Справа №
Провадження № 1-кс/307/105/13
УХВАЛА

13 червня 2013 рокум. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного
суду Закарпатської області Ляшко С.М.,
при секретарі Пальонна М.Є., з участю
прокурора Бодня В.І., старшого слідчого
прокуратури Тячівського району Турок
І.С. захисника ОСОБА_2, розглянувши
клопотання старшого слідчого
прокуратури Тячівського району Турок
І.С. про застосування запобіжного
заходу у виді тримання під вартою
відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_2,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий прокуратури
Тячівського району Турок І.С. за
погодженням з прокурором Тячівського
району Закарпатської області
звернувся до суду з клопотанням про
застосування запобіжного заходу у виді
тримання під вартою відносно
підозрюваного ОСОБА_3

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що 11.06.2013 р. в
прокуратуру Тячівського району
звернувся з заявою громадянин ОСОБА_4
про те, що 10.06.2013 р. близько 23 годин в
приміщенні відділення ДІМ в м. Тячів
дільничний інспектор Тячівського РВ
УМВС України в Закарпатській області
ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні
ушкодження та вимагав 1000 грн. за те, що
через несплату ОСОБА_4 раніш
накладеного на нього
адміністративного штрафу в розмірі 51
грн. у ОСОБА_3 неприємності по службі.

11.06.2013 року старшим слідчим прокуратури
району Турок І.С. внесено до ЄРДР
відомості про вчинені злочини за
наведеними фактами за № 0000013
попередня кваліфікація за ст.365 ч.2 КК
України та за № 0000014 попередня
кваліфікація за ст.368 ч.4 КК України, по
яким розпочато досудове розслідування
та які об'єднані в одному провадженні
під спільним номером №0000013,
попередня кваліфікація за ст.ст.365ч.2, 368
ч.4 КК України.

В ході досудового розслідування
встановлено, що дільничний інспектор
Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області ОСОБА_3 в
травні-червні 2013 року неодноразово
звертався до ОСОБА_4 з вимогою сплатити
накладений на нього раніше
адміністративний штраф та 10.06.2013 року
звернувся до нього у зв'язку з
наведеним близько 22-23 годин по місцю
мешкання в АДРЕСА_1 з вимогою проїхати в
Тячівське міське відділення СДІМ
Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області. ОСОБА_4
відмовився, після чого ОСОБА_3
застосував наручники та примусив його
проїхати до вказаного службового
приміщення, де наніс множинні удари
гумовою дубинкою по кінцівкам і тулубу
ОСОБА_4, спричинивши тілесні
ушкодження. Надалі, безпосередньо
після спричинення йому тілесних
ушкоджень, ОСОБА_3 відвіз ОСОБА_4 додому,
де отримав від нього 200 грн. в якості
сплати частини суми неправомірної
вигоди та погрожував йому штучно
створити докази вчинення ним тяжкого
злочину, добитися його неправомірного
засудження до довічного позбавлення
волі в разі, якщо ОСОБА_4 не передасть
йому 11.06.2013 р. ще 200 грн., а до кінця тижня
- ще 600 грн. Про те, що штраф в сумі 51 грн.
за вчинене раніш правопорушення,
передбачене ст.178 ч.2 КУпАП сплачений за
нього 15.05.2013 р., ОСОБА_4 не було відомо.

Після звернення в прокуратуру району з
заявою про вчинений злочин, 11.06.2013 р.
близько 19 годин ОСОБА_4 зустрівся з
ОСОБА_3 та запропонував йому отримати
частину суми неправомірної винагороди,
на що ОСОБА_3 сказав, щоб він передав 400
грн. продавцю тютюнового кіоска по
АДРЕСА_3. ОСОБА_4 безпосередньо після
розмови передав продавцю кіоска
ОСОБА_5 для ОСОБА_3 дві купюри по 200 грн.
кожна, після чого до неї підійшов
останній та попросив частково
врахувати отримані від ОСОБА_4 кошти в
погашення його боргу та отримав одну
купюру вартістю 200 грн. з числа
переданих ОСОБА_4 і здачу іншими
купюрами з другої 200-гривневої купюри,
однак зразу ж розміняв отриману
200-гривневу купюру на дві по 100 грн.,
після чого ОСОБА_3 був затриманий в
якості підозрюваного у вчиненні
зазначених вище злочинів.

Наведені обставини підтверджуються
показами потерпілого ОСОБА_4, свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які містяться в
протоколах їх допитів.

