Справа №784/679/13 02.04.2013 02.04.2013 02.04.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/784/244/13 Головуючий у першій інстанції Сотська С.О.,
Категорія:ч. 2 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду суддя Хомік І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Хоміка І.М. .

суддів: Губи О.О., Рудяка А.В.,

за участю прокурора: Іванова А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

10.05.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2012 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно вироку суду, 27.09.2012 року близько 19-00 год. ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання у будинку АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, таємно заволодів банківською карткою на ім'я останнього, що знаходилася на столі в кімнаті будинку. В цей же день, знаючи пін-код зазначеної кредитної картки, ОСОБА_2 в банкоматі «Приватбанку», розташованого біля ТОВ «Бриг» в м. Первомайську, зняв 200 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальні збитки на зазначену суму.

В апеляції засуджений, оспорюючи кваліфікацію дій та не погоджуючись з висновками суду щодо фактичних обставин справи, просить вирок суду першої інстанції скасувати, а провадження по кримінальній справі щодо нього закрити за відсутності в його діях складу злочину. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні та достовірні докази його вини у вчиненому злочині.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши доводи апеляції та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність засудженого ОСОБА_2 у визнаному судом обвинувачені, за обставин викладених у вироку суду, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча в своїй апеляційній скарзі, як і під час судового слідства в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи засуджений ОСОБА_2 заперечував факт скоєння крадіжки та пояснював, що потерпілий сам дозволив йому зняти гроші з картки, проте зазначені пояснення засудженого спростовуються сукупністю інших доказів, досліджених судом, зокрема й визнавальними показаннями самого засудженого, які він надавав під час досудового слідства, зазначаючи про деталі щодо часу та способу вчинення злочину.

Крім того, надані під час досудового слідства визнавальні покази засудженого відповідають даним протоколу відтворення обстановки та обставин події, під час якого ОСОБА_4 послідовно вказував на обставини і деталі вчинення ним крадіжки. При цьому за свідченнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що були понятими при проведенні вищевказаної слідчої дії вбачається, що засуджений добровільно розповідав про обставини вчинення ним злочину.

Зазначені вище покази та пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_3, який зазначав, що на початку жовтня 2012 року він, достовірно знаючи про залишок грошових коштів на банківському рахунку у сумі 236 грн., вирішив їх зняти з метою сплати боргу по кредиту, проте виявив, що на рахунку залишилось 27 грн. Звернувшись до банку, потерпілий отримав інформацію про те, що 27.09.2012 року з його картки було знято 200 грн.

Покази потерпілого ОСОБА_3 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_7. Остання повністю підтверджувала покази потерпілого про обставини виявлення ним недостачі грошових коштів на рахунку та зазначала, що в її присутності ОСОБА_3 не дозволив ОСОБА_2 знімати з картки 200 грн., щоб придбати продукти харчування.

Отже, враховуючи, що визнавальні покази засудженого, надані ним на досудовому слідстві, є послідовними, узгоджуються з поясненнями потерпілого та свідків та не містять в собі протиріч, то зміну показань ОСОБА_2 в подальшому колегія суддів розцінює, як обрану засудженим позицію захисту.

Тож, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим у судовому засіданні та викладеним у вироку доказам.

Що стосується виду та міри покарань, то воно призначене засудженому у відповідності до вимог ст.ст. 65,66, 71 КК України. При вирішенні цих питань суд першої інстанції, і це прямо зазначено у вироку, з достатньою повнотою дослідив та врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, відомості про особу засудженого, обставини, які обтяжують покарання. Тому колегія суддів вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, апеляція засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2012 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Головуючий:

Судді: