№ 317/4998/14-к
№/п 1-кп/317/40/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією №99 УДПтС України в Запорізькій області кримінальне провадження № 0001828 від 11.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця роз`їзду 51 км Веселівського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, відбуваючого покарання у виді позбавлення волі у Біленьківській виправній колонії №99 УДПтС України в Запорізькій області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.03.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 393 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений до позбавлення волі ОСОБА_4 , 15.04.2010 року прибув до Біленьківської ВК № 99 УДПтС України в Запорізькій області для відбуття покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2010 року. 26.06.2014 року на підставі постанови начальника Біленьківської ВК № 99 УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_4 переведено з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації Біленьківської ВК №99.

В період часу з 21:30 год. 10.11.2014 року по 06:00 год. 11.11.2014 року, засуджений ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення втечі з місць позбавлення волі, усвідомлюючи те, що не має будь-яких законних підстав для залишення місця відбування покарання, самовільно переліз через огорожу в районі дільниці соціальної реабілітації і залишив межі Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області №99, межі с. Біленьке Запорізького району, попрямувавши в м. Запоріжжя, тим самим скоїв втечу з місця позбавлення волі.

Під час проведення заходів по розшуку засудженого ОСОБА_4 співробітниками Веселівського ВЦ УДПтС України в Запорізькій області № 8 18.11.2014 о 19 годині 15 хвилин в смт. Веселе Запорізької області засудженого виявлено та доставлено до Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області № 99 для подальшого відбування покарання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у злочині, що йому інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що 11.11.2014 року рано вранці, о 06.00 годині він вийшов на двір дільниці соціальної реабілітації БВК №99 за місцем відбуття покарання, переліз через паркан і пішов в бік м. Запоріжжя, пішком дійшов до смт. Веселе Запорізької області приблизно за сім днів, йшов полями, харчувався грибами, прийшов до знайомої його матері у смт. Веселе, де його і затримали та відвезли до БВК №99. Пояснив, що здійснив втечу, оскільки дуже переживав за свою родину, хотів допомогти, але не допоміг.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.393 КК України, як втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше судимий, характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений, будучи судимим за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин.

Беручи до уваги характер, тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину у період відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його стійку антисуспільну установку та небажання встати на шлях виправлення, суд вважає неможливим застосування відносно обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.

До призначеного покарання за вироком, необхідно приєднати частково не відбуте покарання за сукупністю вироків згідно ст. 71 КК України, за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2010 року.

Цивільний позов не заявлено.

Питання долі речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне обрати за клопотанням прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але на строк не більше двох місяців, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 393 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2010 року, призначивши ОСОБА_4 загальний строк покарання за сукупністю вироків чотири роки три місяці позбавлення волі.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, але на строк не більше двох місяців, тобто до 07.04.2015 року включно, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вираховувати з 06.02.2015 року.

Речові докази наволочку з подушки, лист паперу з рукописним текстом, фотографія жінки, дві зубні щітки, що визнані речовими доказами на підставі постанови слідчого Запорізького РВ ОСОБА_6 від 11.11.2014 року та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області повернути за належністю відповідним власникам (володільцям) зазначеного майна.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: