Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Зубара В.В.,

суддів: Марчук
Н.О., Матієк Т.В.,

за участю прокурора Опанасюка
О.В.,

захисника
ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні 19
серпня 2014 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2
на вирок Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 жовтня 2013 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року.

Цим вироком, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що

не має судимостей,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 2 роки 11 місяців 5 днів.

За вироком суду ОСОБА_2
визнано винуватим та засуджено за те,
що у нього 31 березня 2009 року
працівниками міліції під час
проведення обшуку його домоволодіння
АДРЕСА_1 було виявлено: психотропну
речовину - метамфітамін, масою 6,9268;
особливо небезпечний наркотичний
засіб - героїн, масою 2,9795; особливо
небезпечний наркотичний засіб -
канабіс, масою 149,5 г., які останній
незаконно придбав та зберігав без мети
збуту.

У касаційній скарзі
захисник ОСОБА_1, не погоджуючись із
судовими рішеннями, постановленими
щодо ОСОБА_2 через невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону та
неправильне застосування
кримінального закону, просить їх
скасувати, а справу закрити на підставі
п. 1 ст. 6 КПК України (1960 року). Свої
вимоги захисник мотивує тим, що
матеріали справи не містять доказів
належності наркотичних засобів саме
ОСОБА_2 Указує на те, що місцевий суд, з
яким погодився й суд апеляційної
інстанції, встановлюючи винуватість
ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
послався у своєму рішенні на
недопустимі докази.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
захисника і засудженого на підтримання
поданої скарги, пояснення прокурора із
запереченнями проти скарги,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи, наведені в
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що вона задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

У своїй касаційній скарзі захисник
ОСОБА_1 порушує питання про перегляд
судових рішень через невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Проте фактичні обставини справи, які
були предметом оцінки судів першої та
апеляційної інстанцій, перегляду
відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України (1960
року) у касаційному порядку не
підлягають.

Разом із тим, як убачається з
матеріалів справи, висновки суду про
доведеність винуватості ОСОБА_2 у
вчиненні злочину та правильність
кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК
України ґрунтуються на зібраних у
справі доказах.

Зокрема, вони підтверджуються
показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, а
також даними, що містяться в протоколах
обшуку, відтворення обстановки та
обставин подій, оглядів предметів,
висновках експертів, та іншими
наявними в матеріалах справи доказами.

Місцевий суд у відповідності до вимог
ст. 67 КПК України (1960 року) оцінив усі
докази у справі та з дотриманням вимог
статей 323, 333-335 КПК України (1960 року)
постановив вирок, належним чином
умотивувавши своє рішення та дійшовши
обґрунтованого висновку про
винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Покарання ОСОБА_2 призначено судом
першої інстанції з додержанням ст. 65 КК
України, з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, конкретних
обставин справи, відсутності обставин,
що обтяжують та пом'якшують покарання,
а також даних про особу засудженого.

На думку колегії суддів, призначене
засудженому покарання у виді
позбавлення волі є необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Суд апеляційної інстанції ретельно
перевірив доводи апеляції захисника,
аналогічні доводам його касаційної
скарги, й з наведенням відповідних
мотивів дійшов обґрунтованого
висновку про їх безпідставність, з чим
погоджується й колегія суддів.

Перегляд справи в апеляційному порядку
здійснювався відповідно до вимог
кримінально-процесуального закону.

Ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
б давали підстави для зміни чи
скасування судових рішень, судом
касаційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960
року), пунктами 11, 15 розділу XI
«Перехідні положення» Кримінального
процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 16 жовтня 2013 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

С у д д і:

В.В. Зубар Н.О. Марчук Т.В. Матієк

З оригіналом згідно:

Суддя

Н.О. Марчук