Справа №1-69/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 22 січня 2007
року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді
Каліновської B.C.

за участі секретаря Лунь О.В.

прокурора Плечій О.М.

захисника ОСОБА_5.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

неповнолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уроженця м.
Луцька, гр. України, освіта середня, неодруженого, перебуває на обліку в

Луцькому
міському центрі зайнятості, несудимого, мешканця АДРЕСА_1 ,-

-
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 162 ч.2,
296 ч.1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_1 27
серпня 2006 року, приблизно в 3 год. ночі, знаходячись в під'їзді

будинку АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного

сп'яніння, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну
неповагу

до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в
порушенні

нічного спокою мешканців кв. НОМЕР_1 вказаного будинку, незаконно, не маючи будь-

яких законних підстав, шляхом нанесення ударів ногою відчинив вхідні двері
квартири,

пошкодивши дверний замок та проник в дану квартиру, яка належить ОСОБА_2
Після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, в приміщенні квартири,

безпричинно наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_2, чим спричинив йому

легкі тілесні ушкодження у вигляді сукон"юктивального крововиливу
правого очного

яблука та почав застосовувати фізичну силу стосовно сина останнього.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро

розкаявся та показав, що він дійсно, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, 26

серпня 2006
року, приблизно в 3 год. ночі, безпричинно ногою вибив двері в квартирі

свого знайомого ОСОБА_3. Подію точно не пам'ятає, бо був п'яний. Не

заперечує, що в квартирі вдарив кулаком потерпілого ОСОБА_2, пошкодив

двері і шарпав сина потерпілого. Підтримав свої покази, дані в стадії
досудового

слідства (а.с. 39-41,
46-47) про те, що пішов до ОСОБА_3 з візуально знайомим

ОСОБА_4, за поверненням боргу. З квартири його забрав ОСОБА_4, після чого
їх

затримали на сходинковій площадці працівники міліції.

Вина підсудного в інкримінованих йому діяннях, крім його визнавальних

показів, підтверджується доказами по справі, зокрема:

поясненнями потерпілого ОСОБА_2. в
стадії досудового слідства ( а.с.

26)
про те, що вночі підсудний безпричинно ногою вибив вхідні
двері в

квартирі, потім його вдарив, чим
спричинив легкі тілесні ушкодження;

протоколом
огляду місця події ( а.с. 8), а саме, квартири АДРЕСА_2, яким зафіксовано факт пошкодження вхідних дверей

квартири та вхідного замка на
дверях;

висновком судомо-медичної
експертизи (
а.с. 50), згідно якого в
потерпілого

ОСОБА_2 виявлені легкі тілесні
ушкодження у вигляді контузії правого

ока слабкого ступеню з слабо
вираженим субкон"юктивальним крововиливом

правого ока;

- висновком комісійної
амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 429 від

04 жовтня 2006
року (а.с. 56), згідно якого в ОСОБА_1
на момент

інкримінованих йому дій та на даний час ознак будь-якого
психічного

захворювання, а рівно - тимчасового
хворобливого розладу психічної діяльності

не виявлялось і не виявляється, він міг і може
усвідомлювати значення своїх дій

та керувати ними, тому є осудним.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не

оспорюються.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив злочини, передбачені ст.ст. 162 ч.2, 296
ч.1 КК

України, оскільки він, умисно:

·
незаконно проник до
житла потерпілого, із застосуванням насильства;

·
вчинив хуліганство,
тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної

·
неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те,
що

злочин відноситься до категорії невеликої та середньої тяжкості та особу
підсудного,

зокрема, те, що він негативно характеризується школою, в якій навчався.

Обтяжуючою відповідальність підсудного обставиною справи є вчинення злочину

в стані алкогольного сп'яніння.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної

відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю
злочину,

вчинив злочин будучи неповнолітнім і є неповнолітнім, збитки потерпілому
повністю

добровільно відшкодував, останній претензій до нього не має, суд приходить
до

висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкцій статтей КК
України, за

якими він притягується до кримінальної відповідальності - арешт та позбавлення волі,

із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України - звільнення від відбуття покарання з

випробуванням, з іспитовим строком і виконанням певних обов'язків згідно
ст. 76 КК

України.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених

ст.ст. 162
ч.2, 296 ч.1 КК України, призначивши
йому покарання:

за ст. 162 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі строком на 2 ( два) роки;

- за ст. 296 ч. 1
КК України у виді арешту строком на 1 ( один) місяць.

На підставі ст.70 ч.1
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання

менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді

позбавлення волі строком на 2 ( два) роки.

На підставі ст.ст. 75,104
КК України звільнити засудженого від відбуття

призначеного за даним вироком покарання, якщо він протягом 2 ( двох) років не

вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК України

обов'язки :
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу

кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця
роботи,

проживання, навчання; періодично
з'являтись для реєстрації в зазначені органи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому залишити

попередній - підписку про невиїзд .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Волинської області шляхом

подачі апеляції через Луцький міськрайонний суд протягом 15
діб з моменту його

проголошення.