Справа № 2114/1-97/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2013 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.,

суддів Іванцової Н.К., Скрипніка Л.А.

при секретарі Рушелюк О.М.

за участю прокурора Радецької С.В., захисників - адвокатів Мокіної І.В., ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187, п.п.1.7,12 ч.2 ст.115,ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 1,7,12. ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого п.п.1,7,12 ч.2 ст.115 КК України, -

встановив:

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_8, її адвокат Мокіна І.В. заявили клопотання про зміну підсудній запобіжного заходу - із тримання під вартою на заставу у розмірі 20 000 гривень.

На обґрунтування заявленого клопотання підсудна, її адвокат послалися на такі обставини:

- справа тривалий час перебуває у провадженні суду, оскільки кримінальну справу було порушено 04.05.2007 року за ознаками злочину передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України;

- 25.09.2012 р. Комсомольським районним судом м. Херсона скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.07.2008 р. за заявами обвинувачених про застосування незаконних методів ведення досудового слідства. До цього часу зазначені обставини органами досудового слідства не розслідувані.

- ОСОБА_8 на час скоєння злочину була неповнолітньою. Згодом вона вступила в законний шлюб, народила дитину. ОСОБА_8 утримується в СІЗО разом з малолітньою дитиною, що є вкрай негуманним.

- відповідно до Конвенції про права дитини, вона не може бути розлучена з матір'ю, а відповідно до Європейської Конвенції з прав людини утримання малолітньої дитини в умовах СІЗО є незаконним позбавленням волі. Сім'я, дитинство, материнство, батьківство охороняється державою згідно Конституції України. Внаслідок утримання ОСОБА_8 до постановлення вироку по справі під вартою разом з дитиною, руйнується молода сім'я, дитина позбавляється можливості належного розвитку та життя.

- ОСОБА_8 не має наміру ухилитися від суду, про о свідчить її попередня процесуально поведінка, має сім'ю, малолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв'язки, позитивно характеризується, раніше не судима, не може вплинути на процес встановлення істини у справі, оскільки всі допитані, вважає, що її належна процесуальна поведінка може бути забезпечена заставою в розмірі 20 000 гривень, яку її мати ОСОБА_4 готова внести на відповідний рахунок.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу підсудній із утримання під вартою на заставу.

Інші учасники процесу не заперечували проти зміни підсудній запобіжного заходу.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" №40107/02 від 10 лютого 2011 року встановлено, що відповідно до ст.. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Взяття під варту може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Та підстава, що підсудна притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання до п'ятнадцяти років позбавлення волі, робить виправданим застосування відносно ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

ОСОБА_8 створила сім'ю та народила дитину, вже перебуваючи в умовах слідчого ізолятора, що не вказує на її міцні суспільні зв'язки.

За викладених обставин суд вважає, що підстав для зміни підсудній ОСОБА_8 запобіжного заходу із утримання під вартою на заставу немає.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 274 КПК України (1960 року), суд, -

ухвалив :

Відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 із тримання під вартою на заставу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Черниш