АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-208 /2008 р.
Головуючий у суді І
інстанції Ковальова О.Б. .
Категорія: ст.165-2 КПК України Доповідач у суді ІІ
інстанції Бабича О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2008 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого - судді
Палічука А.О.,

суддів Бабича О.П., Коротченка
В.В.,

за участю прокурора Шевченка К.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію прокурора, який брав
участь в розгляді справи в суді першої інстанції - Афоненка О.М., на постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 липня 2008
року якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Олександрії
Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, працючого в ФГ «Руслан», проживаючого в
АДРЕСА_1, зареєстрованого по АДРЕСА_2
обвинувачуваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України,
відмовлено в обранні міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту .

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що
22 червня 2008 року , близько 00 годин, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись на балконі квартири №57, що розташована на другому
поверсі будинку АДРЕСА_1, використовуючи малозначний привід, діючи з
хуліганських спонукань, ігноруючи елементарними правилами поведінки між
громадянами, тим самим грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну
неповагу до суспільства, в присутності сторонніх осіб, діючи з особливою
зухвалістю, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, умисно,
з мисливської рушниці «ІЖ-17», 16 калібру, вчинив постріл в бік ОСОБА_2,
ОСОБА_3, його дружини ОСОБА_4 та їх сина ОСОБА_5 2001 року народження, які в
той час знаходилися поблизу вказаного будинку АДРЕСА_1, в наслідок чого ОСОБА_2
отримала вогнепальне поранення правої кисті, передпліччя, обличчя, шиї, скронево-тімяної
області голови, ОСОБА_3 отримав вогнепальне поранення обох нижніх кінцівок,
ОСОБА_4 отримала багато чисельні вогнепальні поранення шиї, грудної клітини,
правої верхньої та нижньої кінцівки.

ОСОБА_1 не довів свій злочинний намір до кінця по незалежним
від його волі обставин.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого суд першої
інстанції зазначив, що в ході розгляду подання не встановлено, що обвинувачений
може ухилитися від слідства та суду, чи може перешкодити встановленню істини по
справі або продовжувати злочинну діяльність. ОСОБА_1 працює, має постійне місце
проживання, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, скарг на
нього не надходило.Крім цього зазначив,
що 25.06.2008 року судом вже виносилась постанова про відмову в задоволенні
подання слідчого про обрання ОСОБА_1 міри запобіжного заходу - взяття під варту
і судом не може неодноразово розглядатися подання щодо однієї і тієї ж особи і
з тих же самих підстав.

В
апеляції прокурор просить скасувати постанову суду та обрати
щодо ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у виді взяття під варту на період
досудового слідства, тобто на 2 місяці, оскільки суд не врахував, що його дії
перекваліфіковані на іншу статтю Кримінального кодексу України і йому
пред'явлено обвинувачення по ч.2 ст.15
п.7 ч.2 ст.115 КК України, тобто його звинувачують у вчиненні особливо тяжкого
злочину і він може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню
істини по справі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просить постанову
міськрайонного суду скасувати , вивчивши матеріали подання та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає що апеляція підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст..ст.148,150,165-2 КПК України та роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання
під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», суд першої інстанції
при вирішенні питання про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту, має враховти вік обвинуваченого, стан здоров*я, вид
діяльності, місце проживання. З*ясовуються дані про попередні судимості (якщо
такі є), соціальні зв*язки особи, її схильності (чи вживає наркотики,
алкогольні напої тощо), спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або
іншій кримінальній справі

Дослідженню підлягають і відомості, що вказують на
існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про
те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього
процесуальних обов*язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

За змістом ст. ст. 148, 150 та 155 КПК України запобіжний
захід у вигляді взяття під варту застосовується до особи за вчинення злочину,
за який передбачено позбавлення волі не менше 3 років, а також за наявності
достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитися від
слідства і суду, або від виконання процесуальних рішень та продовжувати
злочинну діяльність.

Як вбачається із
матеріалів подання 26 червня 2008 року відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну
справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України.
30 червня 2008 року йому пред*явлено обвинувачення у вчиненні цього злочину,
а 1 липня 2008 року ОСОБА_1 затримано у
порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання
слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно
ОСОБА_1, в порушення вимог ст..150 КПК
України, не в повній мірі дослідив
матеріали, які його характеризують, оскільки в
протоколі допиту в якості обвинуваченого він значиться як непрацюючий,
хоча в матеріалах міститься характеристика з ФГ «Руслан» без вказівки з якого
часу і по який він там працює, не дав належну оцінку письмовим доказам щодо
стану здоров,я ( в матеріалах міститься довідка наркологічного диспансера про
знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному
лікуванні з 25 червня 2008 року по теперішній час з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок
вживання алкоголю з незадовільним станом),
не врахував те, що подання надійшло до суду з інших підстав, якими є
затримання та обвинувачення ОСОБА_1 по ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України,
тобто дана особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину , за який
Законом передбачено позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення
волі, з конфіскацією майна. Вказана неповнота дослідження обставин справи судом
першої інстанції не дає можливості
встановити наявність чи відсутність підстав вважати, що обвинувачуваний буде
намагатися ухилятися від слідства і суду або від виконання процесуальних
рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну
діяльність.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом передчасно прийнято
рішення про відмову в задоволенні подання слідчого, а тому постанова суду
першої інстанції відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а матеріали -
направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно врахувати
зазначену неповноту з метою її усунення
та орієнтує суд першої інстанції на належність оцінки злочину, в якому
обвинувачується ОСОБА_1

Керуючись ст..ст.365, 366,382 КПК України,-

у
х в а л и л а:

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 липня 2008 року про
відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1 - скасувати , а матеріали справи направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Судді: