Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/7301/15-к
Провадження № 1-кп/523/375/15
І м е н е м У к р а ї н и
08.06.2015 року м. Одеса
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, з його слів, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні власну малолітню дитину та малолітню дитину співмешканки, неофіційно працевлаштованого, засудженого вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 5 травня 2015 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік і 2 місяці, звільненого від відбування зазначеного покарання на підставі ст.ст.75,76 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 1 рік і 2 місяці, не маючого реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
В період з 13 години 32 хвилин по 14 годину 53 хвилини 23 березня 2015 року ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 5 травня 2015 року за вчинення 25 та 27 січня 2015 року злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу, розташованого в м. Одесі по вул. Миколаївська дорога,307/1 ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», з метою вчинення таємної крадіжки, попередньо пошкодивши акустичну магнітну систему захисту, сховав під власним одягом дві куртки фірми «Tailor and son», загальною вартістю 1998 грн., проте розпорядитися ними на власний розсуд не зумів, з причин, що не залежали від його волі, а саме, через затримання поблизу торгівельного центру.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що вчинив цю крадіжку внаслідок збігу тяжких сімейних обставин відсутністю коштів на утримання власної родини та роботи, потребою у коштовній оренді житла. Через викладене він зайшов до торгівельного приміщення, одягнув на себе ці дві куртки, з яких зняв захисні бирки, та попрямував з ними на вихід. Майже одночасно його було затримано на вулиці, після чого речі було повернуто до магазину.
Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається, заявляє про наміри добровільного відшкодування вартості пошкоджених ним курток, а також про наявність неофіційної роботи на будівництві, що дозволяє в даний час утримувати власну родину.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого представником потерпілого, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на крадіжку, вчинену повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання та констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_7 як про особу, що виховувалася без участі батьків, має на утриманні власну малолітню дитину та малолітню дитину співмешканки, неофіційно працевлаштована, заявляє про наміри добровільного відшкодування вартості пошкоджених курток.
Крім того, слід зазначити, що вчинений 23 березня 2015 року замах на крадіжку було здійснено до ухвалення 5 травня цього ж року вироку Комінтернівським районним судом Одеської області, а тому в даному випадку суд повинен застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.
З урахуванням вищевикладеного суд також вважає можливим і виправлення ОСОБА_7 без відбуття остаточного покарання у виді позбавлення волі із встановленням більш тривалого іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Визнані в якості речових доказів дві куртки слід вважати повернутими потерпілому, а цифровий носій із відеозаписом зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю вищезазначеного злочину та злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за які ОСОБА_7 вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 5 травня 2015 року засуджено до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік і 2 місяці та звільнено від відбування зазначеного покарання на підставі ст.ст.75,76 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 1 рік і 2 місяці, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в цей орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися до нього на реєстрацію.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:
- дві куртки - вважати повернутими ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна»,
- цифровий носій із відеозаписом зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1