Дата документу Справа № 329/847/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/110/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 1 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Квіткове Чернігівського району Запорізької обл., громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм в СТОВ Токмачани, проживає в цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2014 року затверджено угоду про примирення від 25.09.2013 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 та засуджено останнього за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до набрання судовим рішенням законної сили не застосовувались.

Згідно вироку суду, 12.09.2014 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді водія СТОВ Токмачани, близько 16.30 год., на своєму робочому автомобілі марки САЗ-3507 державний знак НОМЕР_1 , з метою перевезення від зернозбиральних комбайнів насіння соняшнику, приїхав на поле земельних угідь вищевказаного господарства, яке розташоване поблизу колишнього хутора Зубове, Чернігівського району Запорізької області.

Завантаживши з бункерів двох комбайнів кузов свого автомобіля насінням соняшнику, ОСОБА_7 , близько 17.00 годині вищевказаного дня, маючи умисел на крадіжку чужого майна, таємно, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу, використовуючи свій робочий автомобіль, не відвіз соняшник до пункту призначення, а саме на механізований тік СТОВ Токмачани, який розташований по вул. Перемоги смт. Чернігівка Запорізької області, а перевіз насіння соняшнику на територію не функціонуючої МТФ, розташованої с. Нельгівка, Приморського району Запорізької області з метою подальшого продажу викраденого.

Таким чином, ОСОБА_7 викрав 3420 кг. насіння соняшнику сорту Добриня, вартістю 9,50 грн. за один кг., спричинивши СТОВ Токмачани матеріальну шкоду на загальну суму 32 490 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч.1 ст.185 КК України, вважає, що вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 17.10.2014 року щодо ОСОБА_7 є незаконним та необґрунтованим у зв`язку із затвердженням ним угоди про примирення, яка не відповідає вимогам закону через призначення покарання, яке не може бути призначене, у зв`язку із чим підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність з направленням кримінального провадження до Чернігівського РВ ГУМВС для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши кримінальне провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, а апеляційна скарга поверненню заступнику прокурора Запорізької області, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України обсяг оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим є обмеженим. Прокурор має право оскаржити вирок, винесений на підставі угоди про визнання винуватості виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Виходячи з вимог частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Таким чином, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим була укладена у кримінальному провадженні, по якому останній засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості ч. 1 ст. 185 КК України, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України.

За таких обставин, підстав для задоволення скарги немає, оскільки, прокурором порушено вимоги п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме: він не є суб`єктом апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілим, при відсутності порушень частини 3 ст. 469 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 закрити.

Апеляційну скаргу повернути заступнику прокурора Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4