Справа №1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Ковель 31
травня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ВОСКОВСЬКОЇ О.А.

за участю
секретаря ГРИЩУК О.М.

прокурора ДОРДЮКА В.В.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ковелі справу по
обвинуваченнюОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця і
громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше
судимого неодноразово, а останній раз 21.02.2006 року Ковельським міськрайонним
судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 -х років позбавлення волі, із
застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим терміном 3 роки, - за ч.2 ст.
186 КК України, суд, -

встановив:

11 січня
2007 року близько 20 години у дворі будинку АДРЕСА_2,ОСОБА_2., з метою
відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись поряд з гр-ном ОСОБА_1., у
якого під час з'ясування стосунків з гр-ном ОСОБА_3 випав з руки мобільний
телефон « Nokia - №71 », з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність
своїх дій в присутності гр-на ОСОБА_4відкрито викрав вказаний мобільний
телефон, вартістю 2 000 грн., в якому знаходився стартовий пакет «Ді-джус»
вартістю 25 грн. на рахунку якого було 4 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_1
майнової шкоди на суму 2 029 грн. ,

ПідсуднийОСОБА_2. свою вину в інкримінованих
йому діях не визнав та показав суду наступне. 11 січня 2007 року він пішов в
гості до свого знайомого, який проживає по АДРЕСА_2 і біля кіоску з пивом
побачив знайомого на ім'я ОСОБА_5 та незнайомого хлопця і, поговоривши, вони
пішли далі до будинку. По дорозі він побачив п'яного чоловіка - це був
потерпілий, - і попросив у нього закурити, на що потерпілий відповів йому
нецензурними словами і вони розійшлись. Однак, потерпілий їх наздогнав, почав
чіплятися і ОСОБА_5 зробив йому зауваження, після чого між ОСОБА_3 та
потерпілим почалась шарпанина, вони обоє впали на землю, билися, а він та інший
хлопець, який був з ОСОБА_5, в цей час стояли поряд і участі в бійці не
приймали. Припинивши бійку, ОСОБА_5 піднявся і вони втрьох пішли в напрямку
Привокзальної площі. Не заперечує, що ОСОБА_5 обшукував його та іншого хлопця,
і запитував, чи не брав він мобільного

телефона потерпілого. Однак, ніякого мобільного телефона у ОСОБА_1він не
бачив і не брав, заперечує свою причетність до вчинення злочину.

Не
зважаючи на не визнання вини підсудним ОСОБА_2, його винуватість у скоєнні
інкримінованих йому дій повністю доведена зібраними по справі доказами.

Так,
свідок ОСОБА_4 підтвердив
суду, що в ході бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1., ОСОБА_5 вибив ногою з руки
потерпілого мобільний телефон, якого той вийняв, щоб подзвонити. Телефон, впав
на землю і, при цьому, розкрився, а екран мобільного засвітився синім кольором.
Мобільний телефон був форми «жабка», тобто, такий, що розкривається. В цей
часОСОБА_2. якого він знав на прізвисько «Матя» , і який стояв біля нього та
поряд з тим місцем, де шарпалися потерпілий та ОСОБА_5, підійшов до телефона і,
піднявши його з землі, поклав собі в кишеню. При цьому,ОСОБА_2. розумів, що він
на нього дивиться так як вони були один від одного на відстані не більше 1
метра, бачить, як той викрадає телефон, робив підсудний це відкрито, не
ховаючись і це могли бачити і ОСОБА_5 і потерпілий, які в цей час лежали на
землі, та ОСОБА_5 наносив потерпілому удари. Після припинення бійки він,
ОСОБА_5 таОСОБА_2. пішли в напрямку привокзальної площі і по дорозі ОСОБА_5
запитував у ОСОБА_2, чи той не забирав телефона,
який випав у потерпілого, однак ОСОБА_2 заперечив, а він промовчав про те,
що бачив крадіжку. ОСОБА_5 їх обох обшукав по кишенях, але телефона не знайшов. Куди
ОСОБА_2 міг заховати викрадений ним телефон йому не відомо.

Про дані
обставини справи свідок ОСОБА_4
показував і на досудовому слідстві, зокрема, в ході очної ставки між ним та
ОСОБА_2 ( протокол від 13.02.2007 p., a.c. 42), та в ході
відтворення обстановки і обставин події (протокол від 08.02.2007 р.) де свідок
розказав і показав , де, як саме і при яких обставинах підсудний вчинив
відкрите викрадення мобільного телефона
ОСОБА_1 ( а. с. 44-48). - що не суперечать і показанням свідкаОСОБА_4, даних ним в ході
судового слідства, і такі його покази є чіткими і послідовними та не суперечать
іншим доказам по справі.

Свідок
ОСОБА_6 показала суду, що приблизно 11 січня 2007 р. біля 24 години на
привокзальній площі біля кафе «Затишок» до неї підійшов її знайомий на ім'я
ОСОБА_7 на прізвисько «Матя», який запитав, чи не знає вона кому можна продати
мобільний телефон. На її запитання, що це за телефон, він показав його їй, і
вона побачила, що це був мобільний телефон форми «жабка», - тобто, розкривався,
темного кольору, а екран його світився синім кольором. При цьому,ОСОБА_2.
сказав, що це телефон марки Нокіа» нової моделі. Вона відповіла, що не знає,
кому його можна продати і підсудний пішов до того місця, де стояли таксисти,
більше того дня вона його не бачила.

Дані
обставини справи свідок підтверджувала і на досудовому слідстві, а саме, - в
ході очної ставки між нею та ОСОБА_2 ( протокол від 22.02.2007 p.), де вона також
вказувала на те, що 11.01.07 р. біля 24 год.ОСОБА_2. на
привокзальній площі в м.Ковелі показав їй мобільний телефон типу «Жабки»,
сказавши, що це нова модель « Нокіа», при цьому екран телефона засвітився синім
кольором (а.с. 43). Такі показання свідка ОСОБА_6 є послідовними і не
суперечать її показанням, даним в суді та іншим доказам по справі.

