Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
17 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000476 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден (ФРН), мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
3гідно вироку Млинівського районного суду від 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 3 вересня 2014 року близько 13 год. 00 хв, перебуваючи за місцем свого проживання у належному ОСОБА_7 житловому будинку, розташованому на АДРЕСА_1 , в порушення ст. 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, надав приміщення кухні зазначеного будинковолодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для незаконного виготовлення наркотичного засобу, де останні виготовили наркотичний засіб екстракційний опій.

Дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 317 КК України з призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України - один рік і шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 3-4 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за попереднім вироком Млинівського районного суду від 23.02.2012 року, остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків призначено у виді одного року і семи місяців позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, покликається на безпідставність застосування щодо ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у звязку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 317 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду від 23 лютого 2012 року та призначити обвинуваченому остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Винність ОСОБА_5 у наданні приміщення з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу відповідає правовій кваліфікації скоєного та фактичним обставинам кримінального провадження, які вірно встановлені судом, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду.

Як при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_5 повністю визнав свою вину і зазначив, що не був обізнаний з настанням кримінальної відповідальності за скоєне, однак розуміє, що незнання закону не звільняє особу від відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 8 постанови Про практику призначення судами кримінального покарання від 23.10.2003 року № 7, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При цьому, у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і впливають на пом`якшення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до злочинів середньої тяжкості, особу ОСОБА_5 , який раніше дійсно притягувався до кримінальної відповідальності, однак під час відбування покарання характеризується позитивно, також позитивно характеризується і за місцем проживання ( а.с. 94, 108 ), як особа, що не порушує громадського порядку, претензії та зауваження до його поведінки в селищної Ради відсутні, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також роль і участь ОСОБА_5 та осіб, яким він надав приміщення для виготовлення наркотичного засобу, стосовно яких будь-яке процесуальне рішення за неправомірні дії в матеріалах провадження відсутнє, і обґрунтовано, на думку колегії суддів, призначив покарання останньому із застосуванням ст. 69 КК України.

За таких обставин обране ОСОБА_5 покарання, виходячи з вимог ст. 50 КК України щодо мети і кари є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для скасування чи зміни вироку з обставин, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що судом ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі, його слід утримувати під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Млинівського районного суду від 18 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Взяти ОСОБА_5 під варту з залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 17 березня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3