Справа № 495/2246/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР №0000241 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузинове Іванівського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого охоронцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

30.01.2015 року приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_5 , умисно наніс три удари кулаком правої руки в обличчя останньому, в наслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 17 від 04.02.2015 у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження «синці та садна обличчя, синець правого стегна та садна лівої гомілки», мають незначні, скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів (тобто без короткочасного розладу здоров`я) і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 30.01.2015 року приблизно о 14:30 годині, він знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_5 , наніс останньому три удари кулаком правої руки в обличчя.У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 125 ч.1 КК України тобто умисно спричинення легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, задовільну характеристику, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює охоронцем, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, на підставі санкції даної статі призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1