У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів палати Верховного Суду України

з
кримінальних справ у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Редьки А.І., Жука
В.Г.

за участю прокурора

Глибченко Т.Г.

та адвоката

ОСОБА_12

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за касаційними
скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4. на вирок
Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Житомира ,не судимого,

- за ч.2 ст.15 і п.12 ч.2 ст. 115 КК України із застосуванням ст.69
КК України на 6 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.296 КК
України на 4 роки позбавлення волі, а на
підставі ст.70 КК України остаточно
визначено покарання за сукупністю злочинів 6 років позбавлення волі;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження,

уродженця
та жителя міста Баранівка,

Житомирської обл., не судимого,

- за ч.2 ст.15 і п.12 ч.2 ст. 115 КК України із застосуванням ст.69
КК України на 5 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі, а на підставі
ст.70 КК України остаточно визначено
покарання за сукупністю злочинів 5 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними в хуліганстві щодо потерпілого ОСОБА_4. та в
замаху на вбивство ОСОБА_3

Як визнав встановленим суд, ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. 25 лютого 2005 року, близько 13-ої години, в місті
Баранівка Житомирської області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, слідували до ОСОБА_5.,
який проживав у цьому населеному пункті по вАДРЕСА_1, і зустрівши по дорозі мешканця міста Баранівка ОСОБА_4, вирішили, діючи з хуліганських
мотивів, познущатися над
ним в будинку ОСОБА_5. Для цього під надуманим приводом - нібито для з'ясування обставин щодо крадіжки ним
особистих речей ОСОБА_5. , завели
ОСОБА_4. в будинок ОСОБА_5., в якому крім господаря вже знаходився пенсіонер ОСОБА_3.

В будинку, незважаючи на присутність господаря - ОСОБА_5. та його сусіда ОСОБА_3, проявляючи байдужність, що в другій
половині будинку, за стіною, проживає сім'я ОСОБА_6,
ОСОБА_1., знаючи про це,
оскільки неодноразово до цього дня приходив до ОСОБА_5., та
знаючи, що ОСОБА_4. за станом свого здоров'я з дитинства перебував на обліку у психіатра, навчався у
спеціальній школі
інтернаті, із
хуліганських спонукань, діючи узгоджено із ОСОБА_2., який є його
зятем, з особливою зухвалістю та винятковим
цинізмом, застосовуючи фізичну силу почали знущатись
над ОСОБА_4, який перебував у безпорадному стані через психічну хворобу і не
міг себе захистити. Незважаючи на прохання, плач та крики ОСОБА_4. припинити насильство, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. продовжили наносити удари руками та ногами в різні частини тіла ОСОБА_4., примушували його
віджиматися від підлоги, наносили
удари паском по тулубу та сідницях. Потому примусили його зняти верхній одяг і по черзі продовжили наносити удари паском по сідницях ОСОБА_4.,
спричиняючи йому страждання та біль.

Присутній в будинку ОСОБА_3. зробив
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 зауваження, щоб ті припинили знущання над ОСОБА_4 А тому, з метою позбавлення ОСОБА_3 бути очевидцем їх знущання над ОСОБА_4, ОСОБА_1.
дав ОСОБА_3. 20 гривень та попросив піти і придбати хліб та рибу.

ОСОБА_3. пішов з будинку ОСОБА_5. в магазин, а
ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
діючи узгоджено, продовжили мордувати
потерпілого ОСОБА_4.

У зв'язку з тим, що протягом
години хуліганськими діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
крім знущання над потерпілим ОСОБА_4, був грубо порушений громадський порядок в
будинку, де в другій його половині не могла спокійно відпочивати інша сім'я, господар цього помешкання ОСОБА_7
повідомив черговому Баранівського райвідділу
міліції про обставини порушення
громадського порядку, зустрівши прибулих до вказаного будинку працівників міліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яким на місці додатково пояснив про підстави виклику
міліції і показав, де знаходиться вхід
до помешкання ОСОБА_5. Працівники
міліції разом з потерпілим ОСОБА_4 вийшли з будинку і наказали йому йти додому.

Після того, як ОСОБА_4. залишив помешкання ОСОБА_5. ОСОБА_1., ОСОБА_2. та інша особа, щодо якої кримінальну справу закрито у зв'язку зі смертю згідно п.8 ст.6 КПК
України ( т. 2, а.с.89-90), вважаючи, що
працівників
міліції викликав ОСОБА_3., який під час вчинення ними насильницьких дій щодо ОСОБА_4. робив їм
зауваження, вирішили вбити ОСОБА_3 з мотивів
помсти за виклик працівників міліції.

І коли, близько 14-ої години, ОСОБА_3.,
повернувшись з магазину, зайшов в будинок ОСОБА_5., ОСОБА_1., будучи об'єднаним з ОСОБА_2. та іншою особою єдиним
умислом, спрямованим на позбавлення
потерпілого життя, висловивши
дорікання ОСОБА_3., що той викликав міліцію,
і, не зважаючи на заперечення, завдав
йому удар кулаком в голову. Потому
всі, з метою приведення ОСОБА_3
у
безпорадний стан, почали руками і
ногами, а інша особа - палицею,
завдавати йому численні удари в різні частини тіла, в тому числі й в
голову. Коли ОСОБА_3. впав, ОСОБА_1. завдав йому удар молотком в голову, а ОСОБА_2., в цей час, продовжував
побиття потерпілого, завдаючи йому удари руками і ногами в різні частини
тіла. Потому ОСОБА_2. і ОСОБА_1. перенесли потерпілого на ліжко і продовжили його побиття, оскільки інша особа кричала “ не давайте йому встати
, бо нам капут”. Однак ОСОБА_2. і
ОСОБА_1. не довели свій злочинний намір до кінця з
причини, що не залежали від їх волі, оскільки в будинок зайшла дружина ОСОБА_3-ОСОБА_10 і підняла галас, тому спільники вимушені
були залишити вказане помешкання.

Внаслідок таких злочинних дій
спільників потерпілому ОСОБА_3. заподіяні вказані у вироку тяжкі тілесні
ушкодження за ознакою
небезпечності для життя в момент
заподіяння.

На
вирок подані касаційні скарги.

Засуджений ОСОБА_2. вказує на те, що суд без
достатніх підстав визнав його винним в
хуліганстві, вчиненому щодо ОСОБА_4. та в замаху на вбивство ОСОБА_3, мотивуючи
тим, що він не причетний до побиття цих потерпілих і у справі відсутні докази
його винуватості, а досудове слідство і
судовий розгляд у справі проведено неповно і однобічно, з порушенням вимог кримінально-процесуального
законодавства, і приводить відповідні доводи з цього приводу. На його переконання, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на припущеннях і на сумнівних доказах, в тому числі й на
показаннях потерпілих в стадії досудового слідства від яких вони в подальшому
відмовились. Твердить, що суд не дав
належної оцінки його показанням, не з'ясував належним чином всіх обставин
справи. Приводить також доводи незаконності ухвали апеляційного суду, якою
скасовано вирок місцевого суду, покликаючись , зокрема, на те, що суд
апеляційної інстанції, ухвалюючи таке рішення, вийшов за межі апеляції
прокурора. Просить, за змістом
скарги, вирок скасувати, а справу провадженням закрити за недоведеністю його
участі у вчиненні злочинів.

Засуджений ОСОБА_1. зазначає, що при розслідуванні
справи і при її судовому розгляді обставини того, що сталось, з достатньою
повнотою встановлені не були, що призвело до неправильної кваліфікації його
дій. Вказує на те, що в нього не було
умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_3 і у справі відсутні докази його
винуватості у вчиненні цього злочину, а досудове слідство і судовий розгляд у
справі проведено неповно, однобічно, з обвинувальним ухилом і порушенням норм
кримінально-процесуального законодавства.
Не погоджується також з висновками суду про побиття ним потерпілого ОСОБА_4. і приводить
з приводу цього відповідні доводи. Висновки суду, на його переконання, не
відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на сумнівних доказах та
припущеннях. Одночасно вказує на суворість призначеного йому покарання,
покликаючись на те, що до кримінальної відповідальності він притягується
вперше, позитивно характеризується, має на утриманні дружину, яка є інвалідом
другої групи, потерпілі з ним помирилися і ніяких претензій не мають. З
урахуванням таких приведених доводів, просить суд касаційної інстанції, за
змістом скарги, вирок щодо нього змінити
із звільненням його з-під варти.

Потерпілі ОСОБА_3.і ОСОБА_4. вказують на те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1
безпідставно засуджено за замах на вбивство, оскільки, за змістом скарги, вони
не причетні до їх побиття і вони до них ніяких претензій не мають. З
урахуванням таких приведених доводів порушують питання про прийняття судом касаційної інстанції відповідного
рішення.

Заслухавши
доповідача, захисника засуджених-адвоката ОСОБА_12, який підтримав касаційні
скарги, міркування прокурора про законність та обгрунтованість вироку і просила
виключити з мотивувальної частини вироку посилання на прізвище ОСОБА_5., перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що у
задоволенні таких слід відмовити.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у вчиненні вказаних злочинів щодо потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_3 є
обгрунтованими.

Викладені у касаційних скаргах
засуджених та потерпілих доводи про те,
що досудове слідство і судовий розгляд у справі проведені необ'єктивно і
неповно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і
грунтуються на недостатньо досліджених
доказах, є безпідставними.

Як
встановлено перевіркою матеріалів кримінальної справи, досудове слідство і
судовий розгляд у ній проведені з дотриманням вимог кримінально-процесуального
законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин
справи. Викладені у вироку висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 у вчиненні вказаних злочинів
щодо потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і
підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку
доказами. А зокрема, їх винність підтверджується показаннями потерпілих в
стадії досудового слідства та ряду вказаних у вироку свідків, матеріалами огляду місця події, даними
протоколів інших слідчих дій.

Апеляційний
суд ретельно перевіряв в судовому засіданні доводи засуджених, аналогічні тим,
що викладені у касаційних скаргах про те, що
вони не причетні до побиття потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_3 і у них не
було умислу на вбивство останнього.

Викладені
у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними, направленими на
уникнення відповідальності за скоєне,
колегія суддів розцінює аргументованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Суд
обгрунтовано, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у вчиненні
вказаних злочинів щодо потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_3, послався на показання
останніх в стадії досудового слідства,
котрі давали детальні пояснення про
обставини побиття їх саме ОСОБА_2. і ОСОБА_1, а також детально розкрили роль
кожного з них.

Вони
(потерпілі), викриваючи ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 у вчиненні вказаних злочинів, детально розповідали слідчим органам про
обставини зустрічі з ними у другій половині дня 25 лютого 2005 року в м.
Баранівка і
побиття їх саме цими особами в помешканні ОСОБА_5. При цьому вони вказував на деталі, які
могли бути відомі тільки особам, котрі були очевидцями вказаних подій. Так саме
зі слів потерпілих слідчим органам стало відомо про причину чіпляння спільників
до ОСОБА_4. і переслідування його по вулиці міста Баранівка, і до кого у
садибу з жителів цього міста він тікав
від них, куди завдавались удари спільниками потерпілому ОСОБА_3. і яким
знаряддям, а також про зміст розмови між ними та іншою особою у цей час.

Як
видно зі справи, у ОСОБА_4. та
ОСОБА_3 не було підстав для обмови
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 Вони в стадії досудового слідства неодноразово
давали ті показання, якими суд обгрунтував свої висновки, в тому числі ОСОБА_3. й під час відтворення обстановки і
обставин події із застосуванням відеозапису. У справі відсутні також дані, які
б свідчили про одержання цих показань обманним чи будь-яким іншим протиправним
способом.

З
урахуванням наведеного, суд, з'ясувавши причини зміни потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_3.
показань у подальшому, і давши даній обставині у вироку відповідну оцінку,
правильно обгрунтував свої висновки у вироку їхніми показаннями, даними в
стадії досудового слідства.

Крім того, ці показання ОСОБА_4. та
ОСОБА_3 знаходяться у повній
відповідності з іншими доказами, які суд
дослідив в судовому засіданні. Вони підтверджуються показаннями самих засуджених, котрі як в
стадії досудового слідства, так й в судовому засіданні стверджували, що
штовхали потерпілих під час з'ясуування
стосунків з ними у помешканні ОСОБА_5.;показаннями ряду вказаних у вироку
свідків, зокрема, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 та інших про побиття потерпілих
саме ОСОБА_2. і ОСОБА_1; даними
висновків судово-медичних експертиз про характер і локалізацію заподіяних
потерпілому ОСОБА_3. тілесних ушкоджень
та їх тяжкість, що співпадає з показаннями потерпілих, якими суд обгрунтував
свої висновки; даними протоколів інших слідчих дій.

Таким
чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у злочинах щодо потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_3 Виходячи з
установлених судом обставин, слід визнати, що викладені у касаційних скаргах як
засуджених, так і потерпілих доводи про недоведеність винності ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 у злочинах щодо вказаних потерпілих
не відповідають дійсним обставинам події та зібраним у справі доказам,
детально досліджених у судовому засіданні і наведених у вироку.

