Справа № 584/780/14-к
Провадження № 1-кп/584/65/14
УХВАЛА

06.08.2014 року Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю : секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
встановив :
До обвинувального акта також додано угоду про визнання винуватості, укладену 22.07.2014 року між прокурором та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як підозрюваними.
Заслухавши прокурора, обвинувачених, суд приходить до слідуючого.
Угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає, оскільки за її умовами підозрювані зобов`язались повністю визнати свою винуватість за ч. 2 ст. 249 КК України і сприяти розслідуванню інших відомих їм подібних кримінальних правопорушень, за що отримають узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2550 грн.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 1 ст. 472 цього ж Кодексу в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Оскільки в угоді від 22.07.2014 року не зазначено ані конкретних, відомих підозрюваним кримінальних правопорушень, в розслідуванні яких вони зобов`язуються сприяти, ані чітко сформульованих обов`язків (дій) підозрюваних у розслідуванні таких правопорушень, така угода не відповідає вимогам ч. 1 ст. 472 КПК України та загальному принципу правової визначеності, який у розумінні п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що будь-яка правова норма повинна бути достатньо доступною, чітко сформульованою і передбачуваною у своєму застосуванні.
В силу ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Відмовляючи в затвердженні угоди про визнання винуватості суд одночасно вважає, що кримінальне провадження підсудне Путивльському районному суду, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається та справа підготовлена до судового розгляду, а тому є підстави для його призначення.
Виходячи зі змісту ст. 27 КПК України та позиції обвинувачених, які проти викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення не заперечували, кримінальне провадження слід здійснювати відкрито, без виклику свідків.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 314-316, 472, 474 КПК України, суд
ухвалив :
1. У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 22.07.2014 року між прокурором та підозрюваними ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовити.
3. В судове засідання викликати прокурора та обвинувачених.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили після оголошення.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1