Справа № 1п-68/2008 р.
Категорія справи: ст.140 КК України (в редакції 1960 року)
П О С Т А Н О В А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

18 грудня 2008 року м.Кременчук

Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Дядечко І.І.,

при секретарі - Монт А.Ю.,

за участю прокурора - Рябих С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці постанову в.о.слідчого СВ Крюківського РВ КМУ ГУ МВС України в
Полтавській області капітана міліції Вареника А.О. про направлення кримінальної
справи по факту таємного викрадення майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ознаками ст.140
ч.2 КК України в редакції 1960 року до суду для вирішення питання про закриття
у зв'язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2008 року до суду надійшла кримінальна справа,
порушена по факту таємного викрадення майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ознаками
злочину, передбаченого ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року), що мало
місце на причалі човнової станції «Демурівка».

Як вбачається з матеріалів справи, особу або осіб, що
вчинили злочин, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.140 КК 1960 року,
не встановлено, до кримінальної відповідальності в ній ніхто не притягнутий,
обвинувальний висновок не складений.

Дана справа надійшла з погодженою у встановленому законом
порядку з заступником прокурора міста постановою слідчого про направлення
кримінальної справи до суду для вирішення питання про закриття кримінальної
справи у зв'язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував
проти закриття кримінальної справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали
кримінальної справи, приходить до висновку, що провадження в справі підлягає
закриттю у зв'язку із закінченням строків давності, з наступних підстав:

В ніч на 05.06.1993 року невстановлені досудовим
слідством особи на причалі човнової станції «Демурівка» з двох моточовнів
здійснили крадіжку двох човнових моторів, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2

14 червня 1993 року слідчим СВ Крюківського РВВС за даним
фактом порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст.140
ч.2 КК України в редакції 1960 року.

В ході досудового слідства слідчим було проведено огляд
місця пригоди, допитано потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також свідка ОСОБА_3,
які пітвердили, що діяння дійсно мало місце.

8 липня 1993 року досудове
слідство по кримінальній справі зупинено на підставі п.3 ст.206 КПК України до
встановлення особи, що скоїла злочин.

2 вересня 2008 року
постановою в.о.слідчого Крюківського РВ КМУ ГУ МВС України в Полтавській
області капітана міліції Вареника А.О. досудове слідство по справі поновлено,
справу прийнято до провадження.

Цього ж дня слідчим винесено постанову про направлення
кримінальної справи до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку із
закінченням строків давності, оскільки по даній кримінальній справі виконані
слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення особи
(осіб), які вчинили злочин, однак до цього часу встановити зазначених осіб не
представилося можливим, а з часу вчинення злочину і порушення кримінальної
справи минуло більше 15 років, тобто закінчено строки давності притягнення
певної особи (осіб) до кримінальної відповідальності. Вказана постанова
погоджена з заступником прокурора м.Кременчука 08.12.2008 року.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що з моменту
порушення справи слідчими, при провадженні досудового слідства як
безпосередньо, так і через взаємодію з іншими органами, вживалися певні заходи
до встановлення особи (осіб), що вчинила даний злочин.

Проте суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що органом досудового слідства не вжито всіх можливих і
необхідних заходів для встановлення особи, що вчинила злочин, а досудове слідство
зупинено без достатніх на те підстав. Так, слідчим при проведенні досудового
слідства, до зупинення провадження в справі, не визначено вартість викраденого
майна, не проведені інші можливі оперативно-розшукові заходи та слідчі дії.

Викладене свідчить про те, що органом досудового слідства
не виконано вимоги ст.206 КПК України, а саме, досудове слідство було
безпідставно зупинене більш ніж 15 років без провадження всіх необхідних і
можливих слідчих дій для встановлення особи, яка скоїла злочин.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що
під час зупинення слідства в справі з 8 липня 1993 року і по 2 вересня 2008
року органом досудового слідства вживалися будь-які заходи до встановлення
особи (осіб), яка вчинила даний злочин. Слідчими органами порушено також вимоги
ст.209 КПК України, оскільки слідчий зобов'язаний як безпосередньо, так і через
органи дізнання вживати заходів до встановлення особи, що вчинила злочин.
Впродовж 15 років, напротязі яких досудове слідство по справі було зупинене,
уповноваженими на те органами не проводилося жодних слідчих дій чи
оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до
скоєння виявленого злочину.

Таким чином, приймаючи до
уваги те, що скоєний невстановленою особою злочин, передбачений ст.140 ч.2 КК
України в редакції 1960 року, не відноситься до категорії тяжких злочинів, з
часу його вчинення минуло більше 15 років, що унеможливлює успішне розкриття і
розслідування злочину та об'єктивний розгляд кримінальної справи у суді, а також
те, що перебіг зазначених у законі строків давності є підставою обов'язкового
звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку,
що провадження в справі підлягає закриттю в зв'язку з закінченням строків
давності.

Керуючись ст.ст.7-1, 11-1,
248 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження
в кримінальній справі по факту таємного викрадення майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
ознаками ст.140 ч.2 КК України в редакції 1960 року - закрити у зв'язку із
закінченням строків давності.

На постанову може бути
подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області напротязі 7
діб.

Суддя: