Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів: ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

при секретарі ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006512, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше неодноразово судимого, востаннє: 06.11.2009 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць, звільнений 7 липня 2013 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 березня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю два роки з покладенням певних обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 липня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

В решті вирок районного суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник засудженого просить вирок апеляційного суду змінити, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, посилаючись на невідповідність покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості. При цьому, за змістом касаційної скарги, вважає, що при призначенні покарання районним судом було враховано як ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, так і обставини, що пом'якшують покарання, а саме, визнання ним вини, щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику. У зв'язку із цим вважає, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що сукупність обставин, що пом'якшують покарання та позитивна характеристика особи засудженого, не є підставою для застосування до нього ст. 75 КК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 29 листопада 2013 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, проходячи по вулиці Колодязній у місті Кіровограді, навпроти будинку № 54, побачив прозорий безбарвний поліетиленовий пакунок із запаяною горловиною, де знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, у подрібненому вигляді. Зрозумівши, що у знайденому пакунку знаходиться наркотичний засіб - канабіс, оскільки раніше ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби, у останнього виник умисел на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту, для власного вживання. Переслідуючи свій намір, ОСОБА_1 знайдений поліетиленовий пакунок залишив зберігати при собі.

У подальшому, цього ж дня, - 29 листопада 2013 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи по вулиці Колодязній, 54 у місті Кіровограді, затриманий працівниками міліції, якими під час особистого огляду ОСОБА_1 виявлено та вилучено у лівій зовнішній кишені куртки, що в неї був одягнений останній, прозорий безбарвний поліетиленовий пакунок із запаяною горловиною, де знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, у висушеному та подрібненому вигляді, яка згідно з висновком експерта № 1393 від 06.12.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 6, 216 грамів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав касаційну скаргу захисника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень за зазначених у вироку обставин та кваліфікація його дій ніким в касаційному порядку не оскаржується.

Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м'якості, так і суворості.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальне провадження розглядалась за апеляцією прокурора, в якій він порушував питання про скасування вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок м'якості.

Апеляційний суд дотримався вимог процесуального закону при розгляді поданої прокурором апеляції на вирок суду першої інстанції, а постановлений в апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Так, апеляційний суд правильно зазначив про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається, щодо призначеного судом першої інстанції із застосуванням ст. 75 КК України покарання засудженому, то апеляційний суд визнав його м'яким, таким, що не відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, та задовольнив апеляцію прокурора в цій частині.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо призначення ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання покарання ОСОБА_1, який раніше судимий, щиро розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, апеляційний суд виходив не лише з характеру і ступеня тяжкості вчиненого, але й відповідно до ст.ст. 65, 66 КК України урахував всі пом'якшуючі покарання засудженого обставини, які були встановлені судом першої інстанції та на які посилається захисник засудженого у касаційній скарзі.

З урахуванням, тяжкості злочину, фактичних обставин справи та особи засудженого ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально. При цьому, врахувавши позитивні дані про особу засудженого, на які є посилання і у касаційній скарзі захисника, апеляційний суд призначив покарання в мінімальних межах санкції закону, за яким ОСОБА_1 визнано винним.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості злочину, всім обставинам справи і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_1 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник засудженого у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається обставин для пом'якшення покарання.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 434, 436, 438 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 липня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5