвинувального акта і реєстру;
- в порушення п.1 ч.2 ст.109 КПК України реєстр процесуальних дій переобтяжений переліком документів, які не є способом фіксації процесуальних дій - листи, розписки, запити, довідки, рапорти, резолюції, супровідні листи, тощо;
- в порушення вимог п.2 ч.2 ст.109 КПК України до реєстру внесені витяги з ЄРДР без розшифровки їх змісту; реквізити багатьох процесуальних рішень не містять прізвищ слідчих і прокурорів; не внесені дані про ухвалу суду від 22 серпня 2014 року, якою обвинувальний акт повертався прокурору;
-в порушення вимог п.3 ч.1 ст.109 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження в реєстрі не конкретизовані, не зазначені строки їх застосування; не розкритий зміст ухвал слідчих суддів.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що:
- твердження суду про порушення слідчим та прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, через недотримання послідовності викладу відомостей в обвинувальному акті, є необґрунтованим та довільним тлумаченням судом норми Закону, оскільки зазначена стаття не передбачає, що відомості повинні бути викладенні саме в чіткій послідовності;
- частина 2 статті 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Відсутність в обвинувальному акті індексу не є істотним порушенням КПК України;
- висновки суду про невиконання органом досудового розслідування процесуальних дій, передбачених статтею 278 КПК України після повернення обвинувального акту прокурору, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки після усунення недоліків обвинувального акту фактичні обставини та правова кваліфікація дій ОСОБА_8 не змінилася, нова підозра йому не висувалася;
- не відповідають вимогам закону і не ґрунтується на матеріалах досудового розслідування твердження суду про те, що при виділенні матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_8 порушені вимоги частини 4 статті 217 КПК України, оскільки на даній стадії судового розгляду суд не може робити будь-які висновки щодо неможливості розгляду окремих проваджень щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;
- за змістом викладених в обвинувальному акті фактичних обставин та сформульованого обвинувачення чітко зрозуміло, у вчиненні яких дій обвинувачується ОСОБА_10 , а тому твердження суду про неконкретність пред`явленого йому обвинувачення не відповідає фактичним обставинам провадження;
- до обвинувального акту слідчим долучені розписки про отримання підозрюваним і його захисниками копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Відсутність даних про кількість аркушів, на яких складені розписки, не є порушеннями частина 4 статті 291 КПК України;
- не ґрунтуються на вимогах закону також твердження суду про порушення слідчим та прокурором вимог частини 2 статті 109 КПК України, які стосуються реєстру матеріалів досудового розслідування. Просить врахувати, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено всі матеріали досудового розслідування, які були відкритті стороні захисту, та можуть бути використані як докази та перевірки порядку їх отримання; дані про слідчих та прокурорів, які приймали процесуальні рішення в провадженні, ніякого значення не мають для проведення судового провадження. Також вказує на те, що слідчий у відповідності до вимог закону зазначив у реєстрі вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
За результатами апеляційного перегляду просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення прокурорів, які підтримали свої апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти доводів прокурора та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору не відповідають як вимогам кримінального процесуального закону України, так і матеріалам кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складений слідчим у відповідності до вимог ст.291 КПК України, затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 , з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке відповідає змісту оголошеної підозри, та наданий до суду з додатком документів, визначених законом.
Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в підготовчому судовому засіданні суд позбавлений можливості вирішувати питання про неконкретність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, правильності кваліфікації його дій за ч.5 ст.27 ч.2 ст.410 КК України, а також щодо неможливості розгляду матеріалів досудових розслідувань щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в окремих провадженнях, оскільки це можна зробити лише за результатами судового розгляду. Обґрунтовано прокурор посилається і на те, що у разі того, якщо буде встановлено неконкретність пред`явленого обвинувачення, прокурор вправі це усунути, шляхом зміни обвинувачення в суді.
Вірними є і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що недотримання порядку послідовності висування обвинувачення, зазначеного у п.5 ч.2 ст.291 КПК України ( виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення), а також відсутність в обвинувальному акті поштового індексу за місцем проживання обвинуваченого та даних про кількість аркушів, на яких складено розписки підозрюваного і його захисників про отримання обвинувального акта і реєстру, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки зазначена норма закону не передбачає, що відомості повинні бути викладенні саме в чіткій послідовності. При цьому, вказана непослідовність жодним чином не порушує права обвинуваченого на захист від висунутого обвинувачення.
Незаконним є рішення суду про повернення обвинувального акту і з тих підстав, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про те, що ОСОБА_8 , після повернення обвинувального акту для усунення недоліків 22 серпня 2014 року, вручалося повідомлення про підозру у новій редакції; в порушення вимог ст.109 КПК України реєстр процесуальних дій переобтяжений переліком документів, які не є способом фіксації процесуальних дій; до реєстру внесені витяги з ЄРДР без розшифровки їх змісту; реквізити багатьох процесуальних рішень не містять прізвищ слідчих і прокурорів; не внесені дані про ухвалу суду від 22 серпня 2014 року, якою обвинувальний акт повертався прокурору; заходи забезпечення кримінального провадження в реєстрі не конкретизовані, не зазначені строки їх застосування; не розкритий зміст ухвал слідчих суддів.
Вказані недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є тими порушеннями кримінального процесуального закону, без усунення яких провадження не може бути призначеного до судового розгляду, та в подальшому розглянуте судом з дотриманням загальних положень судового розгляду.
З наведених підстав колегія судді погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, є необґрунтованим та передчасним.
Оскільки суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, припустився порушень вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, ухвала суду підлягає скасуванню.
З цих підстав апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.
Судді:
______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3