АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем України

" 20 " лютого 2007 року
колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду в
складі:

головуючого
- судді Фоміна
Ю.В.,

суддів: Михайловського
В.І.,

Ткаченка В.Л.

з участю:
прокурора Селюченко
І.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 на вирок Олевського районного суду
Житомирської області від 12 грудня 2006 р.

Цим
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м.Олевськ Житомирської області, громадянин України, судимий: вироком
Олевського районного суду від 18.09. 1995 року , за ст. ст. 81ч.4,17, 81
ч.3, 140 ч.2, 46 КК України( редакції 1960 року) на 3 (три) роки позбавлення
волі з конфіскацією 1/2 частини майна, умовно з іспитовим строком на 2 роки;
вироком Олевського районного суду від 13.03.2001 року за ст. 140 ч.3 КК
України, ст.ст. 81 ч.3, 42 КК України( редакції 1960 року) на 3 ( три) роки 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією майна; вироком Олевського районного суду від 12.04.2005 року за
ст. 395 КК України ( редакції 1960 року) на 2 місяці арешту, звільнений
18.07.2005 року по відбуттю строку покарання, засуджений засуджений за ч.3 ст.
187 КК України на 7( сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Справа №11-104 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Волощук В.В.

Категорія
ст. 187ч.З КК України Доповідач
: Михайловський В.І.

2

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець
м. Олевська Житомирської області, громадянин України, раніше
судимий: вироком Харківського районного суду м. Києва за ст. ст.
142ч.2, 141 ч.2 КК України, від 19.10.2000 року на 5( п'ять) років позбавлення
волі,

засуджений за ч.3 ст. 187 КК
України на 7( сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк
покарання рахується : з 20.11.2005 року засудженому ОСОБА_1 та з 17.01.2006
року засудженому ОСОБА_2.Запобіжний захід засудженим залишено попередній -
тримання під вартою.

Згідно
вироку, ОСОБА_1 31.10.2005 року за попередньою змовою з ОСОБА_2, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном, проникли через
вікно санвузла у приміщення гуртожитку Олевського ПТУ-10 по вул. Нова, 1,
зайшли у кімнатуНОМЕР_1, де з погрозою застосування насильства, небезпечного
для життя і здоров'я потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрали відкрито гроші у
сумі 5 гривень, мобільний телефон " NOKIA"-
3410" із сім картою та зарядним пристроєм вартістю 365 гривень, джинсові
штани з шкіряним паском вартістю 50 гривень, складним ножем - 8 гривень, грішми
у сумі 5 гривень, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_3 на суму 428
гривень, потерпілому ОСОБА_4 на суму 5 гривень.

Продовжуючи
свої злочинні дії, ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2, 1.11.2005
року близько 01. 00 години у стані алкогольного сп'яніння повторно проникли
через вікно санвузла у приміщення гуртожитку Олевського ПТУ -10 по вул. Нова ,1
м. Олевська, зайшли у кімнату НОМЕР_2, де з погрозами заподіяння тілесних
ушкоджень за допомогою ножа та викинути з другого поверху гуртожитку відкрито
заволоділи грішми у сумі 52 гривні потерпілого ОСОБА_5, а також грішми у сумі
14 гривень потерпілого ОСОБА_6.

В
апеляціях: засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок Олевського районного суду
та повернути кримінальну справу на додаткове розслідування під час якого
змінити слідчого.

В
обгрунтування апеляції посилається на ті обставини, що не бажав заподіяти шкоди
потерпілим, ножа брав з метою порізати хліб, вину визнавав частково та не
згоден з кваліфікацією його протиправних дій. Засуджений ОСОБА_2 також
посилається на те, що не бажав завдати фізичного насильства потерпілим,
моральну і матеріальну шкоду останнім відшкодували його рідні.

з

Засуджений ОСОБА_1
просить вирок суду скасувати, справу направити на додаткове розслідування з призначенням
нового слідчого.

В обгрунтування апеляції посилається на ті обставини, що
докази по справі здобуті під тиском слідчого, який упереджено розслідував дану
справу, необгрунтовано кваліфікував протиправні дії за ст. 187 ч.3 КК України.
Покази потерпілих мають суттєві розбіжності, а сам вирок суду першої інстанції
грунтується лише на тих доказах і матеріалах, які були надані слідством, чим
були порушені права на захист у судовому засіданні.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора,
який заперечував проти задоволення апеляцій засуджених, засудженого ОСОБА_1,
який підтримав подану апеляцію, обговоривши доводи апеляцій та вивчивши справу,
колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають.

Вина засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтверджена наданими органами досудового
слідства та дослідженими судом доказами: показами потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. і ОСОБА_7, свідків, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, письмовими заявами потерпілих та протоколами:
огляду місця пригоди, пред'явлення фотознімків для впізнання, а також
висновкамип судово- медичної експертизи від 10.10.2006 року щодо стану здоров'я
ОСОБА_1 на момент вчинення злочину.

Дії засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за
ч. З ст. 187 КК України, а саме як умисні дії, що виразилися у нападі з метою
заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою
осіб, з проникненням у житло.

Посилання засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на те, що вони не
бажали завдати потерпілим фізичного насильства та моральних страждань, а докази
по справі здобуті незаконним шляхом, під тиском слідчого є безпідставними,
оскільки з наданих письмових матеріалів кримінальної справи вбачається, що
покази неповнолітніх потерпілих, свідків є логічними та послідовними, вони
узгоджуються з іншими письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні
судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з
вимогами апелянтів щодо необхідності направлення справи на додаткове
розслідування та вирішення питання про необхідність її розслідування іншим
слідчим.

Покарання засудженимОСОБА_1 та
ОСОБА_2 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з
урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особи засуджених,
обставин справи, передбачених вимогами ст.ст. 66, 67 КК України.

Судом
враховано, що обидва засуджених злочин вчинили у стані алкогольного сп'яніння,
характеризуються з негативної сторони, раніше притягалися до кримінальної
відповідальності та засуджувалися за вчинення тяжких, корисливих злочинів,
після звільнення з місць позбавлення волі ніде не працювали та знову вчинили
особливо тяжкий злочин.

4

З урахуванням наведених даних, а також і тих обставин, що батьками
засудженого ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 було відшкодовано завдані злочином
збитки, суд обгрунтовано призначив обом засудженим мінімальну міру
покарання, передбачену
санкцією кримінального закону.

А тому,
колегія суддів не знаходить будь-яких підстав для зміни або скасування вироку
суду та направлення кримінальної справи щодо засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
додаткове розслідування.

Керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Олевського
районного суду Житомирської області від 12 грудня 2006 року щодо них - без
зміни.

Судді: (підписи)

Згідно:
суддя апеляційного В.І.Михайловський