В ході розслідування 11.06.2013 р. було
проведено огляд особистих речей
затриманого ОСОБА_3 та вилучено у нього
грошові купюри номінальною вартістю 200
грн. серійний номер ВД 9561226, дві купюри
вартістю 100 грн. серійні номери ЕИ 4738824
та КВ 9849487, три купюри вартістю 10 грн.
серійні номери КД 5413239, НГ 6350748 та КИ 9073910
, одна купюра вартістю 20 грн. номер 9445787,
п'ять купюр вартістю 5 грн. серійні
номери НЕ 3208571, ВФ 8827895, НЕ 2637647, МЖ 8973928,
НЕ 5794452 та одна купюра вартістю один
долар США серійний номер А71121628Р. Крім
того, при огляді кіоску виявлено та
вилучено дві купюри вартістю по 200 грн.
серійні номери ВВ 3957483 та ЗГ 8008386, які
отримані продавцем ОСОБА_5 від ОСОБА_4
для передачі ОСОБА_3 Оглянуті та
вилучені купюри відповідають показам
потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, а
тому мають значення як доказ вини
ОСОБА_3 у вчиненні наведених злочинів.
Наведене підтверджується протоколами
огляду місця події.

11.06.2013 р. було також проведено огляд
автомобіля ВАЗ-2108 р.н.НОМЕР_1, який
знаходиться в користуванні ОСОБА_3, з
якого вилучено гумову дубинку типу
ПР-73, наручники металеві без номерів та
ключ до них і металевий жетон з
текстом «ЗС України, М-162988»,
протокол про адміністративне
правопорушення № ЗА 040895 про
притягнення ОСОБА_4 до
відповідальності за ст.175 ч.1 КУпАП від
10.06.2013 р. та постанова про розгляд
даного протоколу, датована 11.06.2013 р., а
також рапорт ОСОБА_3 про
складення даного протоколу. Наявність
в автомобілі, який перебуває в
користуванні ОСОБА_3 , спецзасобів
гумової дубинки і наручників з ключем,
а також адмінпротоколу про притягнення
до відповідальності ОСОБА_4 за
правопорушення, передбачене ст.175 ч.1
КУпАП, вчинене 10.06.2013 р. о 22 год. 30 хв.
відповідає показам потерпілого ОСОБА_4,
а тому дані предмети мають значення як
доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні наведених
злочинів. Наведене підтверджується
протоколом огляду місця події.

Під час огляду місця події в
Тячівському РВ УМВС України в
Закарпатській області вилучено
протокол про притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності
серійний номер ЗА №040625 від 15.05.2013 р. по
ст.178 ч.2 КУпАП, до якого приєднано
банківську квитанцію про сплату
накладеного адміністративного
стягнення у вигляді штрафу на суму 51
грн., датована 29.05.2013 р. Наявність
квитанції про сплату штрафу
підтверджує необґрунтованість
звернених ОСОБА_3 претензій до ОСОБА_4
та підтверджує корисливий умисел в
діях ОСОБА_3 Наведене підтверджується
протоколом огляду місця події.

11.06.2013 р. в 19 годин ЗО хвилин ОСОБА_3
затриманий по підозрі у вчиненні
наведених злочинів, а 12.06.2013 р. в 17 годин
20 хвилин йому оголошено про підозру у
вчиненні злочину, передбаченого ст.365
ч.2 КК України, а саме, в тому, що він,
працюючи дільничним інспектором
міліції Тячівського РВ ГУМВС України в
Закарпатській області умисно, всупереч
положенням ст.ст.5,11,12,13 Закону України
«Про міліцію», ст.7 Закону України «Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ» та своїх
функціональних обов'язків щодо обсягу
прав та повноважень працівника органу
внутрішніх справ при здійсненні
службової діяльності, застосування
засобів фізичного впливу і спеціальних
засобів, діючи з корисливих мотивів,
10.06.2013 року близько 23 годин з метою
доставлення громадянина ОСОБА_4 проти
його волі в приміщення Тячівського
відділення СДІМ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області
всупереч волі останнього неправомірно
застосував спецзасіб наручники, які
надів на руки ОСОБА_4 та на автомобілі
ВАЗ-2108 р.н.НОМЕР_1, який знаходиться в
його особистому користуванні, привіз
його у вказане приміщення за адресою
АДРЕСА_3. Надалі, перебуваючи у
зазначеному приміщенні, ОСОБА_3 умисно,
усвідомлюючи протиправність своїх дій,
з метою примусити ОСОБА_4 виплатити
йому неправомірну вигоду у вигляді
грошової винагороди на загальну суму
1000 гривень та сплатити раніш
накладений на останнього
адміністративний штраф в розмірі 51 грн.
наніс йому удари спецзасобом -гумовою
дубинкою типу ПР-73 по рукам, ногам і
тулубу, спричинивши йому тілесні
ушкодження.

