Справа № 520/2872/15-к
Провадження № 1-кп/520/230/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2015 року м.Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000796, внесене до ЄРДР від 20.02.2015р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, засудженого 04.03.2015 року Київським райсудом м.Одеси за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

старшого прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Повторно, 19.02.2015, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні Одеського професійного ліцею технології та дизайну Державного закладу Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Олександра Невського, 39, перебуваючи на другому поверсі в кабінеті № 207, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, таємно викрав належні ОСОБА_8 мобільні телефони марки НТС Sensetion ХЕ, Самсунг Е 1200, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2000 гривень. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитись ним на свій розсуд.

Умисні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він 19.02.2015 року приблизно о 16:00 годині пішов до Одеського професійного ліцею технології та дизайну Державного закладу Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Олександра Невського, 39, на співбесіду. Перебуваючи на другому поверсі в кабінеті секретаря під №207, він побачив на столі секретаря два мобільних телефони марки НТС Sensetion ХЕ, Самсунг Е 1200. Залишившись одним в кабінеті, він вирішив викрасти ці телефони, щоб в майбутньому продати, а виручені кошти витратити на власні потреби. Скориставшись тим, що секретар тривалий час не поверталася і що за ним ніхто не спостерігає, він поцупив ці телефони, що належать ОСОБА_8 , як згодом він дізнався, та накивав п`ятами. В викраденими телефонами він прийшов до дому. Через деякий час його на вулиці побачила потерпіла ОСОБА_8 , яка викликала міліцію. В завершення обвинувачений ОСОБА_6 показав, що наступного дня обидва телефони були повернуті потерпілій. Він також не оспорює встановлену слідством вартість викраденого ним майна.

Вина ОСОБА_6 у вчиненому, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими допустимими доказами дослідженими в судовому

засіданні:

- Протоколом огляду предметів мобільних телефонів марки НТС Sensetion ХЕ, Самсунг Е 1200,

- Заявою про добровільну видачу телефонів, тощо.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин таємного викрадення ОСОБА_6 двох телефонів, що належать потерпілій ОСОБА_8 , вчиненого повторно, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_8 , яка під час розслідування кримінального провадження подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної злочином, на суму 2000 грн., подала письмову заяву про відмову від позовних вимог у зв`язку з тим, що обвинувачений повністю відшкодував заподіяну шкоду. В заяві зазначено, що потерпілій роз`яснені правові наслідки прийняття судом відмови від позову, передбачені ст.206 ЦПК України.

Вислухавши думку сторін, яки вважали можливим прийняти відмову потерпілої від позову, суд вважає за можливе на підставі ст.174 ЦПК України прийняти відмову потерпілої від заявлених нею позовних вимог, оскільки для цього є всі підстави, і таке рішення не буде ущемляти чиїхось прав чи законних інтересів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, явку із зізнанням, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, негативне відношення до вчиненого. Суд також враховує, що потерпілій було повернуте викрадене майно і вона не наполягає на суворому покаранні винного.

Наведені данні про особу винного з урахуванням характеру, тривалості, обставин і ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявність у ОСОБА_6 реєстрації і постійного місця проживання, отримання ним пенсії в разі втрати годувальника (батька), та бабусі, яка потребує стороннього догляду тобто, наявності кількох пом`якшуючих обставин, які дають суду всі підстави вважати, що він не є суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, і його виправлення можливе без відбування ним покарання. Тому ОСОБА_6 може бути звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органів пенітенціарної служби України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 04.03.2015 року, більш суворим, призначеним цим вироком, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_8 від цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної злочином, на суму 2000 грн. Провадження за цивільним позовом закрити.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю до потерпілої, згідно наданею нею розписки про зберігання повернутого їй майна.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1