Справа № 1-104/2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю.М.

при секретарі Федорченко Г. В.

участю прокурора Жерьобкіна В. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Білопілля справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, працюючої продавцем магазину «Наша ряба» ПП Дурницький, раніше не судимої - за ч. 1 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

3 березня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Білопільського районного центру зайнятості з метою працевлаштування.

Під час прийому у спеціаліста центру зайнятості, згідно "Порядку реєстрації громадян, які шукають роботу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року, ОСОБА_1, за допомогою працівника районного центру зайнятості населення, заповнила персональну картку та ознайомилася з памяткою "Ваші права Ваші обовязки".

10 березня 2009 року ОСОБА_1 подала до Білопільського районного центру зайнятості заяву з проханням вирішити питання її працевлаштування, надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", де також зазначила, що трудовою діяльністю не займається.

Наказом №НТ 090310 від 10 березня 2009 року ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, працюючі по найму, у тому числі у фізичних осіб.

2 червня 2009 року ОСОБА_1 за усною домовленістю із ФОП ОСОБА_2 приступила до виконання обовязків продавця магазину "Кристал", розташованого по вул. Червона Площа, 22 «а» в м. Білопілля. Працюючи на вказаній посаді, вона отримувала заробітну плату в розмірі 500,00 грн. на місяць.

В цей час у ОСОБА_1, яка достовірно знала про те, що вона зареєстрована у встановленому законом порядку як безробітна, у звязку з чим зобовязана своєчасно подавати відомості до Білопільського районного центру зайнятості населення про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, у тому числі і про працевлаштування, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме, державними грошовими коштами у вигляді допомоги по безробіттю, шляхом обману, тобто шляхом приховування від Білопільського районного центру зайнятості факту працевлаштування та отримання заробітної плати у ФОП ОСОБА_3

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння державними коштами у вигляді допомоги по безробіттю, ОСОБА_1 умисно, з корисливих мотивів, не звернулася та не повідомила до Білопільського районного центру зайнятості про працевлаштування та отримання відповідних доходів у вигляді заробітної плати, будучи усвідомленою у тому, що таке повідомлення стало б наслідком припинення нарахування та виплати їй грошових коштів як державної допомоги по безробіттю. Більш того, ОСОБА_1 продовжувала відвідувати семінари центру зайнятості, присвячені пошуку роботи, з метою створення вигляду безробітної особи, замовчуючи своє працевлаштування. У свою чергу Білопільський районний центр зайнятості як робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття продовжував нарахування коштів на її рахунок у ВАТ "Державний Ощадний банк України", вважаючи, що ОСОБА_1 має право їх отримувати як допомогу по безробіттю.

Керуючись єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном у вигляді державних коштів та використовуючи обман, ОСОБА_1 в операційній частині філії Білопільське відділення №3231 ВАТ "Державний Ощадний банк України", що знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Супруна, 4, безпідставно отримала грошові кошти за період перебування на обліку в Білопільському районному центрі зайнятості з 2 червня 2009 по 13 грудня 2009 року в загальній сумі 3 093 грн. 01 коп.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю і показала, що 3 березня 2009 року вона звернулась до Білопільського районного центру зайнятості в пошуках роботи. 10 березня 2009 року вона подала до районного центру зайнятості заяву з проханням надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, при цьому вказала, що на даний час трудовою діяльністю не займається. З 2 червня 2009 року по 28 жовтня 2009 року вона працювала у магазин „Кристал, власницею якого є ФОП ОСОБА_2, та отримувала заробітну плату у розмірі 500 грн. на місяць.

Про те, що працевлаштувалась продавцем до магазину «Кристал» вона до Білопільського районного центру зайнятості не повідомила, оскільки хотіла отримувати і заробітну плату, і допомогу по безробіттю. Всього за період червня - грудня 2009 року вона отримала 3 093 грн. 01 коп. допомоги по безробіттю.

Покази підсудної відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 злочину при обставинах, відображених в описовій частині вироку, доказаний повністю.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину та особу підсудної, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню доньку Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також помякшуючі її відповідальність обставини, а саме: визнання вини, сприяння розкриттю злочину і встановленню істини в справі, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що за вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу на користь держави.

Білопільський районний центр зайнятості заявив до ОСОБА_1 позов про стягнення 3 093 грн. 01 коп., який підсудна визнала повністю.

Судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_1 Білопільському районному центру зайнятості була спричинена матеріальна шкода в сумі 3093 грн. 01 коп., що дорівнює сумі безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю.

А тому позов Білопільського районного центру зайнятості підлягає задоволенню в повному обсязі, в сумі 3 093 грн. 01 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави в сумі 510 (пятсот десять) грн..

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Білопільського районного центру зайнятості 3 093 грн. 01 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: підпис

Вірно: Суддя

Білопільського райсуду ОСОБА_4