Глухівський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 4-38/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.10 місто Глухів

Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді Демченка О.С., при секретарі Мітіній О.О., з участю прокурора Новікова В.О., потерпілого ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінальної справи,

встановив.

За поданою до Глухівського міськрайсуду 26 травня 2010 року підтриманою в суді скаргою подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та їх представник - адвокат ОСОБА_2, просять суд скасувати як незаконну постанову слідчого відділу розслідування дорожньо- транспортних пригод слідчого управління ГУМВС України в Сумській області майора міліції ОСОБА_4 від 25 лютого 2010 року, якою (постановою) була закрита кримінальна справа № 08070029, порушена цим же слідчим 07 лютого 2008 року за ознаками ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України) за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце приблизно о 08 год. 30 хвил. 07 лютого 2008 року на вул. Радянській села Перемога у Глухівському районі, при якій (пригоді) пасажирський мікроавтобус ''Мерседес-Бенс-Віто» з д.рн. ВМ 2658АВ під керуванням водія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснив наїзд (збив) на перебігаючого проїзну частину дороги зліва направо попереду зазначеного мікроавтобусу пішохода ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок чого ОСОБА_6 був смертельно травмований. При цьому, сторона потерпілих посилається на те, що досудове слідство по зазначеній кримінальній справі було проведено неповно та необєктивно, без зясування усіх необхідних обставин випадку та вчинення дій, спрямованих на встановлення істини у справі, і тому постанова слідчого, що оскаржується, на думку сторони потерпілих , є передчасною, а відтак такою, що не грунтується на законі. Пояснюючи причину пропущення встановленого діючим Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України) строку на оскарження постанови про закриття кримінальної справи, сторона потерпілих посилається на те, що потерпілі до звернення до суду з даною скаргою взагалі не отримали відповіді на свою скаргу на постанову, яка оскаржується, від Глухівського міжрайонного прокурора.

За результатами розгляду скарги, дослідивши матеріали архівної закритої кримінальної справи № 08070029 та вислухавши доводи прокурора Новікова В.О., який не вбачає підстав для задоволення скарги подружжя ОСОБА_6, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови, яка оскаржується, виходячи з наступного.

Суд визнає слушними наведені доводи потерпілої сторони щодо поважності причини пропущення ними встановленого Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України) строку на оскарження постанови, яка оскаржується, і поновлює цей строк, оскільки і доводи потерпілої сторони не оспорюються і не спростовуються стороною обвинувачення цього приводу.

За змістом ч. 4 ст. 236-6 КПК України за скаргою на постанову про закриття кримінальної справи суд приймає рішення залежно від того, чи були при закритті справи виконані вимоги статей 213 і 214 цього кодексу, які (статті) визначають відповідно підстави закриття кримінальної справи та порядок прийняття такого рішення.

За змістом ст. 213 КПК України кримінальна справа закривається:

1) при наявності підстав, зазначених у статті 6 цього кодексу (при наявності обставин, що виключають провадження в кримінальній справі, в тому числі й за відсутністю в діянні складу злочину);

2) при недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Частина 1 ст. 22 КПК України зобовязує прокурора, слідчого і особу, яка проводить дізнання, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

В контексті статей 22 і 213 КПК України кримінальна справи може бути закрита слідчим лише після всебічного, повного і обєктивного дослідження усіх обставин справи та вчинення усіх можливих необхідних процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що не мало місце в даному випадку з боку слідчого.

Приймаючи рішення про закриття кримінальної справи за відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий виходив з того, що за висновком проведеної по справі автотехнічної експертизи щодо обставин випадку, водій ОСОБА_5 «в момент настання обєктивної видимості пішохода із-за зустрічно автомобіля не мав технічної можливості зупинитися до місця наїзду з застосуванням своєчасного гальмування і виконати маневр обїзду» , а проведенням додаткових слідчих не були отримані дані, які б вказували на наявність вини водія ОСОБА_5 в порушенні ним правил безпеки дорожнього руху. Але такий висновок слідчого суд визнає передчасним, оскільки за результатами дослідження архівної кримінальної справи суд дійшов висновку, що досудове слідство по справі проведено поверхово, у деяких випадках - з порушенням вимог процесуального закону та недотриманням встановленої судовою практикою методики підготовки і проведення судових автотехнічних експертиз.

Так, матеріали архівної кримінальної справи свідчать про формальний підхід органу дізнання і досудового слідства в питаннях виявлення джерел отримання додаткових доказів щодо обставин випадку пригоди, відсутність спроби слідчого усунути суперечності в показаннях свідків пригоди (зокрема в показаннях безпосереднього свідка пригоди ОСОБА_7 при її допиті та при відтворенні з нею обстановки і обставин події щодо кількісного складу, видів та розташування транспортних засобів на місці пригоди перед початком руху хлопчика на проїзну частину.

