Справа № 346/583/13-к
Провадження № 11-кп/779/102/2015
Категорія ст. 187 ч. 4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000026 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 , доповненою апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та поданою в його інтересах апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , на вирок Коломийського міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соломна, Волочиського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 01 лютого 2005 року Апеляційним судом Чернівецької області за ст. 187 ч. 4 КК України до восьми років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого умовно-достроково від невідбутої частини покарання двох років сімнадцяти днів позбавлення волі на підставі постанови Крижопольського районного суду Вінницької області від 08 липня 2010 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2 ст. 185 ч. 5, 185 ч. 5, 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 27 січня 2004 року Апеляційним судом Хмельницької області за ст. ст. 187 ч. 4, 263 ч. 2, 395 КК України до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5, 185 ч. 5, 187 ч. 4, 71 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кяждвір, Коломийського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, востаннє 25 квітня 2007 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст. ст. 162 ч. 1, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 296 ч. 1, 71 КК України до п`яти років трьох місяців позбавлення волі, звільненого після відбуття зазначеного покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5, 185 ч. 5, 263 ч. 1 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Мирне, Біляївського району, Одеської області, жителя АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимого, востаннє 11 серпня 2003 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 185 ч. 5, 71 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково від невідбутої частини покарання чотирьох місяців шести днів позбавлення волі на підставі постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 25 березня 2010 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5, 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Хмельницький, жителя АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и л а :
у поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні 28.07.2012 року з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 крадіжки майна ОСОБА_14 на суму 33300, 00 грн. та призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5, 187 ч. 4 КК України 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, стягнути з нього, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_14 57276,00 грн., а також призначити покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5, 185 ч. 5, 187 ч. 4 КК України 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В доводах поданої апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та доведеності вини обвинувачених, зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внаслідок м`якості.

Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій доповненій апеляційній скарзі просить оскаржуваний ним вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким за ст. 187 ч. 4 та 185 ч. 5 КК України його виправдати. Зазначає, що висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються жодними доказами.

Захисник ОСОБА_9 теж подав в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Коломийського міськрайонного суду від 17.11.2014 року в сторону пом`якшення, так як призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, зазначає, що судом при призначенні покарання не враховано позитивні характеризуючи дані на особу.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким його за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5 КК України виправдати, а його незаконні дії, які були кваліфіковані за ст. 187 ч. 4 КК України перекваліфікувати на ст. 121 КК України.

Вищевказаним вироком ОСОБА_11 визнано винуватим за ст. ст. 185 ч. З., 15 ч. 2. 185 ч. 5., 185 ч. 5., 187 ч. 4 КК України та призначено покарання :

- за ст. 185 ч. З КК України три роки позбавлення волі;

- за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 185 ч. 5 України, із застосуванням ст. 69 КК України п`ять років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 187 ч. 4 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - шість років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання - шість років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 01 лютого 2005 року за ст. 187 ч. 4 КК України і призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді шести років восьми місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 постановлено обчислювати з 02 серпня 2012 року, тобто з часу фактичного затримання.

ОСОБА_7 визнано винуватим за ст. ст. 15 ч. 2., 185 ч. 5., 185 ч. 5., 187 ч. 4 КК України та призначено покарання :

- за ст.ст. 15 ч. 2., 185 ч. 5 КК України - сім років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 185 ч. 5 України - сім років шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 187 ч. 4 КК України вісім років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання - вісім років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з 02 серпня 2012 року, тобто з часу фактичного затримання.

ОСОБА_12 визнано винуватим за ст. ст. 15 ч. 2., 185 ч. 5, 185 ч. 5, 263 ч. 1 КК України та призначено покарання :

- за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - три роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 185 ч. 5 України із застосуванням ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 263 ч. 1 КК України - два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_12 покарання - чотири роки позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 постановлено обчислювати з 02 серпня 2012 року, тобто з часу фактичного затримання.

ОСОБА_8 визнано винуватим за ст. ст. 185 ч. З, 185 ч. 5, 187 ч. 4 КК України та призначено покарання :

- за ст. 185 ч. З КК України - три роки позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 5 України - сім років шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна;

- за ст. 187 ч. 4 КК України - вісім років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання вісім років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з 05 серпня 2012 року, тобто з часу фактичного затримання.

ОСОБА_13 визнано винуватим за ст. ст. 15 ч. 2., 185 ч. З., 185 ч. З КК України та призначено покарання :

- за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. З КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - один рік і шість місяців позбавлення волі:

- за ст. 185 ч. З України, із застосуванням ст. 69 КК України - два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_13 покарання - два роки три місяці п`ятнадцять днів позбавлення волі.

Обране обвинуваченому ОСОБА_13 покарання постановлено вважати відбутим, оскільки початок строку відбуття його обчислюється з 02 серпня 2012 року, з часу фактичного затримання, та звільнено його з-під варти у залі судового засідання.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу залишено тримання під вартою.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь :

- ОСОБА_15 - 1640 гривень матеріальної шкоди;

- ОСОБА_16 - 148 111 гривень матеріальної шкоди, 200 000 гривень моральної шкоди та 3 000 гривень витрат на правову допомогу;

- ОСОБА_17 - 1339 гривень матеріальної шкоди;

- ОСОБА_14 -13976 гривень матеріальної шкоди.

Також постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на користь - ОСОБА_14 - 33300 гривень матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_18 - 81 150 гривень матеріальної шкоди.

Крім того, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави 3058,80 гривень; солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на користь держави 470, 40 гривень; солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на користь держави 6071,78 гривень; ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на користь держави 7114,40 гривень, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь держави 7826, 40 гривень витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_11 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, з метою особистого збагачення шляхом вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, у січні 2012 року створив та очолив організовану групу, до складу якої завербував неодноразово судимих обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а у червні 2012 року залучив до організованої групи неодноразово судимого обвинуваченого ОСОБА_12 ..

З ціллю реалізації своїх злочинних намірів упродовж січня-липня 2012 року члени організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , діючи згідно спільно розробленого та погодженого плану, вчинили один розбійний напад, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та заволодінням майном у великих розмірах, три замахи на крадіжки чужого майна та дев`ять крадіжок чужого майна з проникненням у житло на території Івано-Франківської. Хмельницької та Вінницької областей.

Так, 31 січня 2012 року члени організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ-2108 під керуванням ОСОБА_19 , який не був обізнаний з їх злочинними намірами, з м. Вінниця приїхали у м. Коломию Івано-Франківської області до будинку АДРЕСА_6 . Близько 12 години дня, незаконно проникли у квартиру АДРЕСА_7 , звідки таємно викрали золоті вироби потерпілої ОСОБА_15 на суму 2460,00 грн. та жіночу сумку вартістю 50,00 грн., у якій знаходились документи потерпілої.

Продовжуючи злочинну діяльність 22 квітня 2012 року близько 06 години обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ-2108 під керуванням ОСОБА_19 , якому на той момент про вчинення злочину нічого відомо не було, прибули до будинку АДРЕСА_8 . Близько 08 години неподалік гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Орбіта» ОСОБА_11 здійснив напад на ОСОБА_20 , зокрема наніс йому удар рукою в обличчя, повалив на землю ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі, підбіг до ОСОБА_20 і наніс йому саперною лопатою удари по голові, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя у момент заподіяння. Після цього ОСОБА_11 зірвав з плеча ОСОБА_20 сумку, заволодівши майном останнього у великих розмірах, на загальну суму 14911 1, 00 грн.

Не припиняючи злочинної діяльності обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на автомобілі «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням останнього, 15 червня 2012 року близько 11 години з м. Вінниця прибули у м. Калинівка Вінницької області, де проникли у квартиру АДРЕСА_9 , звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_18 на загальну суму 841 50,00 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії 26 червня 2012 близько 11 години обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на автомобілі «Мерседес» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , з м. Вінниця прибули у м. Калинівка Вінницької області, де проникли у квартиру АДРЕСА_10 , звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_17 на загальну суму 2009,00 грн.

В подальшому обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на вищезазначеному автомобілі марки «Мерседес», під керуванням останнього, 28 червня 2012 року близько 11 години з м. Вінниця прибули у с. Котюжинці Калинівського району Вінницької області, та проникли в будинок за АДРЕСА_11 , звідки таємно викрали належне потерпілій ОСОБА_21 майно на загальну суму 88476,00 грн.

Надалі, а саме упродовж червня-липня 2012 член організованої групи обвинувачений ОСОБА_12 , згідно відведеної ролі, підшукував будинки на території Коломийського району Івано-Франківської області, власники яких перебувають на заробітках за межами України, з метою крадіжок їх майна.

Так, 07 липня 2012 року обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на тому ж автомобілі марки «Мерседес», керування яким здійснював обвинувачений ОСОБА_11 , з м. Вінниця прибули у Коломийський район Івано-Франківської області, де проникли у належний потерпілому ОСОБА_22 житловий будинок по АДРЕСА_12 , і таємно викрали майно потерпілого на загальну суму 5180,00 грн.

11 липня 2012 року обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , на згадуваному автомобілі «Мерседес» під керуванням ОСОБА_11 , з м. Вінниця прибули у с. Загайпіль Коломийського району Івано-Франківської області, де проникли до будинку АДРЕСА_13 , що належить потерпілій ОСОБА_23 , вирішивши, що вказана потерпіла спить. Проте довести злочинний умисел на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_23 до кінця, обвинувачені з незалежних від них причин не змогли, так як остання почула шум від руху, включила світло та стала кричати про допомогу, чим змусила обвинувачених втекти з місця події.

Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , тієї ж ночі, на тому ж автомобілі «Мерседес» під керуванням ОСОБА_11 з метою крадіжки майна потерпілого ОСОБА_24 , прибули у с. Малий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, там зняли частину огорожі та зайшли на подвір`я будинку і стали намагатися зламати віконну раму за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя натискної дії і через вікно проникнути у будинок. Побачивши у будинку потерпілого обвинувачені втекли з місця вчинення злочину, не довівши свого злочинного умислу на крадіжку майна до кінця з незалежних від них причин.

Надалі 26 липня 2012 року обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , на вищезазначеному автомобілі марки «Мерседес», керування яким здійснював обвинувачений ОСОБА_11 , з м. Вінниця прибули у м. Шаргород Вінницької області, де проникли до квартири АДРЕСА_14 , звідки таємно викрали майно потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 на загальну суму 13855,00 грн.

Крім вищенаведеного у цій квартирі обвинувачені знайшли запасні ключі від вхідних дверей, які викрали, зачинили ними вхідні двері, перенесли викрадене майно в автомобіль «Мерседес Віто» та приховалися з місця вчинення злочину.

Як і зазвичай, викраденим поділилися, частину продали, а виручені гроші використали на особисті потреби.

Щодо викраденого з квартири потерпілого ОСОБА_25 пістолета ударно-травматичної дії ІІМР калібру 9 мм. НОМЕР_3 , то обвинувачений ОСОБА_12 , без передбаченого законом дозволу переробив його, виготовивши з нього вогнепальну зброю, яку незаконно зберігав та носив.

Увечері 27 липня 2012 обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , на автомобілі марки «Мерседес», під керуванням ОСОБА_11 , знову приїхали у м. Шаргород Вінницької області, маючи на меті здійснити повторну крадіжку майна з квартири потерпілого ОСОБА_25 ..

Попередньо спланувавши та розприділивши ролі, обвинувачений ОСОБА_12 залишився в автомобілі неподалік будинку, а обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , відкривши вхідні двері викраденими напередодні ключами, біля 23 год. зайшли до квартири ОСОБА_25 та викрали майно потерпілих на загальну суму 46770,00 грн. З місця події втекли, зачинивши викраденими ключами вхідні двері вказаної квартири.

Наступного дня, 28 липня 2012 року близько 22 години, обвинувачені - члени організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_7 і ОСОБА_12 на згадуваному автомобілі марки «Мерседес» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_11 , з м. Вінниця приїхали у АДРЕСА_11 , та вчинили повторну таємну крадіжку майна потерпілої ОСОБА_21 на загальну суму 33300,00 грн.

Продовжуючи вчиняти злочини члени організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а також обвинувачений ОСОБА_13 , який до складу організованої групи не входив, 31 липня 2012 року на вищезазначеному автомобілі марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_11 , з м. Вінниця прибули у с. Загайпіль Коломийського району, де намагались проникнути в будинок потерпілої ОСОБА_27 , що по АДРЕСА_15 , вважаючи, що потерпіла спить, однак вона почула шум, включила світло, почала кликати на допомогу та кричати, а тому обвинувачені були вимушені втікати з місця події, не довівши свого злочинного умислу на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_27 до кінця з незалежних від них причин.

Не припиняючи злочинних дій, того ж вечора вказані члени організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , разом із обвинуваченим ОСОБА_13 , який до складу злочинного угрупування не входив, на тому ж таки автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_11 , приїхали у с. Малий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, де проникли у будинок ОСОБА_24 , що у АДРЕСА_16 , та таємно викрали майно потерпілого на загальну суму 36720,00 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу та залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , доповнену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та подану в його інтересах апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , думку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисників, які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги та заперечили апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 , доповнена апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 та подана в його інтересах апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Незважаючи на заперечення у поданих апеляційних скаргах обвинуваченими своєї вини, так і захисника ОСОБА_9 про зміну вироку, висновок суду про винуватість обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, 185 ч. 3, 5 КК України, ґрунтується на належно досліджених й правильно оцінених доказах.

Так, зокрема, по епізоду вчинення розбійного нападу на ОСОБА_20 вина обвинувачених доводиться, показаннями самого потерпілого, який вказав, що 22 квітня 2012 року коли направлявся від дому до свого гаража побачив ОСОБА_11 , який зрівнявшись з ним наніс удар рукою в обличчя, від якого впав на землю та нападник продовжував наносити йому удари, а при черговій спробі піднятись з землі на ноги із-за гаража вибіг ОСОБА_8 та саперною лопатою вдарив його спочатку по голові, а потім по руках, після чого забрали в нього сумку та втекли; показаннями ОСОБА_11 , який зазначив, що 22 квітня 2012 року він, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхали в м. Дунаївці Хмельницької області, де на території гаражного кооперативу спричинили потерпілому тілесному ушкодження та забрали в нього сумку; показаннями свідків ОСОБА_19 в тій частині, що возив на своєму автомобілі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в м. Дунаївці. Коли виходили з автомобіля біля гаражного кооперативу ОСОБА_8 брав саперну лопату. Після повернення ОСОБА_11 сказав, що вони пограбували валютчика. При цьому оплатив йому 1200 грн. за послуги; показаннями свідка ОСОБА_28 про здачу з обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 золотих виробів у ломбард м. Вінниці, показаннями свідка ОСОБА_29 ; протоколом огляду місця події від 22 квітня 2012 року, план-схемами та фототаблицями до нього; протоколом огляду речових доказів від 31 серпня 2012; висновком експерта № 816 від 09 жовтня 2012 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06 серпня 2012 року та таблицею-ілюстрацією, згідно яких потерпілий ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка напала на нього; протоколом очної ставки ОСОБА_20 та ОСОБА_8 , де останній підтвердив факт розбійного нападу на ОСОБА_20 в групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 із розприділенням ролей; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 04 жовтня 2012 року та довідкою до нього про впізнання потерпілим ОСОБА_11 ; висновком судово-медичного експерта № 84 від 22 квітня 2013 року; довідкою слідчого СВ УМВСУ в Хмельницькій області про результати аналізу інформації про з`єднання абонентів; протоколом відтворення обстановки та обставин події від 07 серпня 2012 року, де ОСОБА_8 відтворив обставини вчиненого ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 нападу на ОСОБА_20 ; протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_8 від 08.08.2012 року.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вказаного злочину, оскільки він у той час перебував в іншому місці, спростовуються зазначеними вище доказами. Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги показання свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які стверджували, що упродовж шести днів спільно із ОСОБА_7 обробляли три городи у м. Хмельницькому, оскільки зазначені свідки дали суду не чіткі та не послідовні показання щодо фактичних, які суперечать одні одним та сукупності інших доказів. Крім того, зазначені свідки є родичами обвинуваченого ОСОБА_7 , що може свідчити про їх упередженість.

