Провадження № 11-кп/792/205/15
Справа № 685/1535/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,
оператора відеозв`язку ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №0000331 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Теофіпольського районного суду від 14 січня 2015 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Теофіпольського районного суду від 14 січня 2015 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тракториста-мишиніста Теофіпольської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП», не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді штрафу у сумі 800 гривень.
За вироком суду, ОСОБА_8 , працюючи на посаді тракториста-машиніста Теофіпольської філії ПрАТ „Зернопродукт МХП та виконуючи роботу по дискуванню полів належним підприємству трактором САТ 95Е д/н НОМЕР_1 , впродовж періоду часу з 21 жовтня 2014 року по 10 листопада 2014 року, керуючись корисливим мотивом та єдиним умислом на заволодіння чужим майном, систематично, шляхом зливання з паливного баку трактора, привласнив ввірене йому дизельне паливо, яке отримував від заправщика безпосередньо на полі, де виконував роботи. Злите пальне в подальшому реалізовував по ціні 12 грн. за 1 літр.
Всього ОСОБА_8 привласнив ввірене йому дизельне паливо в кількості 1200 літра по ціні 16,75 грн. за 1 л. на загальну суму 20100 грн.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Ухвалити свій вирок, яким за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 800 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Стверджує, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд не врахував, що санкція кримінального закону за якою кваліфіковані його дії передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади, призначення якого у судовому рішенні не вирішено. Крім того, акцентує увагу, що формулюючи ОСОБА_8 обвинувачення визнане доведеним за ч. 1 ст. 191 КК України, місцевий суд у мотивувальній частині вироку не вказав ознаку вчиненого злочину вчинення злочину матеріально-відповідальною особою, що призвело до неправильного застосування кримінального закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який частково підтримав подану апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в ній доводи, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечує проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах і не заперечується в апеляційній скарзі, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 191 КК України.

Зокрема, як встановлено в процесі апеляційного розгляду, ОСОБА_8 , відповідно до договору від 02.01.2014 року про повну індивідуальну, матеріальну відповідальність, будучи матеріально-відповідальною особою, працюючи на посаді тракториста-машиніста Теофіпольської філії ПрАТ „Зернопродукт МХП та виконуючи роботу по дискуванню полів належним підприємству трактором САТ 95Е д/н НОМЕР_1 , впродовж періоду часу з 21 жовтня по 10 листопада 2014 року, керуючись корисливим мотивом та єдиним умислом на заволодіння чужим майном, в с. Новоставці, Теофіпольського району Хмельницької області, систематично, шляхом зливання з паливного баку трактора, привласнив ввірене йому дизельне паливо, яке отримував від заправщика безпосередньо на полі, де виконував роботи. Злите пальне в подальшому реалізовував по ціні 12 грн. за 1 л. невстановленим органами досудового розслідування особам.
Всього ОСОБА_8 привласнив ввірене йому дизельне паливо в кількості 1200 л по ціні 16 грн. 75 коп. за 1 л. на загальну суму 20100 грн.
Обставини привласнення ввіреного йому дизельного палива визнав і обвинувачений ОСОБА_8 в процесі судового та апеляційного розглядів провадження, ствердивши час, місце та спосіб заволодіння паливно-мастильними матеріалами, їх кількість та вартість.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зокрема, показаннями представника потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що в осінній період 2014 року, з належного Теофіпольської філії ПрАТ „Зернопродукт МХП трактора, керування яким здійснював обвинувачений, були викрадені паливно-мастильні матеріали способом та у кількості на які вказує ОСОБА_8 .
Крім того, факт вчинення ОСОБА_8 злочину об`єктивно стверджується даними особової справи обвинуваченого з яких вбачається, що він обіймав посаду тракториста-машиніста Теофіпольської філії ПрАТ „Зернопродукт МХП та на підставі укладеного договору від 02.01.2014 року ніс повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження товарно-матеріальних цінностей належних товариству (а.п. 20, 53-54).
Змістом системи віддаленого обліку TrackControl, бортового журналу та дорожніх листів трактору САТ 95Е д/н НОМЕР_1 , керування яким здійснював обвинувачений стверджуються, що з транспортного засобу у дні керування ним ОСОБА_8 проводився злив пального у значних кількостях (а.п. 21-36, 55-77).
Кількість та вартість привласненого майна стверджується даними довідки про вартість та жодним учасником апеляційного розгляду, в тому числі обвинуваченим не оспорюється та не спростовано (а.п. 78).
Як стверджується матеріалами провадження, правильно встановивши фактичні обставини вчинених ОСОБА_8 протиправних дій по обставинах заволодіння майном Теофіпольської філії ПрАТ „Зернопродукт МХП, місцевий суд, формулюючи обвинувачення визнане судом доведеним за ч. 1 ст. 191 КК України, у мотивувальній частині вироку не вказав ознаку вчиненого злочину вчинення злочину матеріально-відповідальною особою, хоча органами досудового розслідування ці обставини були конкретизовані.
Аналізуючи всі досліджені в процесі судового розгляду докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 , будучи матеріально-відповідальною особою, привласнив ввірене йому дизельне паливо, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 191 КК України.
Проте, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. ст. 55, 65 КК України, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.
Санкцією ч. 1 ст. 191 КК України за дії вчинені ОСОБА_8 поряд з основним покаранням, передбачене і додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю або без такого.
Як стверджується матеріалами провадження, місцевий суд на вказані обставини уваги не звернув та у судовому рішенні питання щодо призначення ОСОБА_8 додаткового покарання чи без призначення такого встановленого санкцією статті кримінального закону за якою кваліфіковані його злочинні дії не вирішив.
Таким чином, висновок місцевого суду в цій частині не ґрунтується на вимогах закону та прямо суперечить йому.
За наведених обставин колегія суддів приходить до переконання про наявність визначених п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підстав для скасування оскаржуваного вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалення апеляційним судом нового вироку.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 має бути призначено з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфіковані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.
Зокрема, при призначенні покарання колегія суддів приймає до уваги суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання характеризується позитивно, думку представника потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, оскільки його вибачив та знайшов з ним порозуміння.

Пом`якшуючими його покарання обставинами є те, що він каються у вчинені злочину та сприяв його розкриттю, повністю відшкодував спричиненні злочином збитки, належні характеристики з місця роботи та проживання.

Обтяжуючих його покарання обставин колегією суддів не встановлено.
З врахуванням вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, слід призначити покарання у виді штрафу, ближче до максимального розміру, що буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

В той же час, не підлягає застосуванню до ОСОБА_8 такий додатковий вид покарання встановлений санкцією ч. 1 ст. 191 КК України, як позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки обвинувачений не був наділений ні організаційно-розпорядчими, ні адміністративно-господарськими функціями, а саме вчинення злочину не було пов`язано з посадою ОСОБА_8 в розумінні ст. 55 КК України.
Керуючись ст. ст. 374, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Теофіпольського районного суду від 14 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Ухвалити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити йому покарання у виді 800 грн. (вісімсот грн.) штрафу без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .