Єдиний унікальний № 500/681/13-к
Провадження № 1-в/500/109/15
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
11 червня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_4 ,

лікуючий лікар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі області клопотання про зміну примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , яка перебуває на примусовому лікуванні в психіатричному стаціонарі за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2013 року ОСОБА_6 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та до неї застосовано примусові міри медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Головний лікар психіатричного відділення КУ «ДБЛ на ВТ» ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру до громадянки ОСОБА_6 , яка перебуває на примусовому лікуванні в психіатричному стаціонарі за рішенням суду на перебування у психіатричному диспансері на примусовому амбулаторному лікуванні, посилаючись на те, що подальше лікування ОСОБА_6 можливе в якості примусового амбулаторного лікування, так як знаходження хворої у стаціонарі ще більше дезадаптує хвору у соціумі. Крім того, медичний заклад, в якому перебуває на теперішній час ОСОБА_6 ні є тим медичним закладом, в якому за ухвалою суду може перебувати остання. В медичному закладі не має можливості забезпечити суворий нагляд, як це вказано в ухвалі суду, оскільки це звичайний медичний заклад з звичайним доглядом для хворих, а не осіб, які направлені на примусове лікування.

Захисник адвокат ОСОБА_4 залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Прокурор вважає заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню, так як до даної заяви долучений висновок ВКК замість висновку комісії лікарів псіхіаторів, який повинен обґрунтовувати необхідність зміни примусових заходів медичного характеру.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши думку сторін вважає клопотання про зміну примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , яка перебуває на примусовому лікуванні в психіатричному стаціонарі за рішенням суду таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 14 лютого 2013 року до ОСОБА_6 застосовані примусові міри медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

На теперішній час, ОСОБА_6 , знаходиться в стаціонарі психіатричного відділення КУ «ДБЛ на ВТ» зі звичайним наглядом.

Із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру має звертатися та медична установа у якій надається психіатрична допомога особі відповідно до рішення суду (психіатричний заклад із суворим наглядом) із доданням обґрунтованого висновку комісії лікарів-психіатрів щодо продовження, зміни чи припинення застосування таких примусових заходів.

Керуючись ст.ст.95 КК України, ст. 514 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання головного лікаря психіатричного відділення КУ «ДБЛ на ВТ» ОСОБА_7 про зміну примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , яка перебуває на примусовому лікуванні в психіатричному стаціонарі за рішенням суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя