Справа № 1-102/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007року Галицький
районний суд м. Львова

в
складі: головуючого - судді Стефанюка
Б.Р.

при секретарі Ліщук
Н.О.

за
участю прокурора Потапчук О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Львова, громадянина
України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, студента МАУП,
проживаючого в АДРЕСА_1,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15, 289 ч.1 КК України,

встановив:

ОСОБА_1, 14.10.2006 року біля 21.00 год., знаходячись в
м.Львові на вул. Театральній, 7 біля магазину, «Школяр», маючи намір на
незаконне заволодіння транспортним засобом, пошкодивши замок дверки автомобіля БМВ Х5 реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить ТзОВ «Пам'ять", вартістю 260823,68 грн., проник
в салон автомобіля на місце водія, де за допомогою викруток, з метою
відключення протиугінних систем безпеки, відкрутив три шурупи з кришки панелі,
за якою знаходиться блок, який відповідає за безпеку автомобіля від викрадення
та несанкціонованого втручання в систему запалювання з метою запуску двигуна,
яка розміщена біля підніжки постановки лівої ноги автомобіля. Однак свого
злочинного наміру щодо заволодіння автомобілем підсудний до кінця не довів з
незалежних від нього причин, оскільки був помічений працівниками ІДПС ДАІ УМВС
України у Львівській області та при наближенні яких почав втікати з автомобіля,
був затриманий.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у
інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав показання, що він
14.10.2006 року близько 21.0 год.,
проходячи по вул. Театральній, 7 у м.Львові, помітив біля магазину «Школяр»
припаркований автомобіль БМВ
Х5 реєстраційний номер НОМЕР_1, в якого були включені підфарник. В нього
виникла раптова думка заволодіти даним автомобілем. При собі він мав
інструменти, оскільки допомагав встановлювати аудіо систему знайомому. Він
проник в автомобіль та намагався його завести, однак не довів свого злочинного
наміру до кінця, оскільки його побачили працівники ІДПС ДАІ УМВС України у
Львівській області, від яких він намагався втекти.

Крім повного визнання своєї вини підсудним у вчиненому
злочині, його вина доводиться іншими зібраними по справі доказами, однак суд
визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи,
оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не
оспорюються.

2

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_1 вчинив замах на незаконне заволодіння
транспортним засобом, однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали
від його волі, тобто вчинив злочин, передбачений ст. ст. 15, 289 ч.1 КК
України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу підсудного: раніше не
судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.

Пом'якшуючими покарання обставинами є щире каяття,
обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід
призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою
кваліфіковано його дії.

Зважаючи на тяжкість злочину, особу винного, обставини
справи, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без
відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України і ОСОБА_1 слід звільнити
від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15, 289 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий
строк тривалістю один рік.

На підставі ст.7б КК України покласти на засудженого
ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу, щодо засудженого ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу, залишити раніше обрану - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду
Львівської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.