Вирішуючи питання про зміст і
направленість умислу ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо потерпілого ОСОБА_3, суд виходив із
сукупності всіх конкретних обставин справи. Сам характер їх дій під час побиття
потерпілого свідчить, що вони діяли
активно і узгоджено, з єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя
останнього. Кожний з них, як правильно вказано у вироку апеляційного суду,
виконав частину обсягу тих дій, які вони вважали за необхідне виконати для
досягнення спільної мети. Завдаючи потерпілому численні удари, в тому числі й
взутими ногами, в різні частини тіла, а ОСОБА_1. також молотком, тобто
знаряддям, яке завідомо для них служило засобом позбавлення життя, в голову
потерпілого, вони безперечно усвідомлювали що позбавлять його життя і бажали
цього, тобто діяли з прямим умислом на вбивство ОСОБА_3 Однак
свій злочинний намір спільники не довели до кінця з причин, що не
залежали від їх волі, оскільки до помешкання, де відбувалось побиття, зайшла
дружина потерпілого ОСОБА_3-ОСОБА_10, яка підняла галас і винні
особи вимушені були тікати з місця злочину. А отже, суд цілком
обгрунтовано визнав їх співвиконавцями
замаху на умисне вбивство.

Досліджуючи
мотив злочинних дій ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо потерпілого ОСОБА_4., суд обгрунтовано визнав його
хуліганським, оскільки вони вчинили побиття
потерпілого безпричинно, використовуючи незначний привід, порушуючи при
цьому, протягом тривалого часу, спокій і відпочинок інших громадян.

Виходячи з доказів, які були перевірені
в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 за ч.2 ст.15 і п. 12
ч.2 ст.115, ч.2 ст.296 КК
України.

Що стосується доводів засудженого
ОСОБА_2 у тій частині, що апеляційним
судом при перевірці в апеляційному
порядку вироку місцевого суду було грубо порушено вимоги процесуального закону,
оскільки, як йдеться у скарзі, суд вийшов за межі апеляції прокурора, то вони є
безпідставними. Апеляційний суд, скасовуючи вирок місцевого суду, повернув
справу на додаткове розслідування. А як вбачається з матеріалів справи,
органами досудового слідства під час нового розслідування у даній справі
досліджені всі обставини справи, які могли мати значення для прийняття
правильного рішення у справі, з чим погодився прокурор, затверджуючи
обвинувальний висновок.

При перевірці справи у касаційному порядку
істотних порушень вимог КПК, які могли б вплинути на правильність висновків
суду та доведеність винності ОСОБА_2 і
ОСОБА_1, не встановлено. Висновки суду грунтуються на доказах, встановлених з
дотриманням процесуального порядку їх збирання, тобто суд обгрунтував свої
висновки доказами з дотриманням вимог їх допустимості і достатності.

Призначене ОСОБА_2 і ОСОБА_1. покарання є справедливим,
відповідає вимогам ст.65 КК України. Суд врахував ступінь тяжкості вчинених
ними злочинів, дані про особи винних, котрі
вчинили злочини, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, ступінь і
характер участі кожного з них у вчиненні злочинів. Таким чином, підстав для
зміни вироку в цій частині також немає.

Разом з тим, колегія суддів відмічає, що
суд, зазначаючи у мотивувальній частині вироку обставини вчинення злочину ОСОБА_2. і ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 у
співвиконавстві з ОСОБА_5., припустився помилки.

Згідно зі ст.275 КПК України розгляд
справи в суді проводиться тільки щодо підсудних і тільки в межах пред'явленого їм обвинувачення, а відповідно до вимог ст.334 КПК України
мотивувальна частина обвинувального вироку має містити формулювання
обвинувачення підсудного, визнаного судом доведеним.

А як видно з матеріалів кримінальної
справи, кримінальна справа щодо ОСОБА_5. закрита у зв'язку з його смертю згідно п.8 ст.6
КПК України ( т. 2, а.с.89-90).

За таких обставин, в порядку
ст.395 КПК України, у мотивувальній частині вироку прізвище ОСОБА_5. необхідно
замінити словами “з іншою
особою кримінальну справу
щодо якої закрито”.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.395 - 396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційні
скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2
та потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4. залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Житомирської області
від 19 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без зміни.

В порядку ст.395 КПК України у мотивувальній частині вироку прізвище ОСОБА_5. замінити словами “з іншою особою кримінальну справу щодо якої закрито.

с у д д і :

Редька А.І. Пивовар В.Ф. Жук В.Г.