Справа №451/1782/14-к
Провадження № 1-кп/451/17/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Радехів кримінальне провадження №0000544 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Єреван Орджонікідзовського району республіка Вірменія, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, 30.03.2010р. засудженого Радехівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки, відповідно до постанови суду від 31.03.2011р. звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, із направленням його для відбуття покарання і 31.03.2014р. звільненого з місць позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2014 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з останньою, наніс рукою їй декілька ударів по різних ділянках тіла, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в правій навколо орбітальній ділянці, на лівому та правому плечі, на спині та на правій гомілці, тобто легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у судовому засіданні визнав повністю та показав, що з квітня 2014 року він проживав без реєстрації у с.Миколаїв Радехівського району із ОСОБА_5 .. Він є особою не працевлаштованою, а тому з метою отримання доходу, за оплату допомагає людям доглядати за їхніми господарствами. За час спільного проживання із ОСОБА_5 між ними на побутовому ґрунті неодноразово виникали конфлікти. Так, 16.10.2014р., у після обідній час, приблизно о 16 годині, він повернувся із виконання тимчасових робіт у будинок співжительки та під час розмови з останньою, в ході якої вона дорікала йому, що він ніде не працює, між ними виникла суперечка. Не бажаючи уступати ОСОБА_6 , на ґрунті особистої неприязні, він наніс рукою удар в область її обличчя, після чого схопивши за волосся почав притискати до стіни. Однак, у якийсь момент ОСОБА_6 вирвалася від нього та вибігла на вулицю, в наслідок чого він припинив наносити їй тілесні ушкодження. У скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Учасники судового провадження не заперечили стосовно визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, зокрема тих, що лягли в основу обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, переконавшись у правильності розуміння ними обставин кримінального провадження та в добровільності їх позиції за відсутності заперечень і сумнівів, роз`яснивши при цьому їм, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і дав суду покази, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведено повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження.

Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд в якості обставин, які пом`якшують покарання, визнає йому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 до уваги приймаються дані щодо особи останнього, який являється непрацюючим та позитивно характеризується за місцем проживання.

У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що міру покарання ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті обвинувачення, виключивши можливість призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

24.11.2014р. обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити засудженому ОСОБА_4 без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Радехівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1