Провадження № 1-кп/200/376/15
Справа № 200/8536/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника кримінальної міліції

у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську матеріали клопотання старшого прокурора прокуратури Бабушкінського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,студента 1 курсу Дніпропетровського регіонального центру професійно-технічної освіти, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 квітня 2015 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання старшого прокурора прокуратури Бабушкінського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, проте останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання та навчання характеризується позитивно, а відтак до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, а також передати під нагляд батька ОСОБА_5 .
Неповнолітній ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_5 , захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 , а також представник кримінальної міліції у справах дітей, підтримали клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 .
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 до судового засідання не з`явилися, згідно заяви ОСОБА_9 не заперечувала проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Вислухавши думку прокурора та учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Так, при розгляді даного клопотання судом було встановлено, що 01 квітня 2015 року приблизно о 07.30 год., неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку №40 по вул.Запорізьке шосе у м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, під приводом користування Інтернетом, попросив у раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 мобільний телефон марки «LG-P 705».

ОСОБА_8 , не підозрюючи про злочинні наміри неповнолітнього ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон «LG-P 705», після чого неповнолітній ОСОБА_6 , заволодівши чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном, яке було здобуте злочинним шляхом, на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1170 грн.

Вищезазначені умисні дії неповнолітнього ОСОБА_6 , які виразилися в заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.190 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , який в присутності законного представника провину у скоєнні злочині визнав повністю та пояснив, що 01 квітня 2015 року приблизно о 07.30 год. зустрів свого знайомого ОСОБА_10 із другом та запитав у ОСОБА_11 , чи має він при собі мобільний телефон, на що той відповів, що є, дістав мобільний телефон «LG-P 705». В цей час у нього виник умисел заволодіти цим телефоном, у зв`язку із чим він попрохав у ОСОБА_8 мобільний телефон для того, щоб начебто скористатися Інтернетом. Не підозрюючи його намірів, ОСОБА_8 добровільно передав йому свій мобільний телефон. Після чого він повідомив ОСОБА_8 , що йому потрібно відійти до кафе «Смак», так як там є Wi-Fi. Далі вони втрьох підійшли до кафе, де він скористався Інтернетом, а потім повідомив друзям, що начебто загубив мобільний телефон, але при цьому, цей мобільний телефон перебував у нього в кишені. Вони почали розшукувати мобільний телефон, а потім скориставшись нагодою, він зник з телефоном ОСОБА_8 .
В скоєному щиро покаявся.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 , який охарактеризував свого сина ОСОБА_12 з виключно позитивної сторони, вважає, що його син дійсно щиро розкаявся у вчиненому злочині, в подальшому подібного не скоїть.
Показами представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні вказала, що неповнолітній ОСОБА_6 на обліку не перебуває, з урахуванням обставин та особистості неповнолітнього, до нього можливо застосувати примусові заходи виховного характеру.

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 01 квітня 2015 року, згідно до якого предметом огляду є мобільний телефон марки «LG-P 705» ІМЕІ НОМЕР_1 ( а.с. 10), який визнано речовим доказом ( а.с.13) та переданий на відповідальне зберігання за розпискою ОСОБА_9 ( а.с.14).
Висновком судово-товарознавчої експертизи №1629-15, згідно до якої ринкова (дійсна) вартість мобільного телефону «LG-P 705» станом на 01 квітня 2015 року, складала 1170 грн. ( а.с. 40-43).
Вищезазначені досліджені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, мають значення для кримінального провадження й відповідають фактичним обставинам справи, та свідчать, що ОСОБА_6 умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.
В ході розгляду клопотання встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше скоїв злочин невеликої тяжкості, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, має позитивні характеристики з місця мешкання та навчання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра, а також на обліках в службі у справах дітей та кримінальної міліції, не перебуває.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги умови життя і виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурората застосуванням до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереженняпро недопустимість в подальшому вчинення суспільно-небезпечних діянь та про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину та передати його під нагляд батькові ОСОБА_5 строком на один рік,яке сприятиме виправленню та вихованню неповнолітнього ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України при проведені товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню, які відповідно наданого розрахунку складають суму 123 грн. 00 коп., суд, вважає необхідним стягнути їх з законного представника неповнолітнього - ОСОБА_5 .

Керуючись ст.105 КК України, ст.ст.498, 500, 501 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру, оголосивши йому застереження про недопустимість в подальшому вчинення суспільно-небезпечних діянь та про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину й передати його під нагляд батька ОСОБА_5 строком на один рік.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України процесуальні витрати у сумі 123 грн. 00 коп. ().
Речовий доказ мобільний телефон «LG-P 705» ІМЕІ НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання за розпискою ОСОБА_9 , ( а.с13-14) вважати повернутим власнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1