У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Вус С.М.,

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 27 листопада 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Донецької області на вирок Амвросіївського
районного суду Донецької області від 5 квітня 2007 року.

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимого 23.11.2006 року за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення
волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
на 2 роки,

- за ч.3 ст.185
КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71, ч.2 ст.103 КК
України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від
23.11.2006 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі
строком на 5 років.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 30 жовтня 2006 року в період з 23 год. до
23 год. 30 хв. повторно, разом з неповнолітнім ОСОБА_2, який не досяг віку
кримінальної відповідальності, шляхом проникнення через вікно в квартиру
ОСОБА_3, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1, таємно викрали її майно на загальну суму 1295 грн..

Постановою Амвросіївського районного суду Донецької області від 4 квітня
2007 року до ОСОБА_2 застосовано примусові заходи виховного характеру.

У апеляційному порядку справа не переглядалась.

У касаційному поданні прокурор стверджує про
неправильне застосування кримінального закону в частині визначення остаточного
покарання ОСОБА_1 за сукупністю вироків, оскільки злочин, за який його
засуджено за даним вироком, вчинено до постановлення вироку Амвросіївським
районним судом Донецької області від 23.11.2006 року, а тому остаточне
покарання мало бути визначено за сукупністю злочинів, а не за сукупністю
вироків. Просить вирок щодо ОСОБА_1 змінити та постановити рішення про
самостійне виконання вироків
Амвросіївського районного суду Донецької області від 23.11.2006 року та від 05.04.2007 року щодо ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на
підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені в касаційному поданні, колегія суддів вважає, що воно
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1
у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації його дій
за ч.3 ст.185 КК України не оскаржуються
в касаційному поданні.

Покарання ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України, призначено відповідно
до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про
особу засудженого та пом'якшуючих
покарання обставин. Це покарання є необхідним та достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_1 остаточного покарання судом було
порушено вимоги ч.4 ст.70 КК України, яка передбачає, що якщо після
постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в
іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попередньому вироку, то
остаточне покарання має визначатися за
сукупністю злочинів. Також суд не взяв до уваги роз'яснень, що містяться в п.23
постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. “Про практику
призначення судами кримінального покарання”, відповідно до яких у випадках,
коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку в першій
справі інший злочин, за який засуджується до покарання, що належить відбувати
реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання
призначених покарань не допускається; за таких обставин кожний вирок виконується
самостійно.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
було засуджено вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від
23.11.2006 року на 4 роки позбавлення волі та звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який ОСОБА_1 засуджений
вироком Амвросіївського районного суду
Донецької області від 05.04.2007 року до позбавлення волі, тобто покарання, яке
належить відбувати реально, він учинив 30.10.2006 року, тобто до засудження за
попереднім вироком.

За таких обставин при призначенні остаточного покарання ОСОБА_1 суд не повинен був
керуватися ст.71 КК України та застосовувати принцип часткового складання
покарань, оскільки вони підлягали виконанню самостійно. Тому вирок від
05.04.2007 року щодо ОСОБА_1 у цій частині належить змінити, виключивши
часткове приєднання ОСОБА_1 покарання за вироком від 23.11.2006 року у виді 1
року позбавлення волі.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Амвросіївського районного суду Донецької області від 5 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити: виключити із
цього вироку рішення суду про часткове приєднання на підставі ст.71 КК України
до покарання, призначеного за ч.3 ст.185
КК України, невідбутого покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі
строком на 1 рік і про визначення
остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Замість ст. 71 КК України
застосувати ч. 4 ст. 70 КК України і вважати
ОСОБА_1
засудженим до покарання за ч. 3 ст. 185 КК
України на 4 роки позбавлення
волі та до покарання, визначеного йому
за попереднім вироком від 23 листопада 2006 року, які виконувати самостійно.

Судді:

Міщенко С.М.
Кліменко М.Р.
Вус С.М.