Справа № 340/813/14-к
Номер провадження № 1-кп/340/2/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина кримінальне провадження внесеного в ЄДРС за №0000244 від 05.07.2013 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, тимчасово не працює, одруженої, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд,-
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 умисно нанесла потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинила при наступних обставинах: ОСОБА_6 перебуваючи із ОСОБА_5 у неприязних відносинах та знаходячись з останньою 02.07.2013 року близько 23 год. 55 хв. на подвір`ї господарства останньої, розміщеного в с.Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області, в ході виниклої між ними сварки, ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_5 декілька ударів руками в різні ділянки тіла, внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді: забій правого та лівого колінних суглобів з наявністю синців та саден, синці в ділянках правого та лівого плеча, лівої китиці та правого стегна, садна в ділянці правої китиці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 121 від 12.07.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе в пред`явленому обвинуваченні не визнала, суду пояснила, що тривалий час із потерпілою перебуває в неприязних відносинах так як потерпіла постійно на неї наговорює, проявляє до неї ненависть та провокує на сварки.
Так, 02.07.2013 року біля 23.00 год. вона поверталася до себе додому разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та двоюрідним братом ОСОБА_9 . Будинок потерпілої знаходиться біля дороги що веде до її будинку. Так як у ОСОБА_5 були відкриті ворота, які загороджували дорогу і не можливо було проїхати, то вона вийшла із автомобіля та намагалась закрити ворота на що надбігла ОСОБА_5 та почала із нею сварку та намагалася її побити. Між ними зав`язалася шарпанина, але вона не наносила потерпілій удари і від чого у потерпілої були тілесні ушкодження їй не відомо. Вона їй тілесних ушкоджень не наносила. Потерпіла постійно вступає в конфлікти із односельцями та своїм чоловіком, а тому звідки в потерпілої тілесні ушкодження то їй невідомо. Сама вона старалась уникнути конфлікту так як на той час перебувала в стані вагітності і боялась за свою ненароджену дитину.Тому з цих підстав вона не визнає вини про нанесення умисно тілесних ушкоджень ОСОБА_5 і просить її виправдати.
Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, її винуватість у вчиненні злочину підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так допитана в судовому потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання, що 02.07.2013 року після 23 год. до неї у двір зайшла ОСОБА_6 і намагалась відкрити двері будинку та перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Для захисту своєї сім`ї, вона вийшла із будинку і між нею та ОСОБА_6 почалася сварка, а після ОСОБА_6 нанесла їй декілька ударів по голові від чого вона впала і втратила свідомість, потім ОСОБА_6 продовжувала їй наносити тілесні ушкодження аж доки з будинку не вийшли діти і почали кричати, тоді вона втекла із подвір`я.
Показання потерпілої щодо нанесення їй побоїв обвинуваченою підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 02.07.2013 року біля 23.00 год. він, ОСОБА_6 із своїм чоловіком та братом ОСОБА_10 автомобілем поверталися додому. На дорозі виникла перешкода, так як від господарства ОСОБА_5 були відкриті ворота і чинили перешкоду проїзду на дорозі, тому ОСОБА_6 вийшла із машини та намагалася закрити ворота. Чув шум та крик на подвір`ї ОСОБА_5 , але самої бійки не бачив.
Свідок ОСОБА_8 дав покази, що його дружина ОСОБА_6 не била ОСОБА_5 , а лише штовхнула кілька разів від себе так як та намагалася її вдарити.
Неповнолітній свідок ОСОБА_11 , який допитаний судом в присутності педагога ОСОБА_12 , суду ствердив, що він вийшов на подвір`я і побачив як його маму ОСОБА_5 била ОСОБА_6 і мама впала у квіти.
Бодаровська надалу суду висновок, що дитина надавала свідчення суду добровільно та висвітлила події які вона побачила.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в день, коли сталася подія, 02.07.2013 року дома його не було, так як він працює водієм на рейсовому автобусі. Додому прийшов тільки 04.07.2013 року, нічого більше з приводу того, що сталося між ОСОБА_6 та його дружиною пояснити не може.
Показання потерпілої про нанесення їй побоїв ОСОБА_6 також підтверджуються висновком експерта № 121 від 08.06.2013 року згідно якого, при судово - медичній експертизі ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою правого та лівого колінних суглобів з наявністю синців та саден, синців в ділянках правого та лівого плеча, лівої китиці та правого стегна, садна в ділянці правої китиці, які спричинені від дії твердих тупих предметів, якими могли бути кулаки рук, носки взуття, а також інші тверді тупі предмети, так і внаслідок падіння на площині та ударів до твердих тупих предметів, які відносяться до легких тілесних ушкодженнь.
Вище наведені докази спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона не наносила тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 та суд розцінює ці показання як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі доказі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю та її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України оскільки вона умисно нанесла легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, її матеріальне становище та відсутність обтяжуючих обставин.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про застосування до обвинуваченої покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, так як вказане покарання буде достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
В ході розгляду справи судом роз`яснено обвинуваченій право про звільнення її від покарання згідно Закону України "Про амністію у 2014 році" так як подія відбувалася 02.07.2013 року, обвинувачена має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від12.07.2013 року на що обвинувачена подала до суду заяву про таку згоду.
Речових доказів по справі немає.
Керуючись ст.ст. 373- 376 КПК України, ст. 1 п.в Закону України "Про амністію у 2014 році" суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 510 (п`ятсот десять) грн.
На підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання визначеного судом у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1