Справа № 11а-491/2007р Головуючий
у 1 інстанції: Волоско І.Р.
ч.1 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
травень 22 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Брух Б.І.

Суддів :
Марітчака Т.М., Момота В.І.

з участю
прокурора Зданкевич І.С.

засудженого
ОСОБА_1

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляційною
скаргою засудженого ОСОБА_1

на вирок
Сихівського районного суду м. Львова від 29 січня 2007 року

Цим вироком
засуджений:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, генеральний директор Товарної біржі „Львівська
універсальна", судимості немає

за ч. 1
ст. 175 КК України призначено покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 69
КК України у розмірі 510 грн.

засуджений
знаходиться на підписці про невиїзд з постійного місця проживання.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він, працюючи на посаді
генерального директора Товарної біржі „Львівська універсальна", що
розташована АДРЕСА_2, будучи службовою особою, умисно, безпідставно з березня
2006 року по грудень 2006 року в порушення ст. 15,16,24 Закону України „Про
оплату праці" не виплатив заробітну плату працівникам підприємства в сумі
19081, 99 грн. Кошти, які надходили за вказаний період, як прибуток Товарної
біржі „Львівська універсальна" витратив на оплату оренди приміщення,
послуги зв'язку, оренди автомобіля, рекламу.

В
апеляції засуджений покликається на те, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Суд неповно і однобічно з'ясував обставини справи,
що привело до винесення необґрунтованого вироку. Заробітну плату не виплатив,
тому що не було коштів до виплати. Кошти, що надходили на поточний рахунок підприємства
спрямовувались на оплату термінових платежів до державних та цільових фондів, а
також оплату за оренду, зв'язок та інші виробничі потреби.

Просить
вирок скасувати, справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу
злочину.

Заслухавши
доповідача, засудженого, який підтримав апеляцію, міркування прокурора про
залишення вироку без змін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляції,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновки
суду про винуватість засудженого ОСОБА_1 у вчинені злочину за обставин,
встановлених судом і викладених у вироку, підтверджені доказами, дослідженими
судом.

Зокрема,
показаннями свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що у 2006 році на підприємстві виникла
заборгованість перед працівниками по заробітній платі. Заборгованість зумовлена
скрутним матеріальним становищем підприємства. Кошти, які надходили на рахунки
біржі були витрачені на оплату оренди приміщень, автомобіля, зв'язку, поштові
та рекламні потреби.

Із листа
Товарної біржі „Львівська універсальна" вбачається, що на підприємстві
існує заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам за період з
1.03.2006р. по 1.12.2006 року в сумі 19081,99 грн. ( а.с. 7).

Із
платіжних доручень за березень - грудень 2006 року Товарної біржі „Львівська
універсальна" вбачається, що кошти підприємства, отримані за вказаний
період були використані не на виплату зарплати працівникам, а на оплату оренди
приміщень, послуг зв'язку, автомобіля, рекламу, а всього на суму 12831 грн.
(а.с. 58-61).

Таким
чином, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 175 КК України є правильною,
оскільки він безпідставно, умисно більш як за один місяць, в порушення ст. 15,
16, 24 Закону України „Про оплату праці" не виплатив заробітну плату
працівникам Товарної біржі „Львівська Універсальна".

Причини
не виплати зарплати працівникам товарної біржі, які зазначає ОСОБА_1 в
апеляції, суд обґрунтовано не взяв до уваги. Сума заборгованості по невиплаті
зарплати становить 19081,99 грн., а на потреби виробництва ( оплата оренди приміщень
2232 грн., послуг зв'язку 7563 грн., оренди автомобіля 1200 грн., реклами 1836
грн.) сума становить 12834 грн., тобто, у ОСОБА_1 була можливість виплатити
зарплату працівникам, хоча б частково.

Той
факт, що працівники товарної біржі написали заяви, що вони зобов'язуються
виконувати свої посадові обов'язки на ЛУТБ незалежно від своєчасності отримання
зарплати, колегія суддів не бере до уваги, оскільки хоч протокол засідання
трудового колективу ЛУТБ датований 30.03.2006 року, однак був долучений до апеляційної
скарги; ні органам досудового слідства, ні в судове засідання засуджений таких
документів суду не представив, що дає підстави вважати, що цей документ і заяви
були виготовлені пізніше, тобто, після порушення кримінальної справи.

ОСОБА_1
не може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст.
175 КК України, так як він здійснив виплату заробітної плати працівникам під
час слухання кримінальної справи, тобто після пред'явлення йому обвинувачення.

При
визначені покарання ОСОБА_1 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину;
особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, вперше
притягується до кримінальної відповідальності, пом'якшуючі покарання обставини;
наявність на утриманні малолітньої дитини, що він виплатив зарплату працівникам
на день слухання справи.

Врахувавши
зазначені обставини, суд застосував до ОСОБА_1 ст. 69 КК України і визначив
покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті.

Колегія
суддів не вбачає підстав для скасування вироку та закриття справи провадженням
за відсутністю в діях засудженого складу злочину.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляційну
скаргу засудженого залишити без задовольнення. Вирок Сихівського районного суду
м. Львова від 29 січня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без змін.