Справа № 1-101/11
В И Р О К

іменем України

17.01.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Новікова С.А., Будніка І.А.

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.09.2010 року близько 18 год. ОСОБА_3 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, і невстановленою слідством особою чоловічої статі, перебуваючи на проїжджій частині пров. Ломоносова с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області поблизу будинку № 1 та маючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням фізичної сили, яка є небезпечною для життя і здоровя потерпілих ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, діючи спільно та проти волі потерпілих, розподіливши при цьому ролі таким чином, що ОСОБА_7 буде відкрито викрадати майно ОСОБА_5, а ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою чоловічої статі будуть відкрито викрадати майно ОСОБА_6, із застосуванням з метою зменшення супротиву та подавлення волі потерпілих до опору, насильства, яке є небезпечним для життя і здоровя потерпілих, що виразилося у нанесенні ударів кулаками та ногами по різним частинам тіла потерпілих, ОСОБА_3, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 та з невстановленою слідством особою чоловічої статі, відкрито викрав у ОСОБА_5, належні йому мобільний телефон марки NOKIA 6030, IMEI: 351 897/ 01/ 541 113/ 9, з SIM-картою: 097-208-17-44, вартістю 250 грн. та грошові кошти в сумі 50 грн., які знаходилися в правій задній кишені штанів ОСОБА_5, а ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою чоловічої статі, діючи спільно із ОСОБА_3, та, реалізовуючи спільний попередній злочинний умисел щодо відкритого викрадення майна із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілих, намагалися після нанесення ударів кулаками та руками по різним частинам тіла ОСОБА_6 відкрито викрасти його майно, яким не заволоділи за відсутності при ньому будь-яких цінних речей та який від отриманих від ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи чоловічої статі ударів по тілу короткостроково втратив свідомість, що в момент заподіяння являє небезпеку для життя та здоровя потерпілого, після чого в по подальшому викраденим ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 та невстановленою слідством особою чоловічої статі незаконно розпорядилися на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 300 грн. та тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої очної ділянки, садна на фоні синця спинки носа, крововиливу на поверхні правового очного яблука, які відповідно до висновку експерта № 321/д від 06.10.2010 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох синців очних ділянок, двох саден на фоні синця спинки носа, які відповідно до висновку експерта № 320/д від 06.10.2010 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав повністю та суду пояснив, 08.09.2010 року біля 16 години випадково біля продуктового магазину, що знаходиться на перехресті вул. Островського та пров. Островського с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_4, з яким вони стали спілкуватись. Біля 17-50 години разом з ОСОБА_4 пішли в напрямку вул. І.Франка с. Тарасівка. Проходячи по пров. Островського с. Тарасівка, зупинився справити природні потреби, а ОСОБА_4 пішов далі. Після цього побачив, що у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підійшов туди та побачив, що між ними відбувається бійка. Також побачив, що у ОСОБА_5 в задній кишені штанів знаходиться мобільний телефон і його забрав. Тоді ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя. У відповідь вдарив його і пішов звідти, за ним пішов ОСОБА_4

У вчиненому розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину, повністю підтверджується:

· показаннями потерпілого ОСОБА_5, який суду пояснив, що 08.09.2010 року біля 18 години він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повертались додому та прямували до залізничної станції „Тарасівка по вул. Островського с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. В цей час до нього ззаду підбіг ОСОБА_3 та наніс йому декілька ударів, від яких він впав на коліна. В цей час він побачив, що ОСОБА_6 також бють незнайомі чоловіки. ОСОБА_3 став вимагати від нього гроші, але він відповів, що грошей у нього немає. Тоді ОСОБА_3 забрав з його кишені штанів мобільний телефон та гроші в сумі 50 грн. Після цього ОСОБА_3 разом з іншими чоловіками втік, а вони звернулись до міліції. Збитки заподіяні злочином йому повністю відшкодовані, тому від цивільного позову який заявляв на досудовому слідстві відмовляється. Претензій до підсудного не має та просить його суворо не карати і не позбавляти волі;

· показами потерпілого ОСОБА_6, який суду пояснив, що 08.09.2010 року біля 18 години він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повертались додому та прямували до залізничної станції „Тарасівка по вул. Островського с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. В цей час до нього ззаду підбіг ОСОБА_4 та наніс йому декілька ударів, від яких він впав на спину. В цей час він чув, що ОСОБА_5 також хтось б′є. Чоловік що бив його став вимагати від нього гроші, але він відповів, що грошей у нього немає. Після цього ОСОБА_3, ОСОБА_9 разом з невідомим чоловіком втекли, а вони звернулись до міліції. Претензій до підсудного не має та просить його суворо не карати і не позбавляти волі

· показаннями свідка ОСОБА_8, яка суду пояснила, що 08.09.2010 року біля 18 години вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повертались додому та прямували до залізничної станції „Тарасівка по вул. Островського с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. В цей час до ОСОБА_5 ззаду підбіг ОСОБА_3 та наніс йому декілька ударів, від яких він впав на коліна. В цей час вона побачила, що ОСОБА_6 також бють незнайомі чоловіки. ОСОБА_3 став вимагати у ОСОБА_5 гроші, але він відповів, що грошей у нього немає. Тоді ОСОБА_3 забрав з кишені штанів ОСОБА_5 мобільний телефон та гроші в сумі 50 грн. Після цього ОСОБА_3 разом з іншими чоловіками втік, а вони звернулись до міліції.

Крім повного визнання вини підсудним, його вину у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява потерпілого ОСОБА_5, в якій він просить прийняти міри до трьох громадян, які 08.09.2010 року приблизно о 18 годині безпідставно вчинили бійку, під час якої спричинили йому тілесні ушкодження, а також заволоділи його мобільним телефоном та грошовими коштами (а.с. 11);

· акт судово-медичного освідування № 327 від 10.09.2010 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження завдані тупими предметами, за давністю можуть відповідати вказаному строку і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 16);

· довідка, згідно якої вартість мобільного телефону марки „Нокіа 6030 з урахуванням зносу складає 250 грн. (а.с. 17);

· заява ОСОБА_6, в якій він просить прийняти міри до трьох невідомих громадян, які 08.09.2010 року близько 19 години безідставно вчинили бійку (а.с. 19);

· акт судово-медичного освідування № 326 від 10.09.2010 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, по давності можуть відповідати вказаному строку і відносяться до лугких тілесних ушкоджень (а.с. 23);

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється місце, розташоване за адресою: с. Тарасівка, пров. Ломоносова (а.с. 26-28);

· протокол огляду місця події від 09.09.2010 року, обєктом якого являється телефон марки „Нокіа 6030 (а.с. 38-41);

· протоколом очної ставки від 20.09.2010 року, проведеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 65-67);

· протокол очної ставки від 20.09.2010 року, проведеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 68-70);

· висновок експерта № 320/д від 06.10.2010 року, згідно якого при огляді 10.09.2010 року у ОСОБА_6 мались два синця очних ділянок, 2 садна на фоні синця спинки носа. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки або ноги, можливо, в термін вказаний у постанові і відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.118);

· висновок експерта № 321/д від 06.10.2010 року, згідно якого при огляді 10.09.2010 року у ОСОБА_6 мались синець та садно лівої очної ділянки, садно на фоні синця спинки носа, крововилив на поверхні правого очного яблука. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки або ноги, можливо в термін, вказаний у постанові і відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.124);

· протокол очної ставки від 16.11.2010 року, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 145-147);

· протокол очної ставки від 16.11.2010 року, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 148-150);

· акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи №892, згідно якого ОСОБА_4 страждає та страждав під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії на органічне ураження головного мозку (раннеорганічне, ЧМП) афективними порушеннями (дисфорії, депресії) та помірною інтелектуально-мнестичною недостатністю. Про це свідчать виявлені в нього при теперішньому обстеженні конкретне мислення, низький, такий, що не відповідає набутій освіті запас знань, бідна мова, емоційне порушення, з приводу яких він отримав лікування у психіатричному стаціонарі. За своїм психічним станом ОСОБА_10 не міг, під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії та не може зараз повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він потребує примусових заходів медичного характеру примусового амбулаторного лікування у психіатра по місцю проживання (а.с. 155-156).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_3, потерпілі ОСОБА_5,ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_8 давали прадиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_3 повністю доведена, і кваліфікує його дії за ч 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, що зазанала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_3, який вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утириманні неповнолітню дитину, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі за 187 ч. 2 КК України.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом′якшують покарання підсудного, враховуючи повне добровільне відшкодування збитків, заподіяних злочином, думку потерпілих, які просили суд не позбавляти волі ОСОБА_3, суд вважає за можливе застосувати до підсудного ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, що передбачена санкцією ст. 187 ч. 2 КК України та не застосовувати обов′язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене санкцією цієї статті.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, особу підсудного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд залишає без задоволення цивільний позову ОСОБА_5Г, в звязку з тим що ОСОБА_5 відмовився від позову в судовому засіданні.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосаванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п′яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_3 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстарції до кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3, у вигляді взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві, до набрання вироком законної сили, змінити на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Речові докази:

мобільний телефон марки „Нокіа 6030 з сім-крткою № НОМЕР_1, передані під розписку потерпілому ОСОБА_5, - залишити потерпілому ОСОБА_5;

гілку дерева зі слідами крові, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілими, захисниками, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко