ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 29 січня 2015 року касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_7,

захисника ОСОБА_6,

виправданого ОСОБА_5,

встановив:

У касаційній скарзі прокурора викладено вимогу про скасування судових рішень щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5 із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. На обґрунтування вказаної вимоги вказав, що судами допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у зв'язку з безпідставним виправданням ОСОБА_5, що у наслідку також призвело й до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 Вказав на недотримання судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурора виправданий ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили залишити скаргу без задоволення, судові рішення - без зміни.

Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 4 березня 2014 року:

- ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 212 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на два роки; за ч. 1 ст. 366 КК України - до покарання у штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік (в редакції статті, яка діяла на момент вчинення злочину у грудні 2008 року). На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначено у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на два роки. На підставі ч. 4 ст. 74 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнено у зв'язку із закінченням строків давності;

- ОСОБА_5 за ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч.ч. 3, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України виправдано.

Вироком суду також вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 11 липня 2014 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 змінено, прийнято рішення вважати його звільненим від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України. Цей же вирок суду щодо ОСОБА_5 в порядку ст. 404 КПК України змінено, прийнято рішення вважати ОСОБА_5 виправданим за ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України за недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень. В решті вирок суду залишено без зміни.

Вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він упродовж вересня-грудня 2008 року, виконуючи обов'язки генерального директора ЗАТ «Волочиськ-Метиз», тобто будучи службовою особою, відповідальною за фінансово-господарську діяльність підприємства, своєчасність, повноту нарахування та сплати податків до бюджету, шляхом безпідставного формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок проведення безтоварних операцій з ПП «Фріжеріо Україна» м. Києва, що має ознаки фіктивності, умисно ухилився від сплати податків на загальну суму 1 064 749 грн, чим спричинив державі збитки у великих розмірах.

Крім цього, ОСОБА_4, обіймаючи вказану посаду, будучи службовою особою відповідальною за фінансово-господарську діяльність підприємства, склав офіційні документи, до яких вніс завідомо неправдиві відомості, чим здійснив службове підроблення.

За вироком суду, із внесеними змінами ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких органом досудового розслідування йому було повідомлено про підозру.

Так, ОСОБА_5, виконуючи роль організатора та пособника у вчиненні злочину, будучи виконавчим директором підприємства-власника ЗАТ «Волочиськ-Метиз», у період з вересня по грудень 2008 року, діючи умисно, з корисливою метою, шляхом мінімізації податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до бюджету підконтрольним йому підприємством, будучи обізнаним із законодавством, що регулює господарські відносини та підприємницьку діяльність, використовуючи свої знання для маскування злочинної діяльності та уникнення від відповідальності за порушення законодавства України, розробив та застосував схему ухилення від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, що полягала у безпідставному формуванні валових витрат та податкового кредиту ЗАТ «Волочиськ-Метиз» з податку на додану вартість за рахунок проведення по бухгалтерських та податкових обліках товариства підроблених документів щодо безтоварних операцій про нібито придбання товарів, робіт та послуг у фіктивного ПП «Фріжеріо-Україна», надавав вказівки ОСОБА_4 щодо підписання підроблених документів.

Також ОСОБА_5, будучи пособником у вчиненні умисного ухилення від сплати податків, отримавши від невстановлених осіб, надав ОСОБА_4 підроблені документи нібито оформлені від ПП «Фріжеріо Україна» для проведення по обліках підприємства.

Крім того, ОСОБА_5 упродовж вересня-грудня 2008 року з метою ухилення від сплати податків, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат ЗАТ «Волочиськ-Метиз», документального оформлення безтоварних операцій, організував складання невстановленими особами підроблених актів здачі-прийомки виконаних робіт, податкових накладних та договорів з ПП «Фріжеріо Україна» і в подальшому, як пособник у вчиненні службового підроблення, надав підроблені документи ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог абз. 6 п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даного кримінального провадження апеляційним судом залишились не виконаними повною мірою.

Так, в апеляційній скарзі прокурора підставами до скасування вироку суду вказувалось на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність щодо безпідставного виправдання ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, стверджуючи, що висновок суду про відсутність доказів юридичної чи фізичної діяльності ОСОБА_5 на підприємстві ЗАТ «Волочиськ-Метиз» не відповідає дійсним обставинам кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд апеляційної інстанції, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, наведені у апеляційній скарзі доводи ретельно не перевірив і прийняв необґрунтоване судове рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, за результатами проведення якого постановити судове рішення, мотивоване належним чином.

Керуючись ст.ст. 376, 436, 438 КПК України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 11 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 скасувати та призначити новий апеляційний розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3