Зміст наявних в архівній кримінальній справі протоколів відтворення обстановки та обставин події ДТП, оформлених слідчим за результатами проведення таких слідчих дій з водієм ОСОБА_5 і свідком ОСОБА_7, свідчить про недотримання слідчим методики проведення таких слідчих дій. Зокрема, в зазначених протоколах відсутні відомості про стажиста (людину, яка виконувала роль хлопчика при відтворенні можливих маршруту і динаміки руху постраждалого ОСОБА_6І.) та взагалі відсутні дані про залучення до проведення;таких слідчих дій транспортного засобу, який мав виконувати роль зустрічного для ОСОБА_5 вантажного автомобіля , тоді як при проведенні зазначених слідчих дій без залучення такого транспортного засобу, врахування його габаритів та динаміки руху безпосередньо перед пригодою, на думку суду, у даному випадку взагалі неможливо обєктивно визначитись в наявності чи відсутності у водія ОСОБА_5 можливості спостерігати динаміку руху хлопчика від початку його руху з прилеглого проїзної частини дороги тротуару до краю проїзної частини і в подальшому до місця наїзду. У протоколах відтворення обстановки та обставин події, оформлених за результатами проведення таких слідчих дій з водієм ОСОБА_5 і безпосереднім свідком пригоди ОСОБА_7 взагалі не зазначено виходячи з яких параметрів швидкості руху керованого водієм ОСОБА_5 мікроавтобусу і зустрічного вантажного автомобіля проводилась «роздвижка» (за змістом протоколів) цих транспортних засобів з метою зясування моменту настання у водія ОСОБА_5 можливості спостерігати дії і рух хлопчика до і після його виходу на проїзну частину. За таких обставин виникають обгрунтовані сумніви щодо обєктивності (допустимості) як доказів результатів проведених з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 відтворень обставин та обстановки події пригоди, а відтак - й висновку проведеної по справі за цими результатами автотехнічної експертизи, на якому (висновку) грунтується постанова, що оскаржується.

Матеріали архівної кримінальної справи свідчать про те, що слідчим Леонтенком К.В. та експертом ОСОБА_8, за висновком якого водій ОСОБА_5 не мав можливості уникнути наїзду на хлопчика, взагалі не враховувалась та обставина , що дана пригода сталася в зоні дії попереджувального дорожнього знаку 1.33 «Діти» (при швидкості

руху керованого ОСОБА_5 мікроавтобуса у 60 км/год), і що за показаннями свідка ОСОБА_7 постраждалий ОСОБА_6 безпосередньо перед початком руху через проїзну частину дороги підійшов до краю проїзної частини з прилеглого тротуару, подолавши відстань більше 10 метрів, тоді як ці обставини повинні були враховуватись слідчим і експертом при зясуванні моменту виникнення у водія ОСОБА_5 небезпеки для подальшого руху, а похідно від цього - й моменту необхідності вчинення ним дій, спрямованих на забезпечення руху. Існуючою судовою і експертною практикою щодо розгляду справ про дорожньо-транспортні пригоди перебування малолітньої дитини в безпосередній близькості від проїзної частини дороги визнається небезпекою для водіїв, які керують транспортними засобами, що рухаються у напрямку знаходження такої дитини.

За висновком проведеної по справі судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_6 настала в результаті відкритої травми черепу та головного мозоку, яка супроводжувалась оскольчатими переломами кісток черепу (лобна тімяна, клиноподібна, вискова) з крововиливами під оболонки та в тканину головного мозоку, забоєм головного мозоку, забоєм лівої легені, крововиливами у тканину лівої легені. На трупі ОСОБА_6 окрім інших тілесних ушкоджень виявлені тілесні ушкодження прижиттєвого характеру у вигляді множинних ссаднин та синців нижніх кінцівок з відкритим переломом кісток лівої гомілки та розривом звязок. Разом з цим, слідчим не вжито дієвих заходів на зясування механізму утворення усіх (зокрема, і відкритого перелому лівої гомілки та забою лівої легені) виявлених на трупі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та врахування отриманих з цього приводу даних при вирішенні справи.

На наведені недоліки (прогалини) проведеного по кримінальній справі слідства вже зверталась увага слідчого Леонтенка К.В. у постанові Глухівського міськрайсуду від 10 листопада 2009 року, якою (постановою) була скасована попередня (від 17 липня 2008 року) постанова про закриття кримінальної справи, але ці недоліки, як свідчать матеріали кримінальної справи, залишились поза увагою слідчого і наглядаючих за ним органів, і не були враховані при прийнятті повторного рішення про закриття кримінальної справи та спрямування її до архіву.

За таких обставин винесену слідчим Леонтенком К.В. постанову, яка оскаржується, суд визнає передчасною та такою, що не грунтується на процесуальному законі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 64, 213, 214 , 236-6 та 273 КПК України,

суд

постановляє.

Постанову слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУМВС України в Сумській області майора міліції ОСОБА_4 від 25 лютого

2010 року про закриття кримінальної справи № 080700029 скасувати, і направити зазначену кримінальну справу Глухівському міжрайонному прокурору для відновлення по ній слідства.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області.

Суддя Глухівського міськрайсуду