Справа № 729/1328/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/149/2015
Категорія - ч.1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Димерка, Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком районного суду ОСОБА_9 визнано винуватим за ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання 1 (один) рік обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Покладено на ОСОБА_9 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 1246 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог суд відмовив.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 1769 ( одну тисячу сімсот шістдесят дев`ять гривень) 52 коп. за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі: трактор « XINGTAI XT -200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається у власника ОСОБА_10 залишено в його законному володінні.

Велосипед « Аист», номер рами НОМЕР_2 , що зберігається в Бобровицькому РВ УМВС України Чернігівської області передано власнику ОСОБА_8 .

Як встановив суд першої інстанції, 07 квітня 2014 року, близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_9 керував трактором « XINGTAI XT -200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом кустарного виготовлення без реєстраційного номера, що належить ОСОБА_10 , та рухаючись по вулиці Незалежності, в м. Бобровиця Чернігівської області, в напрямку центра міста, порушив вимоги п.1.3, п.1.5, п.2.1 (а), п.2.3 (б), п.10.1, п.16.12, п.16.13 Правил дорожнього руху України, не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відповідно реагував на її зміну, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на перехрестя рівнозначних вулиць Незалежності та Світанкова, та не давши дорогу велосипедисту ОСОБА_8 , що рухалась по вулиці Незалежності прямо в зустрічному йому напрямку, та наближалась до нього праворуч, став виконувати маневр повороту ліворуч з вулиці Незалежності на вулицю Світанкова, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , в результаті чого, остання отримала згідно висновку судово-медичної експертизи № 40 від 19.05.2014 року тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин зовнішньої поверхні лівого стегна та закритого трьохкісточкового перелому правого гомілково-ступеневого суглобу з вивихом стопи до заду.

На вирок місцевого суду потерпіла подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання без застосування ст. 75 КК України у вигляді 2 років обмеження волі із позбавленням права на керування транспортними засобами та задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані наявністю не відшкодованої матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 та призначена обвинуваченому міра покарання є занадто м`якою, не є достатньою для його виправлення, також не відповідає наслідкам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку ч.3 ст.249 КК України, що є неповнотою судового розгляду, протиправним та таким, що не відповідає вимогам КПК.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 , захисник потерпілої підтримали апеляційну скаргу частково, а саме в частині стягнення завданої потерпілій матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін судового провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_9 , вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, покарання, яке призначено обвинуваченому, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу, з огляду на наслідки, що настали, є достатнім та справедливим, а тому підстав для скасування вироку місцевого суду в цій частині колегія суддів не вбачає.

Щодо цивільного позову потерпілої про відшкодування їй моральної шкоди, як про те йдеться в апеляційній скарзі, то згідно із положенням ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Суд визначає розмір моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ці вимоги судом першої інстанції не дотримані у повній мірі.

Так, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив, але недостатньо врахував зазначені всі вимоги при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень, що не відповідає встановленим обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги представника потерпілої щодо збільшення суми моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілої, є такими, що заслуговують на увагу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин зовнішньої поверхні лівого стегна та закритого трьохкісточкового перелому правого гомілково-ступеневого суглобу з вивихом стопи до заду, тривалий час перебувала на лікарняному, на даний час потребує додаткового лікування, її психологічний та фізичний стан погіршився, змінився звичайний для неї спосіб життя, а тому виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 5000 гривень, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 ..

Що стосується доводів апеляційної скарги про збільшення суми та її стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 у розмірі 11113,51 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди , то вони також підлягають частковому задоволенню, оскільки потерпіла зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди та понесла витрати на лікування про що свідчать копії та оригінали чеків з аптек.

Крім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у стягненні на користь потерпілої ОСОБА_8 витрат понесений в зв`язку з пошкодженням в ДТП велосипеда, який є поламаним і до подальшої експлуатації непридатний, жіночих чобіт, які були розрізані при наданні потерпілій медичної допомоги на місці ДТП та пальто, яке було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Всі вказані обставини підтверджуються доказами перевіреними в судовому засіданні апеляційної інстанції.

В той самий час, колегія суддів вважає, що потерпілою ОСОБА_8 не надано жодного доказу щодо наймання автомобіля під час її лікування в медичних закладах.

Суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 в частині відшкодування майнової шкоди, стягнув таку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в судовому засіданні, трактор « XINGTAI XT -200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві особистої власності належить ОСОБА_10 , а тому, шкода завдана потерпілій, підлягає стягненню саме з останнього.

Незважаючи на відсутність ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що він був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, оскільки мешкає разом з ОСОБА_9 за однією адресою.

За таких обставин, колегія суддів на підставі положень ст. 408 КПК України, з урахуванням того, що це не впливає на обсяг обвинувачення і кваліфікацію кримінального правопорушення, приходить до переконання про необхідність зміни вироку суду в частині цивільного позову та часткового задоволення апеляційної скарги потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Змінену апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 10051 грн. 51 коп., відмовивши в іншій частині позову.

Після відшкодування шкоди в частині вартості велосипеда «Аист», номер рами НОМЕР_2 , зобов`язати ОСОБА_8 передати вище зазначений велосипед ОСОБА_10 .

В решті вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4