Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кравченка С.І.,

суддів: Лагнюка М.М., Франтовської Т.І.,

за участю прокурора Таргонія О.В.,

при секретарі Холявчук А.А.,

розглянула в судовому засіданні 16 жовтня 2014 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора, який брав участь при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та потерпілої ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в м. Тернопіль та проживає по АДРЕСА_1, громадянку України, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та звільнено від призначення покарання за цією статтею.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 887, 5 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 7 серпня 2012 року близько 14 год., перебуваючи між будинком №28 по вул. І. Мазепи та будинком №2 вул. Львівській в м. Тернопіль на ґрунті особистих неприязних стосунків, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, вдарила рукою ОСОБА_1 в плече, внаслідок чого остання впала. В результаті падіння ОСОБА_1 отримала ушкодження м'яких тканин правого стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 11 грудня 2013 року вирок місцевого суду скасовано, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 закрито на підставі ч.1 ст. 284 КК України за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, суд послався на те, що вона діяла в межах необхідної оборони, а тому її дії не можуть бути кримінально караними.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує на неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінально процесуального закону. Зазначає, що судом було неправильно застосовано ст. 36 КК України, а ухвала апеляційного суду не відповідає положенням ст. 419 КПК України.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує на неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінального процесуального закону. Зазначає, що апеляційний суд необґрунтовано закрив провадження на підставі ст. 284 КПК України, а тому ухвала апеляційного суду не відповідає положенням ст. 419 КПК України. Крім того стверджує про необхідність вирішення цивільного позову по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційні скарги прокурора та потерпілої, обговоривши доводи, викладені в касаційних скаргах та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно з ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

За ч. 3 ст. 419 КПК України при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі суду апеляційної інстанції має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.

Як убачається з ухвали апеляційного суду, зазначених вимог закону в цій справі належним чином не було виконано.

Із матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_2 було визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, а саме у спричиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження. Цей висновок суд зробив, оцінивши та дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності на підставі показань самої потерпілої, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та даних, які містяться у висновку судово-медичного експерта щодо механізму заподіяння удару потерпілій.

Разом із тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції без проведення судового слідства дала іншу порівняно із судом першої інстанції оцінку показанням вказаних свідків. При цьому апеляційний суд не дав належну оцінку висновку судово-медичного експерта №2021 від 08 серпня 2012 року, який підтвердив наявність у потерпілої тілесних ушкоджень різних частин тіла, та не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо механізму їх утворення.

Як вбачається з ухвали, суд апеляційної інстанції встановив, що обвинувачена у відповідь на неправомірні дії ОСОБА_1, захищаючись виставила руки перед собою, а потерпіла наштовхнулась на них, внаслідок чого впала та отримала тілесні ушкодження.

Так, відповідно до ст. 36 КК України необхідна оборона - це дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Таким чином, апеляційний суд встановивши, що ОСОБА_2 перебувала у стані необхідної оборони, не вказав на наявність активних дій, вчинених нею з метою захисту, і тим самим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

Отже, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого слід належно оцінити всі фактичні обставини справи, повно та всебічно перевірити, у тому числі й за необхідності проведення судового слідства, всі доводи поданих на вирок апеляцій та доводи, наведені у касаційних скаргах.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 434-439 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 грудня 2013 року щодо ОСОБА_2 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

підпис підпис підпис

С.І. Кравченко М.М. Лагнюк Т.І. Франтовська

Згідно з оригіналом

Суддя С.І. Кравченко