Справа № 761/5682/15-к
Провадження №1-кп/761/472/2015
В И Р О К
іменем України
22 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014158 від 18.12.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димер, Вишгородського району, Київської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. С.Хохлових зі сторони вул.Якіра в напрямку вул.Дегтярівської та наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вул. С.Хохлових та вул. Дегтярівської в м.Києві.

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року, ОСОБА_7 проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, не переконався в безпечності зміни напрямку руху, повертаючи ліворуч від вул. С.Хохлових на вул.Дегтярівську, в напрямку вул.Д.Запольського, вчасно не зреагував та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_10 , яка рухалась з ліва направо відносно напрямку руху автомобіля по вказаному пішохідному переходу на дозволений сигнал світлофору та в результаті допустив на неї наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_7 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, пішоходу ОСОБА_10 , в результаті наїзду автомобілем спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно висновку експерта № 38/Е «Згідно представленої медичної документації у гр. ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому латерального виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; ушкодження медіальної колатеральної зв`язки правого колінного суглобу. Описані ушкодження утворились від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому і відновлення функцій колінного суглобу необхідний термін понад 21 день».

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 правил дорожнього руху України:

-п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

-п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху;

-п. 16.2 На регульованих та нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 допитаний в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся. Підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений показав, що 18 грудня 2014 року на початку дев`ятої години ранку він, керував автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.С.Хохлових в м.Києві та при здійсненні маневру повороту ліворуч на вул. Дегтярівську в м.Києві в напрямку вул. Д.Запольського, не помітив пішохода ОСОБА_10 , у зв`язку з тим, що видимість йому перекрив інший автомобіль, який зупинився, а він не встиг зреагувати та здійснив наїзд на неї. Після чого він одразу зупинився, якась жінка викликала швидку медичну допомогу потерпілій, а він викликав працівників міліції. Він пропонував матеріальну допомогу, зв`язавшись з сином потерпілої, однак той відмовився від прийняття допомоги. Після чого він не пропонував потерпілій відшкодувати завдану їй шкоду, однак має намір відшкодувати потерпілій як матеріальну так і моральну шкоду. Автомобіль, яким він керував належить на праві власності його бабусі.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , щодо часу, місця, способу, характеру шкоди здоров`ю потерпілої, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд визнає повністю доведеним винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, а саме характеризуючі дані щодо його особи, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема судом враховуються, наступні обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 , раніше не судимий, вчинив вперше кримінальне правопорушення, яке характеризується необережною виною та відноситься у відповідності до ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, являється особою молодого віку, не працює, позитивно характеризується по місцю проживання.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Крім того, судом враховується та обставина, що потерпілою та її представником було направлено на адресу суду цивільний позов, від розгляду якого в межах даного кримінального провадження останні відмовились, пояснивши це своїм наміром звернутись до обвинуваченого та власника автомобіля з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. При цьому вказаний цивільний позов був долучений судом до матеріалів даного кримінального провадження з додатками квитанціями, які були долучені на підтвердження матеріальної шкоди та обвинувачений мав можливість з ними ознайомитись. Під час судового розгляду, зокрема виступу в судових дебатах, представник потерпілої та потерпіла заявили, що обвинувачений не вживав жодних спроб щодо хоча б часткового добровільного відшкодування завданої шкоди, про це останні заявляли і під час судового розгляду.

Така безініціативність з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , свідчить про недостатнє усвідомлення ним тяжких наслідків, які перебувають в прямому причинному зв`язку, з діями останнього, а саме: у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості заподіяних потерпілій, моральних страждань, отриманих нею внаслідок тривалого відчуття болю, проходження лікування, оперативного втручання.

З урахуванням викладеного, суд обираючи покарання, яке слід призначити ОСОБА_7 за вчинення ним кримінального правопорушення, виходить з того, що покарання у виді обмеження волі чи арешту з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого та пом`якшуючих обставин буде занадто суворим, а покарання у виді виправних робіт суд не призначає, у зв`язку з тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, у виді штрафу на користь держави, з огляду на заяви останнього про змогу сплатити штраф, у зв`язку із наявністю в нього заощаджень.

Суд, вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, з урахуванням грубого порушення правил дорожнього руху, а саме наїзду на пішохода на пішохідному переході, допущеного обвинуваченим та, невжиття ним заходів щодо відшкодування шкоди потерпілій. При цьому судом також враховується те, що стороною захисту не надано будь-яких даних, які б свідчили, що джерело доходів обвинуваченого пов`язане з правом керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, й призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 залишити без розгляду.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий:
суддя