У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження №11кп/777/78/15 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2014 року.

Цією ухвалою задоволено подання старшого інспектора Ужгородського МРВ КВІ в м. Ужгороді ВДПтС в Закарпатській області, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2012 року у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

Ухвала суду мотивована тим, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся на реєстрацію до Ужгородського МРВ КВІ м. Ужгорода без поважних причин та змінив своє місце проживання, не повідомивши Ужгородське МРВ КВІ м. Ужгород, що свідчить про небажання його стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 17.11.2014 року й постановити нову, якою залишити засудженому ОСОБА_7 покарання призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2012 року за ч. ч. 2 та 3 ст.185 із застосуванням ст.70 КК України у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Указує на те, що суд не врахував пояснення засудженого, що не з`явився на реєстрацію в жовтні та листопаді 2013 року з поважних причин, оскільки його мати тяжко хворіла, і він вимушений був виїхати на заробітки та не зміг вчасно звідти повернутися за відсутності коштів. Також, засуджений стверджує, що не буде переховуватись від суду, і буде з`являтися вчасно для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію. При розгляді подання судом не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на утриманні має пристарілих батьків та дружину.

Ураховуючи, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища засудженого ОСОБА_7 , який утримується під вартою, від останнього клопотань про доставку його на розгляд апеляційної скарги в судове засідання апеляційного суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.405 КПК України у відсутності засудженого ОСОБА_7 ..

-2-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс України пов`язує зі здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого, з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Згідно ч.2 ст.78 КК України у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Виходячи із цих положень закону, роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п.п.3,.5 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально - виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2012 року, ОСОБА_7 засуджений за ч. ч. 2 та 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 03 (три) роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 31.01.2013 року, засудженому ОСОБА_7 було встановлено дні явки для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію (а.с.п. 46).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки не виконує, за час перебування на обліку в МРВ КВІ в м. Ужгороді відповідно до листка реєстрації 08 (вісім) разів підряд не з`являвся на реєстрацію без поважних причин та самовільно залишив своє місце проживання, не повідомивши кримінально виконавчу інспекцію м. Ужгорода про зміну свого місця проживання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення (а.с.п.47).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність законних підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 і направлення його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

-3-

Та обставина, що апелянт не з`явився на реєстрацію в зв`язку з виїздом на заробітки, не знімає з нього відповідальності за невиконання покладених судом обов`язків у періодичній реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Разом із тим, поважність причин неявки його у визначені дні реєстрації, в апеляційному суді не встановлено, а захисник адвокат у свою чергу не надав належних, і достовірних доказів у підтвердження пояснень ОСОБА_7 про поважність його неявки до кримінально - виконавчої інспекції в призначений строк.

Засуджений ОСОБА_7 також не надав суду документи в підтвердження своїх пояснень даних ним у суді першої інстанції.

Крім того, ні захисник, ні засуджений ОСОБА_7 не заявляли клопотання про дослідження матеріалів судового провадження на підтвердження своїх пояснень, а тому доводи апеляційної скарги про поважність причини неявки засудженого до кримінально виконавчої інспекції в призначений строк для реєстрації колегія суддів відхиляє.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2014 року щодо ОСОБА_7 про направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2012 - залишити без змін.

На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: