АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/162/15 Справа № 711/2450/15-к Категорія: : ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотиївка Семенівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, пенсіонера, інваліда І групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в тому ж місті за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , придбав, з метою власного збагачення у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановленої досудовим слідством особи наркотичний засіб героїн, який у невстановлений час, місці та кількості передав ОСОБА_10 , а останній, в свою чергу, передав ОСОБА_11 для подальшого збуту. Далі ОСОБА_11 16.03.2015 року близько 22 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 , незаконно збув паперовий згорток з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору ОСОБА_12 , якому працівниками ВБНОН УМВС України в Черкаській області з його добровільної згоди було доручено проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу героїну за ціною 750 грн. у кількості 0,5 грам, який згідно з висновком експерта № 2/240 від 18.03.2015 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - діацетилморфін (героїн) та сильнодіючий лікарський засіб димедрол (дифенгідрамін). Маса героїну складає 0,009 грама, маса димедролу (дифенгідрамін) - 0,146 грама.

20 березня 2015 року ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20 березня 2015 року ст. слідчий ВР ЗЛКР СУ УМВС України в Черкаській області майор міліції ОСОБА_13 за погодженням з прокурором відділу управління прокуратури області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді вказаного суду від 21 березня 2015 року клопотання слідчого задоволене. До підозрюваного ОСОБА_9 був обраний вказаний у клопотанні запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 18 травня 2015 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України роз`яснено ОСОБА_9 , що в разі внесення ним або іншою особою застави в сумі вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 97 440 грн., відносно нього буде змінений запобіжний захід з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177-178 КПК України органом досудового розслідування наведені мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні міри запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що надало суду всі підстави для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 вчинив злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, а його злочинна діяльність була припинена працівниками міліції.

Не погодившись з ухвалою, захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 менш суворий запобіжний захід.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що 20.03.2015 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а наступного дня (21 березня 2015 року) ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід - тримання під вартою. В наслідок такої поспішності не було добуто та не було встановлено ряд обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу

Вказує, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 та належним чином не умотивував висновок про застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В порушення вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею немотивована недостатність застосування відносно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, застосовуючи до ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого судом рішення та тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25.04.2003 року, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано: на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчим суддею допущено порушення вимог КПК України при визначенні розміру застави, одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та одночасно не бути для нього завідомо непомірним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 не судимий, пенсіонер, інвалід першої групи, має постійне місце проживання та реєстрації, переніс інсульт, тяжко хворіє та потребує лікування та медичного догляду. За таких обставин застава в максимальному розмірі 80 мінімальних заробітних плат для пенсіонера, інваліда першої групи є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного та обставинами кримінального провадження, а тому є завідомо непомірною для підозрюваного, а, отже, такою що визначена з порушенням вимог КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені. Захисник пояснив, що підозрюваний є особою похилого віку, отримує соціальну допомогу по інвалідності, оскільки є інвалідом першої групи; має незадовільний стан здоров`я, оскільки у 2008 році переніс інсульт. Це вказує на неможливість вчинення ним дій щодо уникнення відповідальності за вчинене або створення перешкод для розслідування. Крім цього, як вказав захисник, підозрюваний визнає свою винуватість у вчиненні дій, які становлять зміст підозри, співпрацює зі слідством. Тобто обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності та вчинити нові злочини. Зокрема, на це вказують результати обшуку за місцем проживання підозрюваного, де було вилучено близько 20 грамів речовини, схожої на героїн (на даний час проводиться експертиза), а також кошти в сумі близько 100 000 грн., які, як підозрюється, є коштами, отриманими від збуту наркотичних засобів.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, захисника, прокурора, вивчивши матеріли кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику можливого вчинення підозрюваним нових злочинів; впливу на інших підозрюваних та свідків, а також його зникнення з метою ухилення від слідства та суду. На обґрунтованість цього ризику вказують такі обставини. ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину щодо незаконного обігу особливо небезпечних наркотичних засобів у співучасті з іншими особами, при цьому являючись за змістом підозри однією з первинних ланок ланцюга щодо збуту наркотиків. Це вказує на те, що він, перебуваючи на свободі, може чинити перешкоди слідству шляхом незаконного впливу на інших осіб. Крім цього, існує достатньо істотний ризик його зникнення з метою уникнення відповідальності за вчинене, навіть враховуючи його поважний вік і стан здоров`я. На це вказують недостатньо сталі зв`язки за місцем проживання. Немає даних про його одруження, наявність дітей чи онуків, майна у власності за місцем проживання тощо. Також відносно злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів завжди існує значний ризик їх повторного вчинення особами, оскільки у такий спосіб ці особи, перебуваючи на свободі, забезпечують собі засоби для існування.

Щодо визначення судом розміру застави, то відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не навів достатніх мотивів, чому для підозрюваного був обраний максимальний з можливих розмір застави як альтернативи триманню під вартою в сумі 80 мінімальних заробітних плат.

Захисник слушно вказує, що підозрюваний є пенсіонером, інвалідом, й визначений судом розмір застави повинен враховувати ці обставини. Тому колегія суддів вбачає, що розмір застави має бути встановлений, виходячи з середнього розміру такої застави в межах, визначених КПК України, а саме 50 мінімальних заробітних плат, тобто 60 900 грн.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 193, 194, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2015 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів відносно ОСОБА_9 скасувати в частині визначення розміру застави як альтернативи триманню підозрюваного під вартою.

Постановити в цій часині нову ухвалу.

Встановити розмір застави як альтернативи триманню підозрюваного ОСОБА_9 під вартою в сумі 50 мінімальних заробітних плат, а саме 60 900 грн.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :