Справа № 192/824/15-к
Провадження № 1-кп/192/114/15
В И Р О К
Іменем України
"12" червня 2015 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000324 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, є інвалідом, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше судимого:

· 12 червня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів та звільненим від покарання з випробуванням в період іспитового строку, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи з проникненням до іншого приміщення, 13 травня 2015 року близько 14 години 00 хвилин, прийшов на територію домоволодіння, яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_4 , де шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно повторно викрав кутову шліфувальну машину (болгарку) «Граніт», вартістю 800 гривень, яка належать ОСОБА_4 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 того ж дня, тобто 13 травня 2015 року близько 14 години 10 хвилин знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 та маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав металеву саморобну грубку «буржуйка» вартістю 230 гривень, яка знаходилась біля приміщення літньої кухні та належить ОСОБА_4 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що 13 травня 2015 року близько 14-ої години він прийшов на територію подвір`я його сусідки ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою попросити в неї, щось поїсти. Пошукавши потерпілу, він підійшов до приміщення літньої кухні, де побачив, на мішках шліфувальну машинку (болгарку), і вирішив її викрасти, після чого забравши шліфувальну машинку з приміщення літньої кухні, він біля літньої кухні побачив саморобну грубку «буржуйку», яку теж вирішив викрасти, забравши дане майно потерпілої він його відніс до свого будинку де зберігав, а потім вже після того як до нього прийшли працівники міліції він добровільно повернув майно потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що приблизно 16 травня 2015 року 17 травня 2015 року вона виявила, що в неї зникла шліфувальна машинка (болгарка) та саморобна грубка «буржуйка». Вона звернулась до сусіда обвинуваченого, але той майно не повернув, тоді вона звернулась до міліції. Приблизно в 20 х числах обвинувачений повернув їй викрадене.

Оскільки обставини кримінальних правопорушень ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочинів обвинуваченим та інших доказів по справі, окрім відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, скоїв правопорушення в період іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, відшкодував завдану потерпілій шкоду шляхом добровільного повернення викраденого майна, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції ч.2 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому при призначені остаточного покарання за даними злочинами, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбачений ч. 1 ст. 70 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, і був звільнений від відбування покарання з випробуванням, то суд, враховуючи, що обвинуваченим вчинено злочини в період іспитового строку вважає, що при визначенні остаточного покарання обвинуваченому, у відповідність до ч. 3 ст. 78 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України, слід до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

· за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
· за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначив покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом частково приєднання до покарання призначеного за цим вироком покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1