Справа № 203/546/15-к
Провадження № 1-кп/0203/92/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2015 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000925 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло Лукашево Запорізької області, громадянин України, українця, пенсіонера, маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей не ма є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 11.04.2005 Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України і засудженого до 3 років позбавлення волі. 21.05.2007 звільнений умовно-достроково з не відбутим строком покарання 7 місяців 10 днів;

- 01.08.2008 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України і засудженого до 3 років позбавлення волі. 17.02.2011 звільнений умовно-достроково з не відбутим строком покарання 14 днів,

обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 01.08.2008 Мелітопольським міським судом Запорізької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, судимість якого не погашена та не знята в установленому законом порядку за вчинення вказаного злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

08.12.2014 приблизно о 15 год. 45 хв. ОСОБА_5 знаходячись в залі підвищеного комфорту залізничного вокзалу ст. Дніпропетровськ Придніпровської залізниці, розташованого в Кіровському районі м. Дніпропетровська, побачив на робочому столі ОСОБА_6 коробку з грошовими коштами. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Далі, цього ж дня приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в залі підвищеного комфорту залізничного вокзалу ст. Дніпропетровськ Придніпровської залізниці, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що діє непомітно для оточуючих, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу та умисно, з робочого столу ОСОБА_6 , який розташований при вході у зазначений зал, руками взяв коробку з грошовими коштами у сумі 1078,00 грн.

Після чого, ОСОБА_5 тримаючи при собі коробку з грошовими коштами у сумі 1078,00 грн. та не маючи реальної можливості розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, під час виходу із зали підвищеного комфорту залізничного вокзалу ст. Дніпропетровськ Придніпровської залізниці, був виявлений потерпілою ОСОБА_6 , яка усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_5 , в голос висунула вимогу про повернення викраденої ним коробки з грошовими коштами. Однак, ОСОБА_5 , ігноруючи законні вимоги потерпілої ОСОБА_6 та усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені оточуючими і оцінюються як викрадення, продовжив свої злочинні дії, направленні на незаконне вилучення чужого майна, і з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, тобто ОСОБА_5 повторно відкрито викрав коробку з грошовими коштами у сумі 1078,00 грн.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальний збиток на загальну суму 1078,00 грн.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Суду пояснив, що 08.12.2014 приблизно о 15 год. 45 хв. знаходячись в залі підвищеного комфорту залізничного вокзалу ст. Дніпропетровськ Придніпровської залізниці, з робочого столу ОСОБА_6 , який розташований при вході у зазначений зал, руками взяв коробку з грошовими коштами у сумі 1078,00 грн. Після чого, він разом з викраденим майном зник.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.

Із врахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.1 ч.2,3 ст.76 КК України ОСОБА_5 , звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1