Справа №1-191/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року
Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Шевченко
Г.М.

з участю прокурора Карпалюка
P.M.

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні в залі суду
в м. Полтаві
справу за

звинуваченням

ОСОБА_1, 08.06.1988 року

народження, уродженця м. Полтава,
українця, гр-нина України, освіта неповна середня, не

одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не
має, працюючого вантажником ТОВ

„Промелектроніка", мешканця АДРЕСА_1, раніше

не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.
15 ч.2, 185 ч.2 КК України, -

встановив:

29.05.2007 року,
близько 10:00 год., ОСОБА_1за
попередньою змовою з ОСОБА_2, шляхом
вільного доступу, таємно, з метою подальшої здачі до пункту приймання
металобрухту та отримання коштів,
здійснили крадіжку двох металевих труб вартістю 1130 грн. з присадибної
ділянки ОСОБА_3, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, завдавши потерпілому
матеріальної шкоди на суму 1130 грн.,
після чого були затримані, при
цьому виконали всі дії, які вважали
необхідними для доведення злочину до кінця,
але не закінчили з причин, ще не
залежали від їх волі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1вину в
скоєному визнав повністю та детально розповів суду про обставини скоєного ним
злочину.

В силу ст. 299 КПК України суд обмежив дослідження
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, допитом підсудного.

Аналізуючи зібрані по справі докази та показання
підсудного, суд приходить до
висновку, що дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. 15 ч.2,
185 ч.2 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку)
вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи міру покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину,
особу підсудного, який вину в
скоєному визнав повністю, за місцем
проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що
пом'якшує покарання підсудному суд визнає його щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не
встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що останньому слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі, однак, враховуючи наявність пом'якшуючої покарання
обставини, те, що до кримінальної відповідальності
притягується вперше, вважає за можливе
звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання за правилами ст.
75 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,
-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.
15 ч.2, 185 ч.2 КК України та
призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу
ст. 75 України звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов'язки,
передбачені п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК
України, а саме:

- не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця

проживання, роботи;

- періодично з'являтися в
органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили

залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду
Полтавської області через Полтавський районний суд протягом А 5 діб з моменту його проголошення.