Справа №443/137/15-к
Провадження № 1-кп/443/14/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м.Жидачів
Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Жидачівського районного суду від 12.05.2014 року за ч.2 ст.185 КК Україїни до обмеження волі на строк 2(два) роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із випробуванням та іспитовим строком 1 рік, стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ,
обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ОСОБА_3 19 жовтня 2014 року приблизно о 15 год. у м.Жидачеві по вул.Залізничній Львівської області за попередньою змовою в групі осіб із неповнолітнім ОСОБА_6 , кримінальне переслідування відносно якого виділено в окреме провадження, повторно з метою таємного викрадення чужого майна, проник в виробниче приміщення Стрийського ДЛГ, у якому із автомобіля марки "ЗІЛ-4948", що на праві власності належить ОСОБА_7 викрав радіатор із латуні вагою 15 кг. вартістю 420 грн., заподіявши на вказану суму матеріальну шкоду власнику транспортного засобу ОСОБА_7 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що дійсно 19 жовтня 2014 року разом із ОСОБА_6 в м.Жидачеві по вул.Залізничній проникли у колишнє виробниче приміщення нижнього складу Стрийського лісгоспу, де виявили вантажний автомобіль, з якого з допомогою розвідного ключа зняли радіатор із латуні, який викрали та здали на пункт прийому металобрухту у м.Жидачеві неподалік залізничного вокзалу, отримавши за це гроші в сумі 375 грн.. На частину грошей купили продукти харчування, решту грошей поділили порівно. У вчиненому розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в кінці 2014 року виявила відсутність радіатора на автомобілі ЗІЛ, що належить її батькові, котрий зберігався у виробничому приміщенні нижнього складу лісгоспу по вул.Залізничній у м.Жидачеві. Про вказаний факт вона повідомила працівників міліції, які згодом з"ясували, що радіатор викрали ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_6 ..
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю.
Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, поскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та поєднаній із проникненням у інше приміщення, а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України є вірною.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжких, обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання, особу винного, який вчинив злочин підчас іспитового строку, має постійне місце проживання та реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше судимий.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності. Суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі реально.
Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, то за правилами ст.ст. 71,72 КК України, суд визначає остаточне покарання за сукупністю вироків, яке він має відбувати реально.
Враховуючи, що ОСОБА_3 неодноразово судимий за аналогічні злочини, останній злочин скоїв підчас іспитового строку, суд приходить до висновку, що існують передбаченні ст.177 КПК України ризики скоєння ним нових злочинів і є необхідним обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, предбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2014 року - два місяці обмеження волі, що відповідає одному місяцю позбавлення волі, та остаточне покарання визначити у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Змінити ОСОБА_3 міру запобіжного заходу із особистого зобов"язання на тримання під вартою в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 11 лютого 2015 року.
Речовий доказ - радіатор із латуні, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області повернути за належністю власнику ОСОБА_7 ..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя __________________________________

11.02.2015