Згідно висновку експерта № 379 від 11.06.2013
р. у потерпілого ОСОБА_4 мають місце
тілесні ушкодження у вигляді
циркулярних синців в області обох
променево-зап'ястних суглобів, а
також множинних синьо-багрового
кольору, продовгуватої форми синців
тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. У
потерпілого, крім того, має місце садно
задньої поверхні правої половини
тулуба на рівні 1-го поперекового
хребця. Циркулярні синці м'яких тканин
в обох променево-зап'ястних суглобів
могли виникнути внаслідок
циркулярного стиснення вищевказаних
ділянок тіла тупим твердим з обмеженою
контактуючою поверхнею предметом, яким
могли бути і наручники. Множинні синці
тулуба, верхніх і нижніх кінцівок , а
також садно поперекової ділянки зправа
могли виникнути від дії якого-небудь
тупого твердого продовгуватої форми
предмета, яким могла бути і гумова
дубинка. Строку події 10 червня 2013 року -
дані тілесні ушкодження відповідають і
згідно наказу №6 п.2.3.5. МОЗ України від
17.01.1995 р. відносяться до групи легких
тілесних ушкоджень , що не спричинили
короткочасний розлад здоров'я чи
незначну стійку втрату працездатності.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у
вчиненні кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ст.365 ч.2 КК
України перевищення влади, тобто
умисне вчинення службовою особою дій,
які явно виходять за межі наданих їй
прав та повноважень, коли вони завдали
істотної шкоди охоронюваним законом
правам та інтересам громадянина, що
супроводжувалося насильством і
застосуванням спеціальних засобів .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець і
мешканець АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, з базовою вищою
освітою, перебуває в фактичних шлюбних
стосунках, працює дільничним
інспектором Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області, раніш
не судимий, не депутат підозрюється у
вчиненні злочину, за який законом
передбачено покарання на строк понад 5
років, працює на посаді, яка дає
можливість застосовувати владні
повноваження, в тому числі силового
характеру, може переховуватися від
органів досудового слідства та/або суд,
незаконно впливати на потерпілого,
свідків у цьому ж кримінальному
провадженні, перешкоджати
кримінальному провадженню іншим чином,
що є ризиками, передбаченими п.п.1),3),4) ч.1
ст.177 КПК України, що дає підстави для
застосування запобіжного заходу.
Враховуючи вагомість наявних доказів
про вчинення підозрюваним ОСОБА_3
кримінального правопорушення,
тяжкість покарання, що загрожує йому в
разі визнання його винуватим
(позбавлення волі на строк від 3 до 8
років), молодий вік - 23 роки і
задовільний стан здоров'я,
підставність сумнівів у міцності
соціальних зв'язків його по місцю
проживання, у тому числі перебування у
фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_7
без офіційного укладення шлюбу, хоча
вони мають спільну малолітню дитину,
наявність постійного місця роботи, яке
давало йому можливість зловживати
владою, відсутність даних про його
високу репутацію та відсутність у
особистій власності нерухомого майна,
автомобілів або іншого цінного майна,
вбачаються підстави вважати, що крім
виняткового запобіжного заходу -
тримання під вартою жоден з більш
м'яких запобіжних заходів не зможе
запобігти наведеним вище ризикам.

В судовому засіданні слідчий
прокуратури підтримав клопотання з
обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні
зазначив, що є достатні підстави щодо
підозри ОСОБА_3 у вчинені
інкримінованих тяжких злочинів та
ризики що ОСОБА_3 перебуваючи на волі
може вчиняти інші злочини.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
просив застосувати до ОСОБА_3 будь -
який інший запобіжний захід, крім
тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому
засіданні вину свою визнав у вчиненні
вказаних кримінальних правопорушень
та просить в клопотанні відмовити.

Вивчивши матеріали клопотання,
дослідивши матеріали досудового
розслідування, суд приходить до
наступного висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України метою
застосування запобіжного заходу є
забезпечення виконання підозрюваним,
обвинуваченим покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобігання спробам: 1) переховуватися
від органів досудового розслідування
та/або суду; 2) знищити, сховати або
спотворити будь-яку із речей чи
документів, які мають істотне значення
для встановлення обставин
кримінального правопорушення; 3)
незаконно впливати на потерпілого,
свідка, іншого підозрюваного,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста
у цьому ж кримінальному провадженні; 4)
перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином; 5) вчинити інше
кримінальне правопорушення чи
продовжити кримінальне
правопорушення, у якому підозрюється,
обвинувачується. Підставою
застосування запобіжного заходу є
наявність обґрунтованої підозри у
вчиненні особою кримінального
правопорушення, а також наявність
ризиків, які дають достатні підстави
слідчому судді, суду вважати, що
підозрюваний, обвинувачений,
засуджений може здійснити дії,
передбачені частиною першою цієї
статті. Слідчий, прокурор не мають
права ініціювати застосування
запобіжного заходу без наявності для
цього підстав, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України
під час розгляду клопотання про
застосування запобіжного заходу
слідчий суддя, суд зобов'язаний
встановити, чи доводять надані
сторонами кримінального провадження
докази обставини, які свідчать про: 1)
наявність обґрунтованої підозри у
вчиненні підозрюваним, обвинуваченим
кримінального правопорушення; 2)
наявність достатніх підстав вважати,
що існує хоча б один із ризиків,
передбачених статтею 177 цього Кодексу,
і на які вказує слідчий, прокурор; 3)
недостатність застосування більш
м'яких запобіжних заходів для
запобігання ризику або ризикам,
зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя,
суд зобов'язаний постановити ухвалу
про відмову в застосуванні запобіжного
заходу, якщо під час розгляду
клопотання прокурор не доведе
наявність всіх обставин, передбачених
частиною першою цієї статті. Якщо при
розгляді клопотання про обрання
запобіжного заходу прокурор доведе
обставини, передбачені пунктами 1 та 2
частини першої цієї статті, але не
доведе обставини, передбачені пунктом 3
частини першої цієї статті, слідчий
суддя, суд має право застосувати більш
м'який запобіжний захід, ніж той, який
зазначений у клопотанні, а також
покласти на підозрюваного,
обвинуваченого обов'язки, передбачені
частиною п'ятою цієї статті,
необхідність покладення яких
встановлена з наведеного прокурором
обґрунтування клопотання.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_3
обґрунтовано підтверджується
зібраними по кримінальному
провадженню доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України
тримання під вартою є винятковим
запобіжним заходом, який
застосовується виключно у разі, якщо
прокурор доведе, що жоден із більш
м'яких запобіжних заходів не зможе
запобігти ризикам, передбаченим
статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування
запобіжного заходу у виді тримання під
вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3
слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4
ст. 5 Конвенції про захист прав людини
та практику Європейського суду з прав
людини, згідно з якими обмеження права
особи на свободу і особисту
недоторканість можливе лише в
передбачених законом випадках за
встановленою процедурою. При цьому,
ризик переховування обвинуваченого
від правосуддя не може оцінюватися
виключно на підставі суворості
можливого судового рішення, а це слід
робити з урахуванням низки відповідних
фактів, які можуть підтверджувати
існування такого ризику, або свідчити
про такий його незначний ступінь, який
не може служити підставою для
запобіжного ув'язнення

Наведені у клопотанні доводи про те, що
ОСОБА_3 знаходячись на волі може
переховуватися від органів досудового
розслідування та/або суду з метою
уникнення від кримінальної
відповідальності за вчинене ним
кримінальне правопорушення,
знаходячись на волі може знищити,
сховати або спотворити речі, які мають
істотне значення для встановлення
обставин кримінального
правопорушення, незаконно впливати на
потерпілих та свідків, вчинити інше
кримінальне правопорушення, у зв'язку з
чим вбачається необхідність у
застосуванні щодо нього запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою є
припущенням органу досудового
слідства, які будь-якими фактичними
даними не обґрунтовані.

За таких обставин один лише
характер діянь у вчиненні яких
підозрюється ОСОБА_3, не може вважатися
достатньою підставою для взяття його
під варту, а тому вважаю за можливе
застосувати більш м'який запобіжний
захід, ніж той, який зазначений у
клопотанні щодо ОСОБА_3, за можливе
застосувати до ОСОБА_3 запобіжний
захід у виді домашнього арешту з
покладенням на нього обов'язків,
передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 131,132,176-178,181,184,193,194,196
КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого
слідчого прокуратури Тячівського
району Турок І.С.. про застосування
запобіжного заходу у виді тримання під
вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та мешканця АДРЕСА_2 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_2,
підозрюваному у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 365 ч.2 КК України,
запобіжний захід у виді домашнього
арешту з забороною цілодобово покидати
житло за місцем фактичного проживання
за адресою : АДРЕСА_2, строком на два
місяці з дня винесення даної ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3
обов'язок прибувати до слідчого,
прокурора, слідчого судді, суду за
кожною вимогою.

Ухвала підлягає негайному виконанню
після її оголошення органом внутрішніх
справ.

Ухвалу для виконання надіслати за
місцем проживання підозрюваного
ОСОБА_3 до Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування
запобіжного заходу вручити
підозрюваному ОСОБА_3 після її
проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути
оскаржена до апеляційного суду
Закарпатської області протягом п'яти
днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :

С.М. Ляшко