Справа № Провадження №11-376/12 11/1090/1835/12 Головуючий у І інстанціїКафтанов
Категорія5Доповідач у 2 інстанції Костенко
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2012 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Орла А.І.

суддів Костенко І.В., Нагорного А.М.

за участю прокурора Єлфімова І.П.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2011 року, якою ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. «е»Закону України «Про амністію»від 28.07.2011 р.

ВСТАНОВИЛА:

За постановою суду ОСОБА_4 звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.122 К України, що є злочином середньої тяжкості, на підставі ст.1 п. «е»Закону України «Про амністію»від 28.07.2011 р., оскільки він є особою постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС.

Провадження в даній справі закрито.

На дану постанову представником потерпілого ОСОБА_3 подана апеляція, де вона просить її скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_4, надавши недійсний документ посвідчення неповнолітньої дитини, що втратило чинність, ввів суд в оману, а останній не маючи достатніх даних застосував до нього амністію, прийнявши незаконну постанову. Тим самим дана постанова порушує як права потерпілого ОСОБА_2 так і права останнього, як цивільного позивача, оскільки позбавила його права розглянути цивільний позов в рамках кримінальної справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який погодився з апеляцією; потерпілого ОСОБА_2, який підтримав подану його представником апеляцію; ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5, які заперечили проти апеляції, вважають постанову суду законною, Р

перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, відповідно до розяснень п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені кримінальним кодексом, і лише після цього має бути постановлене відповідне судове рішення у визначеному кримінально-процесуальному кодексі порядку. Відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію у 2011 році»від 28.07.2011 р. звільненню від кримінальної відповідальності в порядку та умовах, визначених цим Законом, підлягають особи, які підпадають під дію ст.1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Дія цього Закону (ст.1, п. «е») поширюється на осіб, які засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими і за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно ст.12 КК України та є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи особи, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 28.02.2009 р. злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України даний злочин є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просив застосувати до нього амністію 2011 року та звільнити від кримінальної відповідальності, так як він є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС.

Звільняючи ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд послався на те, що останній обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, що є злочином середньої тяжкості і підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2011 році», так як є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС.

При цьому суд залишив поза увагою, що ОСОБА_4, якому на момент вчинення злочину було вже 18 років, предявив суду посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії Д № 266798 від 24.06.1997 року, видане на його імя та яке діє лише до повноліття дитини.

Згідно ст.11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»після досягнення особами повноліття визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, де для цього необхідно на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року прожити, пропрацювати або навчатися не менше 4-х років.

З огляду на наведене, суд допустив неправильне застосування Закону України «Про амністію в 2011 році», оскільки у ОСОБА_4 відсутнє посвідчення, яке б засвідчувало його статус як потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, а тому він не міг бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «е»ст.1, 6 Закону України «Про амністію у 2011 році».

За таких обставин, постанова суду не може вважатися законною і підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого усунути вказані порушення та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_3 задовольнити. Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2011 року щодо ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Судді підписи

З оригіналом згідно

Суддя І.В.Костенко