Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/2190/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження

№ 0000485 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, не працюючий, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом установлено, що 30 червня 2014 року, близько 03 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час доби, при сприятливих погодних умовах, сухому асфальтному покритті, керуючи технічно справним автомобілем «Пежо-605», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_6 , та яким він керував на правових підставах, рухався по автодорозі Ржищів-Зорівка в бік с. Зорівка Кагарлицького району Київської області.

Наближаючись до перехрестя, нерівнозначних доріг, Кагарлик-Канів та Ржищів-Зорівка, що поблизу с. Зорівка, був не уважний до дорожніх обставин, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість для руху керованого ним транспортного засобу, у наслідок чого втративши орієнтир на дорозі та контроль над керуванням свого автомобіля, виїхав на перехрестя та допустив виїзд за межі проїзної частини, з`їхав у кювет, де відбулося перекидання автомобіля, чим порушив п. п. 2.3.б), 2.9.а), 12.1. 12.2 Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002 року,, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.01, а саме:

n. 2.3.б) де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9.а) де вказано, що Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп яніння;

п. 12.1.,де зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.2., де вказано, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню з наявністю травматичного субарохноідального крововиливу, субдуральні геморрагінічні напластіння з ліва, розриву обох легенів, розриву печінки та селезінки з наявністю гемоперітоніуму,що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту п. п. 2.3.б), 2.9.а), 12.1. 12.2 Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням тяжких наслідків - отриманням ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Злочин обвинуваченим вчинено з необережності у виді злочинної недбалості, так як він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати.

Таким чином є доведеним обвинувачення, що ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність свою визнав частково і пояснив, що керував автомобілем зі швидкістю 60-70 км./год. і побачив знак дати дорогу за 15- 20 м. до виїзду на перехрестя, так як знак був закритий гіллям дерева. Почав знижувати швидкість і втратив орієнтир, так як на перехресті дорога різко змінила напрямок і здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги, з`їхав у кювет, де відбулось перекидання автомобіля і потерпіла отримала тілесні ушкодження. Перед поїздкою вживав пиво яке містить алкоголь.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_7 підтверджується, що вона була пасажиром разом з двома хлопцями на задньому сидінні автомобіля яким керував обвинувачений коли вона отримала тілесні ушкодження під час ДТП. Коли її виписали з лікарні, то обвинувачений говорив їй, що не побачив дорожній знак і тому відбулася ДТП. Після перерви не з`явилась і розгляд справи закінчено у її відсутність.

Показами свідка ОСОБА_8 підтверджується, що він був пасажиром на передньому сидінні автомобіля і говорив обвинуваченому перед ДТП про необхідність застосувати гальмування, але з`їхали в кювет.

Показами свідка ОСОБА_9 підтверджується, що він був пасажиром на задньому сидінні автомобіля і перед ДТП бачив дорогу і розумів, що при швидкості руху автомобіля яким керував обвинувачений, можливий з`їзд в кювет. Він бачив, що перед поїздкою обвинувачений пив пиво.

Показами свідка ОСОБА_10 підтверджується, що він був пасажиром на задньому сидінні автомобіля і перед поворотом чув, що обвинуваченому щось кричали. Він бачив, що перед поїздкою обвинувачений пив пиво.

Протоколом огляду місця події від 30.06.2014 року, схемою до нього підтверджується, що обвинувачений наближаючись до перехрестя, нерівнозначних доріг, Кагарлик-Канів та Ржищів-Зорівка, що поблизу с. Зорівка, був не уважний до дорожніх обставин, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість для руху керованого ним транспортного засобу, у наслідок чого втративши орієнтир на дорозі та контроль над керуванням свого автомобіля, виїхав на перехрестя та допустив виїзд за межі проїзної частини, з`їхав у кювет, де відбулося перекидання автомобіля, що вбачається з виявлених слідів юзу автомобіля тільки вже на узбіччі перед з`їздом автомобіля в кювет і наявністю по руху автомобіля встановленого дорожнього знаку 2.1 « Дати дорогу».

