Справа № 359/4383/15-к
Провадження № 1-КП/359/257/2015
У Х В А Л А
3 липня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю потерпілого ОСОБА_5 ,

за участю представника потерпілого ОСОБА_6 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002158 від 07.11.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого виконавчим директором ФГ "Альта Вікторія", депутата Баришівської районної ради Київської області 6 скликання, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив :
19.05.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002158 від 07.11.2014 року щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою судді від 20.05.2015 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про залучення своїм представником, адвоката ОСОБА_6 .

В порядку п. 8 ч. 1 ст. 56, ст. 58, суд ухвалив залучити в якості представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

Потерпілий та його представник, вважали за можливе призначити кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду. Існуючи суперечності в обвинувальному акті та матеріалах, які додані до обвинувального акту, вважали за можливе усунути під час судового розгляду у разі його призначення.

Обвинувачений заперечував щодо призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, та вважав за необхідне повернути обвинувальний акт до Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 вважав за неможливе призначення до судового розгляду даного обвинувального акту, у підготовчому засіданні, звернув увагу на численні порушення норм чинного КПК України, допущенні службовими особами Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області та Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київський області, при здійсненні досудового розслідування. Вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

1. Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та уповноважений: як процесуальний керівник, згідно п. 13 ч. 2 даної статті, затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувального акту.
Серед повноважень прокурора, який не є процесуальним керівником на прийняття процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, немає повноважень, права затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувальний акт.
Частиною 1 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Відповідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування. В реєстрі матеріалів досудового розслідування додаток, до обвинувального акту, розділ ІІ "Прийняті в ході розслідування процесуальні рішення" за № 1 зазначено "внесення відомостей до ЄРДР 07.11.2014р.", за № 3 зазначено "постанова про призначення прокурора 07.11.2014р.".
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0002158 від 13.11.2014р. прокурорами в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , що не узгоджується з постановою прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури, щодо визначення процесуального керівника у кримінальному провадженні.
Відповідно до постанови від 07.11.2014 р. прокурор Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області радник юстиції ОСОБА_9 , постановив - визначити старшого прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_8 який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002158 у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування додаток, до обвинувального акту, розділ ІІ "Прийняті в ході розслідування процесуальні рішення" відсутні дані про прийняте рішення під час досудовогорозслідування, щодо визначення групи прокурорів та старшого групи у здійсненні повноважень прокурора у кримінальному провадженні №0002158 у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. На момент розгляду у підготовчому судовому засіданні даного кримінального провадження, такі процесуальні рішення в матеріалах кримінального провадження також відсутні.
Отже, підсумовуючи вищенаведене судом встановлено, що у кримінальному провадженні №0002158 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , прокурор Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_2 , не наділений повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а тому він не мав права затверджувати обвинувальний акт. За таких обставин, обвинувальний акт не є законним, оскільки порушені вимоги п. 13 ч. 2 ст. 36 та ч. 1, ч. 3 ст. 291 КПК України.
2. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

День повідомлення про підозру впливає на строки досудового розслідування, відповідно до ст. 219 КПК України, які починають обраховуватися з наступного дня після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, у розумінні ч. 5 ст. 115 КПК України.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування, розділ ІІ "Прийняті в ході розслідування процесуальні рішення", за № 11 записано "Повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України 04.03.2015р. прокурор Київської області.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 повідомлення про підозру було вручено 04.03.2015 р., то перебіг строку досудового розслідування розпочався з 05.03.2015 р., і закінчується 05.05.2015р.
Строки досудового розслідування закінчуються з моменту коли прокурором буде прийняте одне з таких рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Відповідно до п. 3 ч. 2 вказаної статті, орган досудового розслідування звернувся до суду з обвинувальним актом.
Разом з тим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 затверджений прокурором лише 15.05.2015 р.
Згідно ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках передбачених ч. 3 ст. 333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі і (розшукові) дії проведені з порушенням цього правила є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що строки досудового слідства не продовжувались. Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування доданого обвинувального акту, таке процесуальне рішення не приймалось.
Таким чином проведені слідчі дії ст. слідчим ОСОБА_11 після 05.05.2015 р., а саме протокол допиту свідка ОСОБА_12 та протокол огляду місця події від 08.05.2015р., постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 10.05.2015 р., слід вважати недійсними оскільки вони вчинені поза межами граничного строку досудового розслідування.
3. Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_3 складено і підписано прокурором Київської області 04 березня 2015 року, а вручене ст. слідчим ОСОБА_13 лише 17 березня 2015 року.
Відповідно ч. 1 ст. 42 КПК України - підозрюваним є особа якій у порядку передбаченими статтями 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 42 та ст. 278 КПК України передбачено, що вручення повідомлення про підозру у спосіб передбачений для вручення повідомлень може застосовуватись виключно у випадку не встановлення місцезнаходження особи, тобто переховування її від слідчого, то слідчий або прокурор оголошує в розшук. Інформація про переховування ОСОБА_3 чи оголошення його в розшук у реєстрі досудового слідства відсутня.
Отже, повідомлення про підозру ОСОБА_3 має бути здійснене (складення, повідомлення, вручення, роз`яснення прав підозрюваного) прокурором чи слідчим виключно в день його складення, тобто 04.03.2015 р.
Цього вимагає також ст. 116 КПК України, де зазначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. А тому вручення повідомлення про підозру наступного дня за днем його складення є недійсною процесуальною дією виконаною поза граничним строком, а отже за відсутності права на її вчинення.
Подальше вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру 17 березня 2015 року ст. слідчим ОСОБА_13 складене і підписане прокурором Київської області від 04.03.2015 р. є незаконним.
4. Суд також вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 даної статті, в обвинувальному акті повинні міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, фактичні обставини кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення, відповідно до закону, є самостійними та обов`язковими складовими частинами обвинувального акту, які не можуть підміняти одна одну.

У той же час, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з даного обвинувального акту вбачається, що він не містить повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме щодо часу скоєння кримінального правопорушення , та назви марки транспортного засобу мотоцикла на якому їхав потерпілий.
Так, в обвинувальному акті в встановлених досудовим розслідуванням обставинах указаний час дорожньо-транспортної пригоди 14 год. 50 хв., а в реєстрі, доданому до обвинувального акту, у розділі І під № 1 зазначена реєстрація кримінального правопорушення в ЄО в 14 год. 45 хв., що свідчить про не відповідність інформації стосовно викладу фактичних обставин, яку прокурор вважає доведеним, враховуючи той факт, що реєстрація кримінального правопорушення не могло бути, раніше повідомлення про пригоду, а ніж сталася подія.
Також невстановлена точна правильна марка мотоцикла. В обвинувальному акті, в частині встановлених обставин указано, що "зіткнувся з мотоциклом марки "Піаджіо". В реєстрі матеріалів досудового розслідування, розділ 1 за № 3 записано "протокол огляду та затримання транспортного засобу". Як вбачається з витягу кримінального провадження № 0002158, у фабулі зазначено, що зіткнення відбулось з мотоциклом марки "ПІАГІО". У висновку автотоварознавчої експертизи, яка проводилась досудовим слідством на підставі постанови від 28.11.2014 р., вказана марка мотоцикла потерпілого як "PIAGGIO RUNNER ST 200". Дана обставина свідчить про невідповідність інформації викладеної в обвинувальному акті, та інформації встановленої експертами, в частині викладу фактичних обставин, яку прокурор вважає доведеним, враховуючи той факт, що експертний висновок був складений ще 05.12. 2014 року, а обвинувальний акт складено значно пізніше 15.05.2015 р., в якому слідчий та прокурор мали виходити із встановлених досудовим слідством обставин.
Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82).

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчиненні кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування (ст. 214 КПК України), помітка про ознайомлення сторони захисту, потерпілого з матеріалами досудового розслідування до його завершення, інформацію про кожну проведену слідчу (розшукову) дію, данні про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України).
У порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, відсутні повідомлення про початок досудового розслідування та повідомлення про закінчення досудового розслідування.

Крім того, у даному реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено, що у даному кримінальному провадженні приймав участь захисник ОСОБА_4 , відсутні данні про ознайомлення захисника ОСОБА_4 з матеріалами досудового розслідування.

Невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування вищевказаних даних, тягне за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

Отже, всі вищенаведені обставини, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 278, 291, 314, 315, 316, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 395 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002158 від 07.11.2014 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - повернути прокурору Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом двох тижнів з дня проголошення ухвали.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Бориспільського
міськрайоного суду ОСОБА_1