Справа № 1-690/11
Провадження № 1/1015/3984/11
В И Р О К

іменем України

06.10.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Польщенко Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, що має професійно-технічну освіту, вдови, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

24.06.2011 року близько 22 години ОСОБА_1, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, достовірно знала про те, що її співмешканець ОСОБА_2 незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігає обріз мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці марки «ИЖ-18», 16-го калібру, яку до цього знайшов. Маючи прямий умисел на незаконне носіння, усвідомлюючи, що не має передбаченого законом дозволу на носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, тримаючи в руках обріз мисливської рушниці, здійснила в подальшому два постріли у повітря.

24.06.2011 року близько 22 години 30 хвилин, під час огляду території за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосіївка, вул. Островського, 30, працівниками міліції було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці 16 калібру б/н.

Згідно висновку балістичної експертизи №409ВКД від 18.07.2011 року, наданий на дослідження предмет являється вогнепальною зброєю обрізом мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці марки «ИЖ-18», 16-го калібру, № б/н, придатний для стрільби мисливськими набоями 16-го калібру.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе в інкримінованому їй діянні визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого, суду пояснила, що точної дати, коли їй стало відомо про те, що її співмешканець ОСОБА_2 знайшов обріз мисливської рушниці та 3 патрони до неї, які залишив зберігати за місцем їх спільного проживання. Ввечері 24.06.2011 року близько 21 години ОСОБА_2 виніс сумку та сказав, що не викинув обріз мисливської рушниці, як обіцяв це зробити і займеться цим зараз. Поки ОСОБА_2 відлучився закрити сарай з курми, вона дістала обріз із сумки та здійснила два постріли у повітря. Коли ОСОБА_2 повернувся, то також здійснив один постріл у повітря, після чого сів покурити. Саме тоді приїхали працівники міліції, які під час огляду території виявили обріз та 3 гільзи, а під час огляду приміщення літньої кухні 8 патронів. У вчиненому щиро розкаялася, просила її суворо не карати.

Окрім визнання підсудною своєї вини в інкримінованому їй діянні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені у справі, а саме: постановою від 31.08.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 263 КК України (а.с.1); рапортом старшого слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу обставин виявлення злочину (а.с.3); копією постанови про виділення кримінальної справи з кримінальної справи в окреме провадження та порушення кримінальної справи (а.с.4); копією рапорту старшого ДІМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 25.06.2011 року з приводу виявлення злочину (а.с. 6); копією рапорту на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про отримання від ОСОБА_3 повідомлення телефоном про здійснення пострілів (а.с.8); копією протоколу огляду місця події від 24.06.2011 року, під час якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на зброю, 3 предмети схожі на гільзи, 8 предметів, схожих на патрони (а.с.9-10); копією висновку експерта №409ВКД від 18.07.2011 року, відповідно до якого наданий на дослідження предмет являється вогнепальною зброєю обрізом мисливської одноствольної гладкоствольної рушниці марки «ИЖ-18» 16-го калібру № б/н, придатний для стрільби мисливськими набоями 16-го калібру; надані на дослідження набої являються мисливськми набоями 16-го калібру, які застосовуються в гладко ствольній мисливській зброї 16-го калібру, являються боєприпасами, придатні для стрільби; надані на дослідження гільзи боєприпасами не являються та для стрільби не придатні (а.с.18-21); копією протоколу очної ставки від 16.07.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.25-26); копією протоколу очної ставки від 16.07.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.27-28); копією постанови про приєднання до справи речових доказів від 18.07.2011 року (а.с.33); копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.296 КК України (а.с.85-86); постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 396 КК України (а.с. 55).

Суд вважає, що підсудна давала правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам справи та нею не оспорюються.

Дії підсудної суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне поводження зі зброєю, тобто носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудної.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1 раніше не судима, за місцем проживання має посередні характеристики (а.с. 52), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 51), обставиною, що помякшує покарання підсудної відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, ставлення підсудної до вчиненого, суд вважає можливим призначити підсудній покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті з випробуванням, оскільки приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання підсудної без ізоляції від суспільства.

Судові витрати, відповідо до ст. 91 КПК України підлягають стягненню з підсудної.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1216,16 грн. витрат за проведену у справі експертизу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, а засудженою в той же строк, з часу отримання нею копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко