Справа № 502/133/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2015 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю : прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тирасполь Республіки Молдова , громадянки України, освіта середня-технічна , неодруженої, постійного місця роботи не маючої, проживає за адресою АДРЕСА_1 , судимості не маючої ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.190 ч.1 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
01 червня 2014 року , о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою із корисливих мотивів , маючи доступ до товарно-матеріальних цінностей в зв`язку з виконанням трудових обов`язків продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , розташованому по АДРЕСА_2 , заволоділа грошима в сумі 4733 грн., а також горілчаними та тютюновими виробами , на суму 984 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5717 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), - тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 вину свою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що вона працювала продавцем в магазині «Весна» , належному потерпілій ОСОБА_4 01. червня 2014 року вона взяла з каси наявні гроші в сумі 4733 грн. а також горілку та тютюнові вироби , зазначені в обвинувальному акті, викликала таксі та поїхала до м. Одеси, але по дорозі була затримана працівниками міліції, які вилучили в неї викрадене.

Крім визнання обвинуваченою своєї вини , її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що обвинувачена прийшла до неї за її об`явою в газеті про пошук продавця. Вона прийняла її на роботу з іспитовим строком. Спочатку вона працювала разом з нею, а потім обвинувачена стала працювати самостійно. 01.06.2014 року їй повідомили, що обвинувачена закрила магазин , залишила ключі від магазина в сусідньому магазині та поїхала в невідомому напрямку. Про це вона повідомила до райвідділу міліції. Працівники міліції затримали обвинувачену по дорозі біля м. Татарбунари та виявили в неї викрадені гроші , горілчані та тютюнові вироби , які вилучили та повернули їй , відшкодувавши спричинену їй матеріальну шкоду.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про розгляд справи в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Обвинувачена та потерпіла не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені судом докази , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 повністю доведена , її дії належить кваліфікувати за ст.190 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує відсутність обставин , які обтяжують покарання, (ст. 67 КК України), наявність обставини , які пом`якшують покарання (ст. 66 КК України) щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину , відшкодування шкоди.

Суд також враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані , що характеризують особу обвинуваченої , позитивну характеристику за місцем проживання , її ставлення до скоєного приходить до висновку, що обвинуваченій має бути призначене покарання у вигляді обмеження волі в межах , встановлених санкцією ч.1 ст. 190 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винної та інші обставини справи , суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено.

Відомостей про наявність речових доказів та судових витрат суду не надано.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_9 у вчиненні злочину , передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1