Допитана
в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_8, - яка є рідною бабою
підсудного, показала суду, щоОСОБА_2. тривалий час не працював і не мав
власного мобільного телефона,
- що також не суперечить обставинам справи.

Як
вбачається із показань свідка ОСОБА_3,
між ним та потерпілим ОСОБА_1 11.01.07 р. дійсно виник конфлікт, в ході
якого він заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що був
засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду від 18.04.2007 року. Свідок
підтвердив, що в ході бійки між ним та ОСОБА_1, останній дійсно вийняв
мобільного телефона типу « жабки», який, падаючи на землю, розкрився і екран
засвітився синім кольором. Однак, куди подівся цей телефон в подальшому - він
не бачив. Показав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4в цей час знаходились поряд з ним, але
участі в бійці не приймали. Після закінчення бійки запитував у ОСОБА_2 , чи не
брав він телефона,
на що той заперечив і
обшукавши його, він не знайшов телефона і

заспокоївся.
Чому запідозрив ОСОБА_2 у викраденні мобільного телефона - пояснити не може.

Такі
показання даного свідка також не суперечать встановленим по справі обставинам.

Таким
чином, зібраними по справі доказами у їх сукупності спростовуються покази
підсудного про його непричетність до злочину і такі його показання розцінюються
судом, як намагання уникнути покарання за вчинене ним суспільно - небезпечне
діяння.

Аналізуючи
усі вищеперелічені докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку
про доведеність винуватості ОСОБА_2 у скоєнні повторно відкритого викрадення
чужого майна і такі дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК
України.

При
обранні міри кримінального покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину та особу винного у їх сукупності, наявність
пом'якшуючих і обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, обставини,
які б пом'якшували покарання підсудному ОСОБА_2 - відсутні.

До
обставин, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2, суд відносить рецидив
злочинів.

Крім
того, судом враховується і те, що інкриміноване ОСОБА_2 суспільно -небезпечне
діяння було вчинено ним в період іспитового терміну, визначеного йому вироком
Ковельського міськрайонного суду від 21.02.2006 р. за вчинення ним аналогічного
злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, - а саме, - за викрадення
мобільного телефону (а.с. 85, 86).

Таким
чином, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Заявлений
потерпілим ОСОБА_1. цивільний позов про стягнення 2 029 грн. матеріальної шкоди
та 10 000 грн. моральної шкоди підлягає до задоволення частково.

Так,
вартість викраденого мобільного телефону « Nokia - №71 »
- 2 049 грн. підтверджено письмовими доказами по справі - довідкою - рахунком
№20 від 16.10.2006 p.,
та товарним чеком від 16.10.2006 р. ( а.с. 28, 29), а тому, із врахуванням
зміненої цивільним позивачем вимоги - 2 000 грн. за вартість телефону та 25
грн. за стартовий пакет та 4 грн. на рахунку, - підлягає до задоволення у
повному об'ємі - 2 029 грн.

Вимогу
про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди потерпілий ОСОБА_1обґрунтовує
перенесеними ним фізичними і моральними стражданнями, внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень та тим, що певний період часу, не маючи мобільного телефону,
він був позбавлений можливості безперешкодно спілкуватися зі своїми друзями та
знайомими і відчував, в зв'язку з цим певні незручності і дискомфорт. Однак,
згідно матеріалів даної кримінальної справи, підсудному ОСОБА_2, було
пред'явлено звинувачення лише у відкритому викраденні чужого майна і останній
не обвинувачувався у заподіянні потерпілому будь - яких тілесних ушкоджень.
Крім того, як вбачається з копії вироку Ковельського міськрайонного суду від 18.04.07
р. щодо ОСОБА_3., саме він був засуджений за ст.122 ч.1 КК України в зв'язку із
спричиненням гр-ну ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості в
ході подій, які мали місце 11.01.2007 р. і цим же вироком суду із ОСОБА_3. було
стягнуто на користь потерпілого 2 000 грн. моральної шкоди.

Враховуючи
наведене, суд бере до уваги, - як мотивацію для стягнення моральної шкоди, -
лише доводи потерпілого в частині позбавлення його права нормально і звично
спілкуватися за допомогою мобільного телефону і вважає, що заподіяна , таким
чином, потерпілому моральна шкода, є значно меншою у грошовому виразі, аніж
заявлена потерпілим ОСОБА_1. - а це 10 000 грн., - і з підсудного ОСОБА_2 слід
стягнути на користь потерпілого 200 грн. моральної шкоди.

Судові
витрати по справі в сумі 78 грн. 66 коп. за проведення судово - наркологічної
експертизи підлягають стягненню з підсудного на користь держави.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 до набрання виром законної сили слід залишити
попередню - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та
призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість
місяців.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком
частково приєднати покарання, призначене за вироком Ковельського міськрайонного
суду від 21.02.2006 року та остаточно визначити ОСОБА_2 до відбування покарання
у виді позбавлення волі строком на п'ять років.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_12 029 (дві тисячі двадцять дев'ять) гривень заподіяної
матеріальної шкоди та 200 (двісті) гривень моральної шкоди. В решті позову
ОСОБА_1- відмовити.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_2 судові витрати по справі - 78 (сімдесят вісім ) гривень
66 копійок на користь держави, - за проведення судово - наркологічної
експертизи.

Міру
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_2 до набрання вироком законної
сили залишити попередню - тримання під вартою

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайоннии суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з
моменту його проголошення, а засудженим - у цей же строк з моменту отримання
ним копії вироку.