АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-188/07 Головуючий
Категорія ст. ст. 185
ч. 2,71 ПОПЕЛЬНЮХ
КК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2007 р.
Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ЩЕПОТКІНОЇ
В.В.

суддів ЛІТВІНЦЕВА
В.М.,

ШВИДКОГО Д.М.

за участю прокурора
ДЕМИДЕНКО С.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, мешканець м. Черкаси, з середньою освітою, не одружений,
не працюючий, неодноразово судимий, в тому числі останній раз -8.06.2001 р. за ст. 185 ч. З КК України
до 6-й років
позбавлення волі і звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 17 днів, -

визнаний винним в скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і
йому призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана не відбута
частина покарання за вироком Придніпровського райсуду м. Черкаси від 8.06.2001
року у вигляді одинадцяти місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття
призначено ОСОБА_1 - один рік
одинадцять місяців позбавлення волі.

До вступу вироку
в законну силу міру запобіжного заходу засудженому залишено попередню - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Вирішено долю
речових доказів у справі -
краденого мобільного телефону, який залишено потерпілій ОСОБА_2 за
належністю, а квитанцію з ломбарду про закладення ОСОБА_1 цього телефону - залишено у справі.

Згідно до
вироку, ОСОБА_1 повторно, 18.09.2006
року близько 23
год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у своїх знайомих в будинку АДРЕСА_1, за раптово
виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, таємно, умисно, з
корисливих мотивів викрав належне ОСОБА_2 майно: мобільний телефон «Самсунг
Х-620» з відповідними при належностями на загальну суму 795 грн., завдавши
потерпілій відповідної шкоди(вирок, друк, текст - а. с. 86).

При повному
визнанні підсудним своєї вини, за пропозицією прокурора та за згодою
підсудного, якому судом були роз'яснені відповідні наслідки, по справі судом
встановлена спрощена процедура дослідження доказів, про що зазначено у
протоколі судового засідання(а. с
84), з посиланням на положення ч. З ст. 299
КПК України.

У «заяві на
апеляційне оскарження» засуджений ОСОБА_1, не заперечуючи доведеності своєї
вини, кваліфікації та правильності вирішення судом інших питань постановленого
ним вироку, прямо вказуючи на повністю законний і справедливий вирок щодо
нього, з посиланням на це, своє каяття та позицію потерпілої, яка йому вже все
пробачила, а також на поганий стан свого здоров'я, - просить
пом'якшити призначене йому покарання.

В запереченнях
прокурор, яка приймала участь в розгляді судом справи, вважає доводи апеляції безпідставними
і такими, що задоволенню не підлягають. Оскільки ОСОБА_1 вчинив злочин в період
УДЗ і до нього правильно застосовані положення ст. ст. 65, 71 КК України.
Просить вирок суду залишити в силі.

Інші учасники
процесу вирок суду не оскаржили, своїх заперечень на апеляцію засудженого - не представили.
Колектив підприємства ПП «Кочерга» та потерпіла ОСОБА_2 у своїх письмових
зверненнях до суду просять звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

Справа до
розгляду в суді апеляційної інстанції вже призначалася тричі: на 27.02.2007 року, на 13.03.2007 року та 27.03.2007 року. Але
ухвалами і постановою суду кожен раз вимушено переносилася на іншу дату у
зв'язку із хворобою засудженого -апелянта,
допуском у справу захисника і ознайомлення його з матеріалами справи, заміною
судді-доповідача і необхідністю підготовки справи до розгляду іншим суддею. В
черговий раз повідомлені про місце і час розгляд апеляції ОСОБА_1 ніхто, окрім
прокурора, в засідання суду на 17.04.2007
року не з'явився. Це не являється перешкодою для розгляду апеляції у їх
відсутність.

Судове слідство
по справі в суді апеляційної інстанції не призначалося і не провадилося;
протокол судового засідання не вівся.

Заслухавши
доповідача, прокурора про залишення вироку, як законного і обґрунтованого без
будь-яких змін, перевіривши відповідно до вимог ст. 365 КПК України
матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляції засудженого разом із
додатково наданими представником його захисту матеріалами, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення, виходячи із встановлення нею слідуючого.

Висновки суду
щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначеної крадіжки при вказаних у вироку
обставинах і наслідках для потерпілої, а також юридична оцінка(кваліфікація)
таких дій винного базуються на досліджених в порядку ст. 299 ч. З КПК України
доказах і ніким в апеляційному порядку не оспорюються. Апеляція засудженого
будь-якої критики розглядаємого судового рішення щодо нього не містить(ст. 365 КПК).

Що ж стосується
призначеного ОСОБА_1 покарання за цей умисний і корисливий злочин, то воно
відповідає вимогам ст. ст. 65,
71 КК України, є розмірним до скоєного і справедливим.

Це вже третя
судимість ОСОБА_1 за злочини проти власності, останній раз він відбував
тривалий термін в місцях позбавлення волі(а. с 24), звідки був звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців і 17 днів. Але
належних висновків для себе не зробив, не втримався і в період цього строку,
тобто в період не відбутої частини покарання за попереднім вироком, знову почав
скоювати крадіжки.

Проте суд,
враховуючи щирість каяття ОСОБА_1 та інші пом'якшуючі його відповідальність
обставини(на які він зараз повторно посилається у своєму зверненні до

з

апеляційного суду, які містяться у клопотаннях трудового
колективу та потерпілої ОСОБА_2) знайшов за можливе і на цей раз виявити
гуманність, призначивши винному мінімальне покарання. Це і є проявом достатньої
полегкості, якої він знову просить у суду.

Втім, для цього
немає ніяких законних підстав. Оскільки, за правилами ст. 71 КК України,
остаточне покарання за сукупністю вироків за своїм розміром у будь-якому разі
повинно бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин(один рік
позбавлення волі), так і від не відбутої частини покарання за попереднім
вироком(1 рік 10 місяців 17 днів) - роз'яснення абз.
2 п. 25 постанови
Пленуму Верховного Суду України №
7 від 24.10.2003 року
«Про практику призначення судами кримінального покарання». Що і було фактично
зроблено судом першої інстанції у вигляді одного року одинадцяти місяців
позбавлення волі.

Тому підстав для
задоволення «заяви на апеляційне оскарження» засудженого в бік ще більшого
пом'якшення покарання, як і звернень колективу ПП «Кочерга» та потерпілої
ОСОБА_2 про звільнення його від кримінальної відповідальності взагалі, - колегія не вбачає.

Виходячи з
наведеного і керуючись ст. ст. 365,
366 ч. 1, 377 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Придніпровського райсуду
м. Черкаси від 14 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий - підпис

Судді - підписи

З оригіналом згідно:

Суддя
апеляційного суду B.M. Літвінцев