Справа № 283/289/15-к
Провадження №1-кп/283/44/2015
У Х В А Л А
03 червня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув матеріали кримінального провадження № 0000368 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Піл час судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашні арешт або особисте зобов`язання.

Вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того , що він, перебуваючи на волі може ухилитись від суду. У ОСОБА_4 важко хворий батьки, який потребує стороннього догляду.

Захисник підтримав клопотання.

Прокурор заперечила по суті клопотання, вважає , що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, який вчинив повторно , а тому є достатні ризики , що обвинувачений може переховатись від суду або вчинити інший злочин.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання вважає , що клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року « Про практику застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадії дізнання та досудового слідства » , зазначено , що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.2 ст.186 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає максимальне покарання у вид позбавлення волі на строк 6 років.

Злочин у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується був вчинений 06 липня 2014 року через невеликий проміж після засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років відповідно до вироку Брусиловського районного суду Житомирської області від 26 червня 2014 року, а тому суд вважає, що наявні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховатись від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частин 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На даний час судовий розгляд не проведено в повному обсязі, строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 04 червня 2015 року, а тому суд вважає, що необхідно продовжити строк тримання під вартою .

Керуючись статтями 177, 183, 331 КПК України , -

УХВАЛИВ :
В задоволені клопотаня обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання відмовити за безпідставністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 . неодруженому, судимому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів , тобто по 02 серпня 2015 року включно.
Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1