А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.09.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11кп/777/311/14 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2013.
Вказаною ухвалою місцевого суду задоволено подання начальника Тячівського МРВ КВІ відділу ДДПВП України в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 для відбування покарання за ч.1 ст.304 КК України, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2010.
З матеріалів за вказаним поданням вбачається, що вказаним вироком місцевого суду від 06.10.2010 ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування вказаного покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, з покладенням на нього наступних обов`язків: періодичної реєстрації в «органах кримінальної виконавчої системи» (в кримінально-виконавчій інспекції), повідомляти ці «органи» (інспекцію) про зміну місця проживання.
Підставою для внесення вказаного подання та для його задоволення ухвалою суду від 23.05.2013 стало те, що засуджений ОСОБА_6 під час перебування на обліку в КВІ не виконував покладені на нього зазначеним вироком суду обов`язки неодноразово без поважних причин не з`являвся для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, не повідомив цю інспекцію про зміну місця проживання, а також систематичне вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 23.05.2013 щодо ОСОБА_6 у зв`язку з поважністю причин його пропуску засуджений участі в розгляді подання не брав, про наявність цієї ухвали він дізнався лише після затримання ОСОБА_6 працівниками органів внутрішніх справ.
Також захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 , посилаючись на наступне.
Так, матеріалами подання не доведено, а судом не встановлено фактів виїзду засудженого на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції чи зміни місця проживання засудженого, для чого йому слід було повідомити КВІ, а тому не доведено факту порушення засудженим ст.76 КК України.
Періодичність явки засудженого для реєстрації в КВІ посадовими особами вказаної інспекції не визначена.
Доказів того, що кримінально-виконавчою інспекцією у зв`язку із неприбуттям засудженого до цієї інспекції без поважних причин було застосовано привід, який мав здійснюватися органом внутрішніх справ через ухиляння засудженого від «належного відбування покарання», матеріали справи не містять, в ухвалі суду про них не зазначено.
Посилання суду на притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, що стало підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням, є необґрунтованим, оскільки в ухвалі суду не зазначено відповідних постанов суду, не вказано кількість вчинених ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, що свідчило б про їх систематичність.
В засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_6 відмовився від послуг захисника ОСОБА_7 , який на розгляд провадження не з`явився (подав заяву від 17.09.2014 про його відкладення), просив розглядати провадження без його участі, дане клопотання задоволене судом.
Заслухавши доповідача, промову прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги захисника, просила ухвалу суду першої інстанції від 23.05.2013, як законну та обґрунтовану залишити без змін, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу свого захисника і просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали подання, обговоривши доводи сторін, колегія суддів визнає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду підлягає задоволенню з наведених у клопотанні підстав та причин, які суд визнає поважними, однак в задоволенні апеляції слід відмовити з таких підстав.
Ухвала Рахівського районного суду від 23.05.2014 є обґрунтованою та вмотивованою, постановлена судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), крім іншого, установи виконання покарань у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 5,8,9 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.8 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

За змістом цієї норми (з урахуванням зазначених вище положень КВК України) для направлення засудженого для відбування призначеного покарання достатньо встановити хоча б одну із зазначених в ній підстав: 1) що засуджений не виконує покладених на нього обов`язків або 2) що засуджений систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно абз.2 ч.3 ст.164, ч.5 ст.166 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення (виклику), хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 не виконав обидва з покладених на нього на підставі ст.76 КК України вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2010 обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Крім того, ОСОБА_6 під час іспитового строку систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Так, з листка реєстрації (а.о.с. 15) вбачається, що засуджений ОСОБА_6 один раз на місяць проходив реєстрацію в КВІ: з 01.02.2011 по 01.11.2011; починаючи з 07.02.2012 по 01.10.2012, дев`ять разів поспіль не з`явився на реєстрацію і будь-яких доказів щодо поважності причин такої неявки матеріали справи не містять, а стороною захисту такі в апеляції не наведено. В апеляційному суді ОСОБА_6 визнав обставину порушення даного обов`язку та відсутність у нього зазначених поважних причин, пояснив, що виїжджав на заробітки і протягом вказаного вище періоду не перебував за місцем проживання. Вказане безумовно свідчить і про порушення ОСОБА_6 обов`язку повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

Факт систематичного вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.173-2 КУпАП підтверджується копіями постанов судді Рахівського районного суду Закарпатської області про накладення на першого адміністративних стягнень: від 09.09, 18.11 та 06.12.2011 (а.о.с. 53-55).

Все це свідчить про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.

Інші доводи апеляції захисника не впливають на законність рішення суду першої

інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2013 щодо засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2013 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання за ч.1 ст.304 КК України, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2010 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього судового рішення.

Судді: