Ухвала

іменем україни

06 лютого 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Красної Зорі Боковського району Ростовської області РФ, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 21.30 год. у стані алкогольного сп'яніння, заходячись у квартирі АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вчинив умисне вбивство ОСОБА_2, шляхом здавлювання шиї руками.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного і направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що його дії потрібно кваліфікувати не за ч. 1 ст. 115 КК, а за ст. 119 КК, оскільки, в нього був відсутній умисел на умисне вбивство ОСОБА_2

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, місцевим судом зроблено на підставі показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, протоколів огляду місця події від 29 та 30 жовтня 2013 року, акту амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 44 від 23 січня 2014 року, висновків судово-медичних експертиз № 351 та № 48/351 від 24 січня 2014 року. Сукупність цих доказів дали суду обґрунтовані підстави визнати, що ОСОБА_1 умисно вбив ОСОБА_2

При призначенні ОСОБА_1 покарання місцевий суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (особливо тяжкий), спосіб його вчинення, відомості про особу засудженого, а саме, що він в силу ст. 89 КК не має судимості, позитивно характеризується за місцем своєї реєстрації, думку потерпілої, яка вказувала, що засуджений є суспільно-небезпечним, обставину, що пом'якшує покарання - знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, а також обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Отже, покарання ОСОБА_1 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК, воно відповідає вчиненому та особі засудженого, є справедливим.

Вирок місцевого суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК.

Усі доводи засудженого про неправильність кваліфікації його дій, за апеляційними скаргами засудженого та захисника ретельно перевірив апеляційний суд, і для їх спростування у своїй ухвалі навів відповідні аргументи з дотриманням вимог ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п.2 ч.2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_5