У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,
при секретарі ОСОБА_11,
за участю прокурора ОСОБА_12,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000024 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 червня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено, постановлено вважати його засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року ухвалу апеляційного суду від 17 червня 2014 року скасовано через неправильне застосування ст. 75 КК України та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано.

Призначено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він у листопаді 2013 року на полі поблизу с. Масівці Хмельницького району зірвав дикоростучі рослини коноплі, які на автомобілі перевіз до місця свого проживання, де висушив, подрібнив і виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав з метою збуту.

14 січня 2014 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_7 за 120 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,06 г.

23 січня 2014 року під час проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_6 працівники міліції вилучили особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 224,78 г., який ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання з метою збуту.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та залишення в силі вироку місцевого суду. Зазначає, що судом при призначенні реального покарання не в повній мірі враховано, що він визнав вину, розкаявся, злочин вчинив унаслідок скрутного матеріального становища, хворіє та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі останнього не оскаржуються.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, є непереконливими.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6, апеляційний суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше не судимий, не працює, обставини, що пом'якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу засудженого, який позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, незадовільний стан здоров'я та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирок апеляційного суду є достатньо мотивованим та в повній мірі відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що засуджений вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, колегія суддів не знаходить підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що ставиться питання в його касаційній скарзі.

Оскільки в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_6 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного йому покарання, вона задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування вироку апеляційного суду, у провадженні не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10