Протоколом огляду транспорту від 30.06.2014 року підтверджується, що після ДТП автомобіль мав механічні пошкодження характерні тим, що виникають при перекиданні автомобіля.

Висновком судово-медичної експертизи № 152/Е від 16.10.2014 року підтверджується , що потерпіла внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню з наявністю травматичного субарохноідального крововиливу, субдуральні геморрагінічні напластіння з ліва, розриву обох легенів, розриву печінки та селезінки з наявністю гемоперітоніуму,що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Також отримала у вигляді перелому скуло-орбітального комплекс зліва, перелому 1-9 ребер справа, перелому 1-5 ребер зліва, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості , так як не тягнуть за собою розладу здоров`я на строк понад 21 день, і у вигляді перелому кісток носу, забитої рани верхнього віка які відносяться до легких тілесних ушкоджень які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я .

Висновком експерта № 423 від 20.10.2014 року підтверджується, що обвинувачений мав технічну можливість попередити виїзд за межі проїзної частини шляхом виконання вимог п.п.12.1, 12.2 Правил дорожнього руху, для чого у водія не було перешкод технічного характеру.

Висновком експерта № 290 від 15.08.2014 року підтверджується, що несправностей автомобіля яким керував обвинувачений і які могли утворитися до дорожньо - транспортної пригоди не виявлено.

Висновком експерта № 50 від 27.10.2014 року підтверджується, що свідок ОСОБА_8 був пасажиром легкового автомобіля під час ДТП і отримав легкі тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 48 від 20.10.2014 року підтверджується, що свідок ОСОБА_9 був пасажиром легкового автомобіля під час ДТП і отримав легкі тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 47 від 20.10.2014 року підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_4 був водієм легкового автомобіля під час ДТП і отримав легкі тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 48 від 20.10.2014 року підтверджується, що свідок ОСОБА_10 був пасажиром легкового автомобіля під час ДТП і отримав легкі тілесні ушкодження.

Також ОСОБА_4 інкриміновано спричинення і інших тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, а саме: перелому скуло-орбітального комплекс зліва, перелому 1-9 ребер справа, перелому 1-5 ребер зліва, але ці тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості , так як не тягнуть за собою розладу здоров`я на строк понад 21 день, що підтверджується письмовими роз`ясненнями експерта . А також перелом кісток носу, забита рана верхнього віка відносяться до легких тілесних ушкоджень які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, що також підтверджується письмовими роз`ясненнями експерта від 12.01.2015 року висновку судово-медичної експертизи № 152/Е від 16.10.2014 року. Тому у вказаній частині обвинувачення є необґрунтованим.

Суд вважає, що невизнання обвинуваченим частково своєї вини в судовому засіданні, є способом його захисту з метою зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину. Сторона захисту вказує, що обвинувачений рухався у складних дорожніх умовах, так як знак 2.1 був затулений кроною дерева і відстань його видимості була меншою ніж 100 м. за ходом руху та попередньо на відстані не менше 150 м. від перехрестя не установлений знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.1, так як попередньо знак повинен установлюватись на Т подібних перехрестях, якщо є небезпека їх проїзду транспортними засобами в прямому напрямку. На підтвердження послались на долучені за клопотанням захисника від 28.10.2014 року 21 фотографію ділянки дороги з місця ДТП. Вказаний доказ з зафіксованими обставинами суд оцінює критично з слідуючих міркувань. На 13 фотографіях виду на дорогу в напрямку перехрестя, починаючи з фотографії під №6, видно червоний фон знаку 2.1. на фоні гілок зеленого дерева. Відсутня вказівка з якої відстані відбувалось фотографування, але вбачається значна відстань . Фотографування проведено майже через 4 місяці інтенсивного росту гілок дерев з 30.06.2014 року по 28.10.2014 року. Також вбачається відсутність попереднього знаку, на який вказує захист, але фотографування ділянки проведено майже через 4 місяці після ДТП і протягом вказаного часу ділянка дороги експлуатувалась.. Також сторона захисту вказує, що не доведено стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого, так як відсутні дані, що про кількість алкоголю в його крові більше 0,2 проміле. Але ця обставина підтверджується оцінкою зібраних доказів в їх сукупності. Поясненнями обвинуваченого і свідків підтверджується, що обвинувачений вживав пиво яке містить алкоголь. Повідомленням головного лікаря Кагарлицької ЦРЛ від 8.10.2014 року підтверджується , що на час обстеження обвинувачений мав запах алкоголю з порожнини рота. Також самі дії обвинувачено, що передували ДТП та під час ДТП свідчать, що внаслідок вживання алкоголю обвинувачений був не уважний до дорожніх обставин, не стежив за дорожньою обстановкою та не помітив своєчасно дорожній знак, не гальмував своєчасно для попередження виїзду за межі проїзної частини дороги і з`їзду у кювет, хоча мав для цього можливість, так як свідок ОСОБА_8 бачив поворот та сказав обвинуваченому про необхідність гальмування. І свідок ОСОБА_11 теж бачив дорогу і розумів, що при швидкості руху автомобіля яким керував обвинувачений, можливий з`їзд в кювет. Також висновком експерта №47 від 20.10.2014 року підтверджується, що при обстеженнях черговим лікарем,, ургентними хірургом і невропатологом як супутний діагноз обвинуваченому вказувалось алкогольне сп`яніння. У ОСОБА_4 при його надходженні була взята кров для аналізу на вміст алкоголю, але результатів зазначеного дослідження в медичній документації немає. Згідно п.3.3. « Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вбачається, що зразки біологічного середовища, що відбирались для дослідження, зберігаються протягом 90 днів.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження , керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів- з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч.2 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки руху транспорту особою яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжкі тілесні ушкодження

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого який позитивно характеризується по місцю проживання . Що потерпіла не має вимог до обвинуваченого про відшкодування шкоди і просить суворо не карати. Що обвинувачений має хворого батька який потребує допомоги сина. Обставиною яка обтяжують його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ст..286 ч.2 КК України.

Також на підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на визначений судом іспитовий строк відповідно до ст.75 КК України. Також на нього слід покласти обовязки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільні позови, що визнані обвинуваченим повністю, слід задоволити.

На підставі ст..1206 ч.1 ЦК України стягнути з обвинуваченого на користь Кагарлицької центральної районної лікарні 6199 грн. у відшкодування витрат на лікування з 30.06.2014 року по 02.07.2014 року потерпілої від злочину ОСОБА_7 і стягнути користь Київської міської клінічної лікарні №17 27398,19 грн. у відшкодування витрат на лікування з 2.07.2014 року по 22.08.2014 року потерпілої від злочину ОСОБА_7 , що підтверджуються відповідними розрахунками витрат на лікування.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст..286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі , з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього слідуючі обовязки:

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий сирок ОСОБА_4 вираховувати з 27.01.2015 року.

Позови задоволити

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кагарлицької центральної районної лікарні 6199 грн. у відшкодування витрат на лікування з 30.06.2014 року по 02.07.2014 року потерпілої від злочину ОСОБА_7 , що зараховуються до відповідного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Київської міської клінічної лікарні №17 27398,19 грн. у відшкодування витрат на лікування з 2.07.2014 року по 22.08.2014 року потерпілої від злочину ОСОБА_7 ,., що зараховуються до відповідного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування витрат на проведення автотетехнічних експертиз 491,40 грн. по експертизі №290 від 15.08.2014 року і 786,24 грн. по експертизі №423 від 20.10.2014 року в кримінальному провадженні № 0000485.

Речові докази : автомобіль «Пежо-605», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у користування ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1