Єдиний унікальний номер 185/2934/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000010 від 05 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.м.т. Новодонецьк, Допропільського району,

Донецької області, українця, громадянина України, з середньою

освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не

судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої Донецької народної республіки було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

На при кінці квітня 2014 року, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Донецьк, на пропозицію невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 , вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої Донецької народної республіки, попередньо ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_3 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , на при кінці квітня 2014 року, ОСОБА_3 було призначено бійцем незаконного збройного формування на блокпосту Ракета розташованого по АДРЕСА_2 та передано йому у використання вогнепальну нарізну зброю, набої до неї, формений одяг та військове спорядження.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з кінця квітня 2014 року до вересня 2014 року, ОСОБА_3 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва та будучи бійцем незаконного збройного формування здійснював охорону блокпосту Ракета розташованого по вул. Стратонавтів в м. Донецьк, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої Донецької народної республіки.

Таким чином, дії ОСОБА_3 носили тривалий характер, а саме в період з кінця квітня 2014 року до вересня 2014 року, та виразились в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду пояснив, що він проживаючи в м. Донецькі працював ремонтником. На при кінці квітня 2014 року він познайомився з жінкою на ім`я ОСОБА_5 , яка запропонувала йому роботу, а саме нести вахту на блок посту, за що обіцяли платити гроші. В його обов`язки входило обороняти блок пост, спостерігати за трасою, та у разі з`явлення ворога повідомляти командування. Йому була видана форма та зброя, але зброю він ніколи не застосовував. У вересні місяці 2014 року зібравши кошти, він добровільно покинув пост та поїхав до дому. Він згоден з тим, що вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої "Донецької народної республіки", та був його членом, а також з тим, що брав участь в діяльності цього збройного формування. У вчиненому він щиро розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 260 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не виявлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений проживає з дружиною - ОСОБА_7 , на утриманні якої знаходиться донька - ОСОБА_8 , 2005 року народження, інвалід 2 групи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього не можливо без його ізоляції від суспільства.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 20.11.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні: коробку від пістолету та камуфльовану форму; щитки чорного кольору; камуф льовані штани; куртку; шкіряні рукавички; документи; мобільний телефон марки Самсунг; мобільний телефон марки Нокиа; мобільний телефон марки Ропод; форматний аркуш паперу А-4 з зображенням гербу РФ; порожній стартовий пакет Київстар; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ; планшет марки Асус; куртку; мобільний телефон марки Нокиа; флеш-карту Самсунг; георгієвську стрічку; мобільний телефон марки Нокіа; аптечку; документи, георгієвську стрічку; платок камуфльований; документи; документи і книга реєстру нотаріальних дій; документи щодо діяльності нотаріуса, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області талон квитанція № 595 повернути за належністю. Дві стріляні гільзи калібру 5,45 м.м.; дев`ять бойових патро нів від АК калібру 7,62 м.м., передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області талон квитанція № 595 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1