В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 9» липня 2012 року

м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Бончева І.В.;

при секретарі - Гапонюк І.В.,

за участю прокурора - Бакаєвої А.М.,
потерпілої - ОСОБА_1, підсудного -
ОСОБА_2, захисника - ОСОБА_3, розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу
за обвинуваченням:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в
селищі Кожанка Фастівського району
Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, працюючого
різноробочим СПД «ОСОБА_5» в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_4», проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 135 КК України, -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_2, керуючи належним чином
близько 24 години 18.12.2007 року за
довіреністю ВКС № 243913 технічно
справним легковим автомобілем ВАЗ 2101
н.з. НОМЕР_1, рухався зі швидкістю
близько 70 кілометрів за годину в
напрямку м. Фастова по проїзній частині
дороги м. Фастів - с. Кожанка у Київській
області, та на її відрізку 1 км + 86 м., не
маючи технічної можливості запобігти
зіткненню, здійснив наїзд на пішохода
гр. ОСОБА_4, який порушуючи вимоги
«Правил дорожнього руху», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил),
раптово, не впевнившись в небезпеці,
вибіг на проїзну частину дороги, де
намагався зупинити автомобіль.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної
пригоди гр. ОСОБА_4 в нічний час доби
опинився на узбіччі проїзної частини
дороги в безлюдному місці, поза межами
населеного пункту і був позбавлений в
зв'язку з безпорадним станом
можливості вжити заходів до
самозбереження, оскільки отримав
тілесні ушкодження у вигляді
уламкового перелому лівої стегневої
кістки, відкритий багатоуламковий
перелом кісток правої гомілки,
переломи ребер з обох боків, крововилив
в праву плевральну порожнину, під м'які
мозкові оболонки головного мозку в
тім'яній ділянці, навколо грудного
відділу аорти, в сальник, під оболонку
шлунка, біля ниркову клітковину зліва,
заочеревинний простір зліва, які
відповідно до висновку
судово-медичного експерта № 453 від
05.02.2008 року відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпечності для життя в момент їх
заподіяння.

У свою чергу ОСОБА_2, являючись водієм
транспортного засобу, який сам
поставив потерпілого в небезпечний для
життя стан, в порушення п.п. 1.10, 2.10.7
Правил, ст. 37 «Основ законодавства
України про охорону здоров'я», можливих
заходів щодо надання йому першої
медичної допомоги та відправлення до
лікувального закладу не вжив, карету
швидкої допомоги не викликав, а
усвідомлюючи небезпеку своїх дій втік
з місця дорожньо-транспортної пригоди,
чим завідомо залишив без допомоги гр.
ОСОБА_4, який перебував в небезпечному
для життя стані і був позбавлений
можливості вжити заходів до
самозбереження внаслідок іншого
безпорадного стану.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою вину у
висунутому звинуваченні визнав у
повному обсязі, щиро покаявся і дав
покази, які за своїм змістом
відповідають викладеним вище
обставинам вчинення злочину,
пояснивши, що дійсно 18.12.2007 року близько
24 години без порушення «Правил
дорожнього руху» він зі швидкістю
близько 70 кілометрів за годину керував
технічно справним легковим
автомобілем ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 та
рухався в напрямку м. Фастова по
проїзній частині дороги із с. Кожанка.
Не доїжджаючи близько 1 км до м. Фастова
перед ним раптово на проїзну частину
дороги вибіг раніше незнайомий чоловік
(як зараз відомо - гр. ОСОБА_4) та
намагався зупинити автомобіль. Не
маючи можливості запобігти зіткненню,
він здійснив наїзд на пішохода,
внаслідок чого гр. ОСОБА_4 відлетів від
машини на узбіччя дороги. Коли він
зупинив машину та підбіг до
потерпілого, то той був в безпритомному
та безпорадному стані. При цьому на
потерпілому були наявні тілесні
ушкодження. Він же, являючись водієм
транспортного засобу, який сам
поставив потерпілого в небезпечний для
життя стан, в порушення існуючих правил
та вимог, які йому були добре відомі,
ніяких заходів щодо надання йому
першої медичної допомоги та
відправлення до лікувального закладу
не вжив, карету швидкої допомоги не
викликав, а усвідомлюючи свої
порушення, втік з місця
дорожньо-транспортної пригоди, чим
завідомо залишив без допомоги гр.
ОСОБА_4 Заявлений до нього потерпілою
цивільний позов про відшкодування
моральної шкоди на суму 100 000 грн. також
визнав повністю і просив у неї
вибачення.

Враховуючи те, що підсудний та інші
учасники процесу не оспорюють всі
фактичні обставини справи та розмір
цивільного позову, заявленого
потерпілою на суму 100 000 грн. про
відшкодування моральної шкоди і судом
встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, суд, роз'яснивши
учасникам процесу положення ст. 299 КПК
України, провів судове слідство у
справі щодо всіх фактичних обставин та
розміру цивільного позову потерпілої
із застосуванням правил ч. 3 ст. 299 КПК
України, визнавши недоцільним
дослідження в цій частині інших
доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним
те, що ОСОБА_2, являючись водієм
транспортного засобу, який сам
поставив потерпілого в небезпечний для
життя стан, в порушення п.п. 1.10, 2.10.7
Правил, ст. 37 «Основ законодавства
України про охорону здоров'я», втік з
місця дорожньо-транспортної пригоди,
чим завідомо залишив без допомоги гр.
ОСОБА_4, який перебував в небезпечному
для життя стані і був позбавлений
можливості вжити заходів до
самозбереження внаслідок іншого
безпорадного стану, а тому ці його дії
кваліфікує за ч. 1 ст. 135 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди на суму 100 000 грн., підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в
порядку ст. 81 КПК України.

Питання про судові витрати вирішити в
порядку ст. 92 КПК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_2
покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який згідно із ст. 12
КК України є умисним злочином
невеликої тяжкості, дані про особу
винного, який: характеризується
позитивно, на обліку у психіатра та
нарколога не перебуває, займається
суспільно корисною працею, до
кримінальної відповідальності
притягається вперше. Обставинами, що
пом'якшують покарання ОСОБА_2, суд
визнає його щире каяття. Обставин, що
обтяжують покарання ОСОБА_2, судом не
встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх
сукупності, суд вважає за можливе у
даному випадку призначивши ОСОБА_2
покарання у виді позбавлення волі,
застосувати до нього ст. 75 КК України і
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, одночасно
поклавши на засудженого встановлені
ст. 76 КК України обов'язки, які
сприятимуть його виправленню, оскільки
саме таке покарання, на думку суду, є
справедливим, а також необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження вчинення ним нового
злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3
ст. 299, ст.ст. 321-324, 328 - 335 КПК України, суд,
-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК
України, за якою призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки.

На підстави ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на
один рік, якщо він протягом іспитового
строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки -
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_2 обчислювати з дня
постановлення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2
підписку про невиїзд до набрання
вироком законної сили - не змінювати, а
після вступу - скасувати.

Позов потерпілої ОСОБА_1 про
відшкодування заподіяної злочином
моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_2:

- на відшкодування судових втрат 811,30
(вісімсот одинадцять) грн. 30 коп. на
користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в
Київській області (код 25574713, р/р №
0460 в УДК у Київській області, МФО
821018. Призначення платежу: за проведення
експертизи та дослідження);

- на відшкодування судових втрат 2685 (дві
тисячі шістсот вісімдесят п'ять) грн. 00
коп. на користь КНДІСЕ м. Києва (р/р
2467 в ГУДК у м. Києва, 820019, код
ЄДРПОУ № 2883096. Призначення платежу: за
проведення автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи
від 24.06.2010 року).

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-2101 н.з.
НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні
на штрафному майданчику Фастівського
МВ - повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