Справа №1-30/07
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

Смт.Любешів 04
квітня 2007 року

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням

судді Хомича
В. І.,

з участю
секретаря Михалик
Г. В.,

прокурора Купріянчика
В. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Любешів кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого майстром лісу
Білоозерського лісництва ДП «Любешівське ЛМГ», раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч.2 ст. 191, ч.І ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, працюючи на посаді майстра лісу
Білоозерського лісництва Державного підприємства «Любешівське лісомисливське
господарство», будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим
становищем, на ввіреному йому обході № 7 кварталі № 5 Білоозерського лісництва
ДП «Любешівське ЛМГ» діючи в інтересах ОСОБА_2. в грудні 2006 року надав дозвіл останньому на заготівлю
паливних дров, на підставі чого ОСОБА_2. було зрізано дев'ятнадцять дерев
породи береза, чим завдано збитків державі в особі ДП «Любешівське ЛМГ» на суму
3836,36 гривень.

Крім того, він же, 26 грудня 2006 року будучи службовою особою, перебуваючи
на посаді майстра лісу Білоозерського лісництва ДП «Любешівське ЛМГ» з метою
приховування злочину та уникнення від кримінальної відповідальності, склав
завідомо неправдивий документ - протокол №8/38 про адміністративне
правопорушення вимог лісового законодавства на громадянина ОСОБА_3. внісши до
нього завідомо неправдиві відомості.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в інкримінованому йому злочині
визнав повністю і показав, що працював на посаді майстра лісу Білоозерського
лісництва ДП «Любешівське ЛМГ» з березня 2004 року. В його обов'язки входить
зокрема охорона та захист лісу, дотримання правил відпуску лісу, рубок,
вживання заходів по виявленню та недопущенню незаконної лісопорушень та інше.
На початку грудня 2006 року до нього як до майстра лісу звернувся ОСОБА_2. з
проханням продати 6-7 кубів дров, нащо він погодився і вони домовились між
собою про оплату, а саме ОСОБА_2. за 6-7 кубів паливних дров мав йому особисто
дати 10 мішків пшеничних висівок. Крім того повідомив ОСОБА_2. проте, що
розрахунок він має провести лише з ним, а не з лісгоспом і в контору
Білоозерського лісництва йти немає потреби, на що ОСОБА_2. погодився. Після
чого він пояснив останньому, де саме можна заготовити паливні дрова, і

ОСОБА_2. поїхав на
вказану ділянку для заготівлі
дров. В той же день ввечері
до нього додому приїхав ОСОБА_2.
і привіз 10 мішків висівок. Пізніше 26 грудня 2007 року він разом з
помічником лісничого ОСОБА_4. проходили по кварталу №5 виділу №7, де побачили
ОСОБА_3. та ОСОБА_5., які знаходились на ділянці, де була здійснена порубка
лісу. Після чого ОСОБА_4. повідомив керівництво Білоозерського лісництва про
незаконну порубку лісу та запропонував ОСОБА_3. написати пояснення, але
останній відмовився. На слідуючий день знаючи, що дана порубка була здійснена
ОСОБА_2., з метою уникнення відповідальності склав на ОСОБА_3. завідомо
неправдивий протокол про адміністративне правопорушення вимог лісового
законодавства і передав його керівництву Білоозерського лісництва. У скоєному
розкаюється, обіцяє у подальшому подібного не вчиняти.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, його винність у вчиненні злочину
доведена також доказами, зібраними під час досудового слідства, які є
допустимими, об'єктивними, відповідають фактичним обставинам справи і не
оспорюються в суді, і які суд покладає в основу обвинувачення .

Так, з акту обстеження місця лісопорушення від 03.01.2007 року вбачається,
що в обході №5 виділу №7 Білоозерського лісництва ДП «Любешівське ЛМГ» виявлено
свіжоспиляні пні дерев берези сироростучої діаметрами по 20 см 5 штук, по 24 см
- 4 штуки, по 28 см - 4 штуки, по 32 см - 6 штук, всього 19 дерев (а.с.22).

З протоколу №8/38 про адміністративне правопорушення вимог лісового
законодавства від 26.12.2006 року, який склав майсте лісу обходу №7 ОСОБА_1.
вбачається, що ОСОБА_3 вчинив незаконну порубку дерев породи береза сироростуча
в кількості 19 дерев (а.с.42).

З
пояснень на досудовому слідстві свідок ОСОБА_3. показав, що в середині грудня
2006 року звернувся до майстра лісу Білоозерського лісництва ОСОБА_1. за
дозволом на заготівлю лісоматеріалу для виготовлення кінних саней. 21 грудня
2006 року разом зі своїм зятем ОСОБА_5. поїхали на кінній підводі в урочище
«Вжище», під час пошуку лісодеревини, виявили вирізану ділянку. Пізніше до них
підійшли ОСОБА_1. та помічник лісничого ОСОБА_4. і наказав писати пояснення чи
заготовляли дрова, нащо він відмовився. Вказав, що лісопорушень не вчиняв і не
знає хто саме здійснив порубку лісу в даній ділянці.

Відповідно до посадової інструкції майстра лісу ОСОБА_1., на нього
покладені службові обов'язки, зокрема: здійснювати контроль за правильністю
лісокористування, охорону та захист лісу, дотримуватись правил відпуску лісу,
рубок, догляду, сінокосіння, випасу худоби і інших видів користування та
приймати необхідні міри по виявленню і недопущенню лісопорушень, затримувати
лісопорушників і накладати арешт на незаконно добуту деревину, складати акти
лісопорушень (а.с.28).

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_1. слід кваліфікувати за ч.2 ст. 191 КК
України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм
службовим становищем, та за ч.І ст.366 КК України, як складання та внесення
службовою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого ним злочину, а також обставини, що пом'якшують чи
обтяжують відповідальність.

Пом'якшуючими
обставинами є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання суд не вбачає.

Крім того, суд враховує дані про особу підсудного, який
по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної
відповідальності притягується вперше, і вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому покарання слід
призначити в межах санкції статтей, за яким він притягується до
відповідальності у вигляді обмеження волі із застосуванням вимог ст.ст. 70, 75,
76 КК України.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.І
ст.366 КК України, призначивши покарання

за ч.2 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк
два роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з відповідальністю за
збереження матеріальних цінностей строком на один рік;

за ч.І ст.366 КК України у виді обмеження волі на строк один рік з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з відповідальністю за збереження
матеріальних цінностей строком на один рік;

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді обмеження
волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
відповідальністю за збереження матеріальних цінностей строком на один рік.

На
підставі ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1. від відбування
основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтись
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи по місцю проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Любешівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.