У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Нікітіна Ю.І., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 12 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого
заступника прокурора Закарпатської області на ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 21 серпня 2007 року.

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2007
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець с. Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області,
громадянин України, мешканець с. Тросник Виноградівського району Закарпатської
області, раніше судимий:

- 21.02.2005 р. за ст.198, ч.1
ст.396 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням від
відбування покарання з випробуванням на 2 роки, 14.07.2005 р. Виноградівським
районним судом Закарпатської області звільнений від покарання в зв'язку з
амністією, -

засуджений за ч.3 ст.187 КК
України, із застосуванням ст.69 КК України, до позбавлення волі строком на 5
років без конфіскації майна.

Вироком суду ОСОБА_1 засуджений за те, що 18.08.2005 р., приблизно о 01
годині 30 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою
заволодіння чужим майном, закривши обличчя саморобними масками, через вікно у
підвальному приміщенні проникли в будинок АДРЕСА_1, який належить на праві
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та з погрозою застосування насильства над
потерпілими, що є небезпечним для життя та здоров'я, яке виразилося в їх
зв'язуванні, погрозою нанесення тілесних ушкоджень дерев'яними бітами та
господарськими вилами, заволоділи грошовими коштами та майном потерпілих на
загальну суму 11157 гривень 86 копійок.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 серпня 2007 року
зазначений вирок змінено. Призначене ОСОБА_1 покарання пом'якшено та
постановлено вважати його засудженим за ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням
ст.69 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки.

У касаційному поданні ставиться питання про скасування ухвали апеляційного
суду у зв'язку з невідповідністю призначеного засудженому покарання тяжкості
вчиненого ним злочину і даним про його особу та направлення кримінальної справи
на новий судовий розгляд до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подання, перевіривши
матеріали справи та доводи подання, колегія суддів знаходить, що касаційне
подання першого заступника прокурора Закарпатської області підлягає задоволенню.

Судами правильно встановлено фактичні обставини справи та вірно
кваліфіковано дії ОСОБА_1. Висновки суду першої та апеляційної інстанцій про
доведеність винності засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину
відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються сукупністю доказів.
Водночас, пом'якшуючи засудженому покарання, апеляційний суд не в повній мірі
врахував тяжкість злочину та дані про особу винного, внаслідок чого обрав
ОСОБА_1 надто м'яке покарання.

У відповідності з вимогами ст.65 КК
України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та яке б
запобігло вчиненню нею нових злочинів. Призначення більш м'якого покарання, ніж
передбачено законом, допускається лише за наявності декількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного.

Проте, апеляційним судом зазначені вимоги закону належним чином не
виконано.

Зокрема, при призначенні засудженому ОСОБА_1 більш м'якого покарання
апеляційним судом не враховано, що відповідно до санкції ч.3 ст.187 КК України,
вчинення даного злочину карається позбавленням волі на строк від семи до
дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому згідно ст.12 КК України цей
злочин відноситься до особливо тяжких.

При постановленні вироку судом не було враховано дані про особу винного, а
саме те, що ОСОБА_1 не зробив належних висновків внаслідок відбутого раніше
покарання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Безпідставним є посилання апеляційного суду на щире каяття ОСОБА_1 у
вчиненому злочині, оскільки останній свою вину визнав частково, не розкаявся.
За місцем проживання характеризується посередньо, не працює, участі в
громадському житті не приймає.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику
призначення судами кримінального покарання” від 24.10.2003 р. №7, визнання
обставини такою, що пом'якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку. Проте,
апеляційний суд, змінюючи вирок суду першої інстанції, призначив ОСОБА_1
покарання, яке явно не відповідає тяжкості скоєного та особі засудженого та є
несправедливим внаслідок м'якості.

Зважаючи, що за наведених обставин ухвалу апеляційного суду в частині
призначення засудженому покарання не можна визнати законною і обґрунтованою,
касаційне подання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Якщо при новому розгляді справи буде встановлено винність ОСОБА_1 у тому ж
обсязі, то призначене йому покарання слід вважати м'яким.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання першого заступника прокурора Закарпатської області
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21
серпня 2007 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу щодо нього
направити на новий судовий розгляд в апеляційний суд Закарпатської області.

судді:

Синявський О.Г.

Нікітін Ю.І.

Пекний С.Д.