У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Паневіна В.О., Пекного С.Д.

та прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 9 січня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Запорізької області на вирок Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 4 січня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, раніше не судиму,

засуджено
за ч. 1 ст. 191 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі статей 75 і 76 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
1 рік та покладенням на неї відповідних обов'язків.

В апеляційному порядку справа не
розглядалася.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнано
винною у тому, що в період часу з 26.06.05 по 16.09.05, працюючи реалізатором
товарів, вона умисно, з корисливих мотивів, розтратила ввірене їй майно ПП
“ІНФОРМАЦІЯ_2” на загальну 11592 грн. 09 коп.

У касаційному поданні заступника
прокурора Запорізької області, із внесеними до нього змінами, порушено питання
про зміну вироку щодо ОСОБА_1 через неправильне застосування кримінального
закону з посиланням на те, що засуджена має дитину 1999 року народження, а тому
обмеження волі призначено їй всупереч вимогам ст. 61 КК України. З огляду на
сімейний та майновий стан прокурор просить звільнити її від призначеного
покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення касаційного подання
та звільнення засудженої від покарання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне
подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 засуджено за
вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України. За цим законом їй
призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, від відбування якого
звільнено на підставі ст. 75 КК України.

Проте, призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді обмеження
волі, суд не звернув уваги на те, що на час постановлення вироку засуджена мала
неповнолітнього сина ОСОБА_2 1999 року народження (а.с. 103). Оскільки
обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти
років, то покарання у виді обмеження волі, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК
України, їй призначено судом внаслідок неправильного застосування кримінального
закону.

Тому враховуючи,
що в силу наявності у засудженої неповнолітньої дитини їй не може бути призначене покарання у виді
обмеження волі, а з урахуванням доводів касаційного подання, зокрема -
майнового та сімейного становища, прокурор не вбачає підстав і для призначення
ОСОБА_1 інших покарань, передбачених санкцією ч. 1 ст. 191 КК України, на
підставі ст. 7 КПК України вирок суду щодо неї підлягає зміні, призначене
покарання виключенню з вироку, а засуджена - звільненню від покарання.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Запорізької області задовольнити частково.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 4 січня 2006 року щодо
ОСОБА_1 змінити, виключити з нього рішення суду про призначення
засудженій покарання у виді обмеження волі строком на один рік із застосуванням
статті 75 України.

Вважати ОСОБА_1 засудженою зазначеним вироком за ч. 1 ст. 191 КК України зі
звільненням від покарання.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Паневін В.О. Пекний С.Д.