Суд першої інстанції дав оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що ОСОБА_7 зізнався у вчиненні зазначеного злочину через психологічний та фізичний тиск на нього працівниками міліції, що спростовується показаннями свідка ОСОБА_32 , яка зазначила, що за час здійснення нею досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, скарг на дії працівників міліції, зокрема, на їх психологічний та фізичний тиск, не заявляли.

Оцінивши наведені докази суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність тверджень ОСОБА_7 та його захисника про непричетність до розбійного нападу на гр. ОСОБА_20 .

По епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_17 , всупереч запереченням обвинуваченого ОСОБА_7 , його вина підтверджується заявою самого потерпілого та його показаннями; протоколом огляду місця-події від 26.06.2012 року, план-схемами до нього та довідкою; явкою з повинною ОСОБА_11 від 30.08.2012 року, у якій він зізнався у вчиненні в кінці червня 2012 року ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 крадіжки з квартири на 1 поверсі п`ятиповерхового будинку у м. Калинівка Вінницької області; явкою з повинною самого ОСОБА_7 від 30.08.2012 року та протоколом його допиту від 25.09.2012 року.

Що стосується епізоду вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_21 , причетність до якої ОСОБА_7 теж заперечує, слід зазначити, що його вина доводиться показаннями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили факт вчинення ними спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказаної крадіжки; заявою про вчинення злочину та показаннями самої потерпілої; протоколом огляду місця події від 01.07.2012 року та довідкою до нього; явкою з повинною ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про вчинення ними крадіжки з будинку в одному із сіл Калинівського району Вінницької області.

Крім того, слід зазначити, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не міг вчинити вказаного злочину як і інших інкримінованих йому епізодів крадіжок, оскільки стосовно нього було встановлено адміністративний нагляд та згідно встановлених правил він щочетверга відмічався у Зарічанському відділі міліції спростовується показаннями свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які зазначили, що ОСОБА_7 неодноразово допускав порушення адміністративного нагляду, за що був притягнутий до відповідальності за ст. 187 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи адміністративного нагляду ОСОБА_7 ..

Заперечує ОСОБА_7 і свою причетність до вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_22 , однак його вина у вчиненні вказаного злочину підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_11 ; свідка ОСОБА_34 ; протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин потерпілого ОСОБА_22 та його показаннями; протоколом огляду місця події від 07.07.2012 року та фототаблицями до нього; протоколом добровільної видачі від 08.08.2012 року.

Причетність ОСОБА_7 всупереч його запереченням до вчинення крадіжки 26 липня 2012 року у потерпілого ОСОБА_25 , доводиться показаннями ОСОБА_11 , які підтвердив і обвинувачений ОСОБА_12 ; показаннями потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ; протоколом огляду місця події від 29.07.2012 року; протоколами обшуків від 03.08.2012 року; висновками експертів від 22.08.2012 року та 28.08.2012 року; протоколом явки з повинною ОСОБА_8 ; явкою з повинною, протоколами допиту ОСОБА_7 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки 28 липня 2012 року у потерпілої ОСОБА_21 , підтверджується показаннями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; заявою потерпілої ОСОБА_21 та її показаннями; протоколом огляду місця події від 31.07.2012 року; висновком експерта № 254-т від 28.08.2012 року та від 17.08 2012 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_35 ; протколом обшуку від 03.08.2012 року.

Причетність ОСОБА_7 всупереч його запереченням до вчинення замаху на крадіжку 12 липня 2012 року у потерпілого ОСОБА_24 , доводиться протоколам відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 від 04.08.2012 року, під час яких вони відтворили обставини вчинення з ОСОБА_7 12.07.2012 року замаху на крадіжку майна ОСОБА_24 .

Слід зазначити, що доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченими про непричетність до вчинення інкримінованих їм злочинів були предметом дослідження в суді першої інстанції. Суд дав належну оцінку в сукупності досліджених та перевірених у справі доказах.

Оцінивши наведені докази суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність тверджень ОСОБА_8 про вчинення ним відносно потерпілого ОСОБА_20 діяння, передбаченого ст. 121 КК України, а про безпосередню участь ОСОБА_8 у розбійному нападі на гр. ОСОБА_20 .

Відповідну оцінку також дав суд твердженням ОСОБА_8 про дачу ним зізнавальних показань по інших злочинах під тиском працівників міліції, які спростовуються оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження прокуратури Хмельницької області, яка проводила перевірку заяви ОСОБА_8 і не виявила в діях працівників міліції складу злочину, а також актом його медичного огляду від 06 серпня 2012 року, згідно якого останній здоровий і тілесних ушкоджень у нього не виявлено.

Заперечення вини обвинуваченими слід вважати способом захисту.

Цілком обґрунтовано суд першої інстанції прийшов до висновку про входження ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 до складу організованої групи. Так, із ч. З ст. 28 КК України випливає, що злочин вважається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні чи вчиненні брали участь декілька осіб (три та більше), котрі попередньо зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. До обов`язкових ознак, які характеризують цей вид злочинного об`єднання, належать: кількісний склад учасників групи - у ній має бути не менше від трьох учасників (членів); стійкість групи; наявність між ними спільної мети - вчинити не менше двох злочинів; наявність єдиного плану щодо сумісного вчинення цих Злочинів; розподіл функцій учасників групи для реалізації єдиного плану вчинення злочинів; усі учасники поінформовані про наявність єдиного плану вчинення злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, стійкості, обізнаності, чіткій координації дій та згуртованості вказаного злочинного формування сприяла та обставина, що її учасники були знайомі між собою, разом відбували покарання у місцях позбавлення волі, мали спільні плани на вчинення злочинів, про що свідчать і характер участі її членів у кожному із злочинних епізодів та незначні проміжки часу між подіями, що підтверджує плановість в діяльності групи, обізнаність кожного з її членів із злочинними намірами, усвідомлення незаконності своїх умисних дій та бажання настання злочинних наслідків.

В апеляційній скарзі прокурор вважає прийняте рішення судом про виключення з обвинувачення ОСОБА_8 епізоду крадіжки 28.07.2012 року майна ОСОБА_21 з порушенням вимог ст. 374 КПК України. Однак доводи прокурора є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове слідство і судовий розгляд в цій частині проведені з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Суд першої інстанції дав оцінку показанням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про непричетність ОСОБА_8 до вчинення крадіжки майна ОСОБА_21 28.07.2012 року, які ними були викладені і в своїх письмових заявах про вчинення злочинів (т.7 а.с. 186, т. 4 а.с. 8.).

Перед початком апеляційного розгляду прокурор не підтримав та не заявив клопотання про дослідження доказів викладених у апеляційній скарзі.

Інші доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі про порушення норм КПК при прийнятті рішення судом першої інстанції є такими, що не могли вплинути на правильне та законне рішення судом і не є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Висновки суду першої інстанції належно вмотивовані. Вони підтверджені доказами, які суд ретельно перевірив і належно оцінив. В апеляційних скаргах засуджених, захисника та прокурора не наведено інші докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції.

Щодо призначеного обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, то слід зазначити, що воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. При цьому, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ними правопорушень, особи винних, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Зокрема те, що вони у вчинених злочинах щиро не розкаялися, мають задовільний стан здоров`я, за місцем проживання та за попереднім місцем ув`язнення характеризувалися позитивно, не бажають відшкодовувати заподіяну шкоду, а також обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочинів під час непогашеної судимості.

Зазначене покарання є необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування вироку.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 , доповнену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та подану в його інтересах апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Коломийського міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2