Провадження №1-кп/748/55/15
Єдиний унікальний № 748/675/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2015 року за № 0000039, відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.402 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
З військової прокуратури Чернігівського гарнізону центрального регіону України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2015 року за № 0000039.

Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходив військову службу, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 березня 2014 року № 55, на посаді радіотелефоніста 2 реактивно артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( у подальшому у зв"язку з проведенням відмобілізування - військова частина НОМЕР_2 ), вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, що спричинило тяжкі наслідки, а саме вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 402 КК України.

Так, під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.

В травні 2014 року 254 військовослужбовця були переміщені з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 з метою виконання бойових завдань у складі 2 батальйонно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

11 жовтня 2014 року о 09.00 год командир 2 батальйонно-тактичної групи майор ОСОБА_5 отримав від командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_6 письмовий наказ на здійснення переміщення батальйонної тактичної групи до визначеного району для виконання завдань в інтересах антитерористичної операції.

У подальшому о 10.00 год. 11 жовтня 2014 року полковник ОСОБА_6 на шинкуванні перед особовим складом 2 батальйонної тактичної групи зачитав вищевказаний наказ. Після оголошення наказу старший солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст.ст. 11,30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи вимоги наказу від 10.10.2014 року № 37 «Щодо убуття особового складу в зону проведення антитерористичної операції», будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції, умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору відкрито, в категоричній формі, публічно перед строєм відмовився виконати зазначений вище наказ, покинув стрій, тим самим підірвав бойову готовність підрозділу, спричинивши тяжкі наслідки, що виразились в грубому порушенні військової дисципліни в Збройних Силах України, підриві бойової підготовки та бойової готовності підрозділу, зниженні бойового духу підрозділу, морально-психологічного стану особового складу підрозділу, порушенні прав та законних інтересів військовослужбовців підрозділу в частині рівності їх прав та рівності перед законом, за умов проведення антитерористичної операції на Сході України.

В подальшому ОСОБА_3 відкрито відмовився виконувати наказ про вибуття в зону антитерористичної операції, перебуваючи у військовій частині НОМЕР_2 .

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.402 КК України як вчинення непокори, тобто відкритої відмови виконати наказ начальника, що спричинило тяжкі наслідки.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода від 11 березня 2015 року, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання останнім своєї винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.402 КК України. В угоді між сторонами узгоджене покарання обвинуваченого за ч.2 ст.402 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду та призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що він повністю визнає себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому злочину, просив суд затвердити угоду, погоджуючись на зазначене у ній покарання.

При цьому, обвинувачений зазначив, що ніякого фізичного чи психологічного тиску під час досудового розслідування та складання угоди на нього не чинилося, угода укладена добровільно. Він розуміє характер обвинувачення та ознайомлений з наслідками укладання та затвердження угоди.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та укладеною між прокурором та обвинуваченим угодою, вважає наступне.

Угода про визнання ОСОБА_3 винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.402 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України.

При її укладенні прокурором враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України обвинуваченому роз`яснено, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Сторонам кримінального провадження роз`яснено також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу.

Вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджений у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину, сукупності обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Також враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим його прав згідно КПК України, наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, виду покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні позов до ОСОБА_3 не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, 394, 395, 468-476 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 11 березня 2015 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання останнім своєї винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.402 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

- обвинуваченими виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили через тридцяти днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.

Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1