№ 756/3889/15--к
№ 1-кп/756/337/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
27 березня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина Буда Сумської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1. 12 жовтня 2000 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст.ст. 42, 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; 2. 28 липня 2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 3. 27 травня 2008 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1. 10 жовтня 2000 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 2. 7 лютого 2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Оболонського районного суду м. Києва надійшов 24 березня 2015 року.

Як убачається з обвинувального акту, у невстановлений день та час ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_9 та під час розмови у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. З цією метою ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 29 січня 2015 року прибули до Оболонського району м. Києва, де приблизно о 11-ій годині 35 хвилин проникли до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 25 530 грн.

У судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, а також просив продовжити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк тримання обвинуваченим під вартою.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_9 не заперечували стосовно призначення кримінального провадження до розгляду. Разом з тим, заперечили стосовно продовження строку тримання під вартою та просили обрати відносно ОСОБА_9 міру запобіжного заходу не пов`язану з ув`язненням.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечили стосовно призначення кримінального провадження до розгляду, зазначивши, що досудове розслідування проведено неповно та однобічно. Крім того, захисник та обвинувачений просили не продовжувати строк тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу не пов`язану з ув`язненням.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статі (частині статті) закону України.

Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно зі ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

У зв`язку з зазначеними вимогами закону, суд вважає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинно бути викладено відносно кожного обвинуваченого, щоб останній мав змогу захищатися від пред`явленого саме йому обвинувачення.

Натомість, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладається в обвинувальному акті у першу чергу, однак наведення фактичних обставин відносного кожного обвинуваченого та їх повторення, як то містить обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Окрім того, таке наведення в обвинувальному акті фактичних обставин відносного кожного обвинуваченого вказує на те, що орган досудового розслідування встановив декілька фактичних обставин щодо одного кримінального правопорушення.

Також, згідно з ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Однак, реєстр матеріалів досудового розслідування, що долучений до обвинувального акту, не містить таких процесуальних дій, як дати та часу залучення захисника до провадження, де його участь є обов`язковою, оскільки ОСОБА_9 перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин синдром залежності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінальному процесуальному закону.

Крім того, яке установлено в судовому засіданні строк тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спливає 28 березня 2015 року.

Вирішуючи питання стосовно продовження строку тримання під вартою, ураховую тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у разі визнання їх винуватими у злочині, у вчиненні якого вони обвинувачуються, їх вік та стан здоров`я, осіб обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років, та враховуючи, що менш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам, зокрема, спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин, а також доведеність обставин, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, приходжу до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Дані про те, що обвинувачені не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятора в матеріалах кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 314-317, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:
повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина Буда Сумської області, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, що обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Середина Буда Сумської області, строк тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 26 травня 2015 року включно.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Києва, строк тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 26 травня 2015 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя
01.04.2015 Справа № 756/3889/15-к