У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.

суддів

Мороза М.А., Пошви Б.М.

розглянула
у судовому засіданні 17 квітня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції на
вирок Богунського районного суду м. Житомира від 5 вересня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.,ОСОБА_4

Вироком місцевого суду засуджені:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець і житель с. Білокоровичі

Олевського району Житомирської області,

раніше судимий:

29 січня 2007 року
Корольовським райсудом

м. Житомир за ч. 2 ст. 186 КК України

до позбавлення волі на 4 роки,

за ч. 2
ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до
призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання
за вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 29 січня 2007 року і
ОСОБА_1 остаточно призначено позбавлення волі на 5 років;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженець і житель м. Житомир,

такий, що не має судимості

в силу ст. 89 КК України,

за ч. 2
ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженець і житель с. Ново-Борова

Володарськ-Волинського району

Житомирської області, раніше судимий:

29 січня 2007 року Корольовським районним

судом м. Житомир за ч. 2 ст. 186 КК України

до позбавлення волі на 4 роки,

за ч. 2
ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до
покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком
Корольовського районного суду
м. Житомир від 29 січня 2007 року і ОСОБА_3остаточно призначено
покарання у виді позбавлення волі на 5 років;

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженець і житель с. Рижани

Володарськ-Волинського району

Житомирської області,

раніше не судимий,

за ч. 2
ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
УкраїниОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 3 роки. Зобов'язано засудженого періодично з'являтися на реєстрацію в
органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи.

Постановлено стягнути:

- з
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. на користь ОСОБА_5. 519 грн.;

- з
ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3. таОСОБА_4 у солідарному порядку на користь
ОСОБА_6. - 750 грн..

Також постановлено стягнути з усіх засуджених у солідарному порядку судові
витрати - 60 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року
апеляцію прокурора задоволено частково, а засудженому ОСОБА_3. у задоволенні
його апеляції відмовлено.

Вирок Богунського районного суду м. Житомир від 5 вересня 2007 року щодо
усіх засуджених змінено.

У вступній частині вироку в анкетних даних ОСОБА_1. і ОСОБА_3. зазначено
про наявність судимості.

З вироку виключено обтяжуючу обставину щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2. - рецидив
злочину.

Постановлено стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2. та ОСОБА_1., на
відшкодування завданої шкоди, на користь ОСОБА_5. - 519 грн..

Також постановлено стягнути із усіх засуджених у даній справі по 15 грн.
судових витрат, з кожного.

У решті вирок залишено без зміни.

Згідно із вироком, 4 квітня 2006 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин,
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, перебуваючи біля школи № 30 у м. Житомир, з метою відкритого
заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_5., і заподіявши їй легкі тілесні ушкодження
без короткочасного розладу здоров'я, заволоділи майном потерпілої на загальну
суму 1219 грн..

Крім того, 19 квітня 2006 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, у лісосмузі поблизу військової частини на вул. Миру у
м. Житомир, напали на ОСОБА_6., який також перебував у стані сп'яніння, збили
його з ніг, і завдавши удари ногами у різні частини тіла, відкрито заволоділи
майном потерпілого на загальну суму 990 грн. Під час нападу потерпілому були
заподіяні легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров'я.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи в
апеляційному суді, ставить питання про скасування усіх судових рішень у даній
справі і направленні справи на новий судовий розгляд.

Зокрема, прокурор вказує, що у епізоді нападу на ОСОБА_6. місцевий суд
безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3. таОСОБА_4 з ч. 2
ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки під час побиття потерпілий втрачав
свідомість, а це вже є небезпечним для життя особи в момент заподіяння тілесних
ушкоджень.

Крім того, на думку прокурора, усім засудженим призначене покарання, що не
відповідає тяжкості злочинів та особам винних, внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у касаційному поданні прокурора, який брав участь у розгляді справи у
суді апеляційної інстанції, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення
подання прокурора з таких підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3. таОСОБА_4 у
вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, щодо ОСОБА_6. та
ОСОБА_2. і ОСОБА_1. відносно ОСОБА_5., обґрунтований доказами, яким суд дав
належну оцінку, і є правильним.

На підтвердження свого висновку суд послався на показання обох засуджених,
які визнали, що напали на потерпілу з метою заволодіння її майном. Засуджені
також визнали, що збили з ніг потерпілу, завдали удари лежачій ОСОБА_5 і
заволоділи її сумкою, у який знаходилися гроші та особисті речі.

Крім показань потерпілої, суд послався на свідчення ОСОБА_7, на дані, що є
у протоколах огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події за
участю обох винних, висновку судово-медичної експертизи.

Доведеність винності ОСОБА_2. і ОСОБА_1. у грабежі ОСОБА_5. ніким не
оспорюється і правильність кваліфікації їх злочинних дій сумнівів не викликає.

Що стосується доведеності винності ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3. таОСОБА_4 у
відкритому заволодінні майном ОСОБА_6., то місцевий суд проаналізував зібрані
докази і показання винних, і навівши відповідні мотиви, зробив висновок, що під
час заволодіння майном потерпілого, засуджені застосували насильство, що не є
небезпечним для його життя та здоров'я.

Обґрунтовуючи своє рішення щодо необхідності кваліфікації дій винних саме
за ч. 2 ст. 186 КК України, суд послався не тільки на пояснення винних і їх
показання при відтворенні обстановки та обставин події, а й на дані, що є у
протоколах огляду місця події, впізнання потерпілим ОСОБА_2.,ОСОБА_4 та
ОСОБА_3., як осіб, що побили і заволоділи його майном, вилучення речових
доказів і майна потерпілого, та на показання свідка ОСОБА_8

Суд дав оцінку даним, що є у висновку судово-медичної експертизи,
проаналізував показання потерпілого, свідка ОСОБА_8, засуджених про
застосування насильства щодо ОСОБА_6. і своє рішення щодо необхідності
кваліфікації злочинних дій усіх засуджених за ч. 2 ст. 186 КК України, належним
чином умотивував.

Колегія суддів вважає, що судове рішення у цій частині є правильним і
погоджується із ним.

Також не підлягають задоволенню доводи прокурора про неправильність
призначеного покарання усім засудженим.

Як убачається із вироку, місцевий суд призначаючи кожному із винних
покарання, дотримався вимог закону, і зокрема, ст. 65 КК України, урахував як
обтяжуючі, так і пом'якшуючі обставини.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що для виправлення ОСОБА_1, ОСОБА_3., з
урахуванням невідбутого ними покарання, а також Іщенку В. слід призначити
покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Колегія суддів знаходить це рішення правильним, а призначене їм покарання
необхідним і достатнім.

Своє рішення щодо звільненняОСОБА_4 від відбування покарання з
випробуванням суд належним чином умотивував. Колегія суддів знаходить наведені
мотиви переконливими.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, що тягнуть зміну чи
скасування судових рішень не знайдено. Не вбачаючи підстав для задоволення
касаційного подання прокурора, колегія суддів не знаходить підстав і для
призначення справи для розгляду даної справи із повідомленням заінтересованих
осіб.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційного подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи в апеляційному суді, на вирок
Богунського районного суду м. Житомир від 5 вересня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. таОСОБА_4 відмовити.

Судді:

Кравченко К.Т. Мороз М.А. Пошва Б.М.