Провадження № 11-кп/780/22/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 22.01.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження №0004371 за апеляційною скаргою обвинуваченої обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Калита Броварського району Київської області, жительку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено за ст.. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Стягнуто зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 - 193000 грн. матеріальної шкоди та 50000грн. моральної шкоди.

Вироком вирішене питання речових доказів та процесуальних витрат.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що вона, 20 червня 2008 року близько 06 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_9 та рухаючись по автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі зі сторони м. Києва в напрямку м. Чернігова на 46 км+450 м Броварському районі Київської області порушила п.2.1 а, 2.9 а, 2.3б, 12.1 ПДР України та проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою і не обравши безпечну швидкість не впоралась з керуванням транспортним засобом, здійснила виїзд на праве по напрямку свого руху узбіччя, де здійснила зіткнення з задньою частиною нерухомого автомобіля «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 .

Від удару автомобіль «ВАЗ-21150», здійснюючи рух за інерцією, просунувся вперед і зіткнувся з нерухомим автомобілем « BMW-518», р.н. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 , а автомобіль «Тойота Прадо», продовжуючи рух та вчинивши наїзд на потерпілого ОСОБА_13 , що стояв поруч з автомобілем ВАЗ, заїхав в ліс, де зіткнувшись з деревом, зупинився.

В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-21150», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_14 від отриманих тілесних ушкоджень, що є тяжкими, помер в реанімаційному відділенні Броварської ЦРЛ, пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_15 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження; пішохід ОСОБА_16 , який під час автопригоди знаходився поруч з задньою частиною автомобіля «ВАЗ-21150», д.н.з. НОМЕР_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, пасажир автомобіля «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення ОСОБА_8 п.2.1 а, 2.9 б, 2.3 б, 12.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали: смертю ОСОБА_14 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень; заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_18 та ОСОБА_16 .

За змістом апеляційної скарги, не погоджуючись з даним вироком суду, обвинувачена ОСОБА_8 просить його скасувати в зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження закрити, так як вважає, що об`єктивних доказів її винуватості не здобуто, докази досліджені поверхово, оцінку їм дано неправильно, а до уваги безпідставно не взяті одні докази та в основу вироку покладені інші.

В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на те, що суд безпідставно не взяв до уваги її показань, де вини своєї вона не визнає, які є логічними і послідовними; критично оцінив показання свідка ОСОБА_19 про те, що на місці водія перебував ОСОБА_17 , а на місці пасажира ОСОБА_8 та з приводу тілесних ушкоджень ніг ОСОБА_8 , які на ї думку співпадають з показаннями свідків ОСОБА_20 (т.1 а.с.117-119), ОСОБА_21 (т.1 а.с.128-138), ОСОБА_22 (т.3 а.с.1-4), показаннями останньої в судовому засіданні від 10.08.11 р., 12.02.14 р., з протоколом огляду місця події від 20.06.2008р (т.1, а.с.23-24), висновком експертизи № 178/1316А/К від 25.12.2008 р. щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , а навпаки поклав в основу вироку суперечливі показання потерпілого ОСОБА_17 , покази свідків: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які не підтверджуються доказами під час розгляду справи; висновки експертиз № 204 від 29.08.08 р. (т.2 а.с. 130-132), № 220 від 14.11.08 р. (т.2, а.с. 138-145), № 37/у від 25.09.09 р.(т.2 а.с. 226-227), які є непереконливими і дають можливість припустити як доказ її вини.

Не дано судом оцінки показанням свідків-лікарів, які проводили первинний огляд ОСОБА_17 в Броварській ЦРЛ.

Також обвинувачена вважає, що слідчим ОСОБА_25 було призначено Житомирському обласному бюро СМЕ проведення комплексної медико-автотехнічної експертизи на підставі тих самих питань, які ставились при проведенні комплексної медико-автотехнічної експертизи № 178/1316 А/к від 25.12.2008 р., а тому знаходить, що висновки комплексної медико-автотехнічної експертизи № 101/3/394 від 8.08.2014 р. зроблені без врахування медичної документації щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , отриманих відразу після ДТП, при зверненні ним до лікарні о 12 годині (забій лівого плечового поясу та лівої половини грудної клітини) та без врахування свідчень медичними працівниками, які проводили його огляд, а висновки судово-медичної експертизи щодо неї, зроблені без врахування тілесних ушкоджень, які знаходяться у неї справа.

Крім того, апелянт вважає, що постанова від 24.07.08 р. про скасування постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_9 є необґрунтованою і передчасною, так як винесена без допиту очевидців ДТП, окрім неї (на той час - потерпілої), де вона вказала, що за кермом був ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, так як вважає висунуте щодо неї обвинувачення безпідставним, думку захисника ОСОБА_11 , яка апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити, думку представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , який заперечив щодо поданої апеляційної скарги, так як вважає вирок суду законним і обґрунтованим, думку прокурора, який в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, вирок залишити без змін, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій за ч.2 ст.286 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які були оцінені за наслідками всебічного, об`єктивного розгляду обставин справи у їх взаємозв`язку.

Так, судом перевірено дотримання ПДР України учасниками дорожнього руху і обґрунтовано визначено, що подія ДТП 20.06.2008 року близько 06 год. мала місце в результаті виїзду автомобіля «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 на праве по напрямку свого руху узбіччя, де вказаний автомобіль зіткнувся з задньою частиною нерухомого автомобіля «ВАЗ-21150», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 , після чого продовжив рух, наїхав на ОСОБА_16 , зіткнувся з деревом, після чого зупинився. У свою чергу, автомобіль «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_2 після удару в його задню частину, здійснюючи рух за інерцією зіткнувся з нерухомим автомобілем «BMW-518», р.н. НОМЕР_3 , який знаходився на узбіччі попереду, що належить ОСОБА_13 .

Не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, порушення правил дорожнього руху ОСОБА_8 , яка керувала автомобілем «Тойота Прадо» знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали: заподіянням смерті ОСОБА_14 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ-21150», заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , який стояв біля машини та ОСОБА_18 , який сидів на передньому сидінні автомобіля «ВАЗ-21150», та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 пасажиру автомобіля «Тойота Прадо».

Це зокрема стверджується: даними протоколу огляду місця ДТП від 20.06.08 року, схемою, фото таблицею до нього, яке сталося на автодорозі Київ-Чернігів- Нові Яриловичі 46 км+450 м, де зафіксовано місце розташування транспортних засобів, сліди залишені на місці пригоди відносно проїзної частини; даними висновків транспортно-трасологічної експертизи №868А від 27.08.08 року та фото таблицями до них про те, що зіткнення автомобіля «Тойота Прадо» р.н. НОМЕР_1 з автомобілем «ВАЗ-21150» р.н. НОМЕР_2 відбулося на правому узбіччі в напрямку м. Чернігів; даними протоколів огляду транспортних засобів від 20.06.08, де автомобіль «ВАЗ-21150» р.н. НОМЕР_2 , автомобіль «Тойота Прадо» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль «BMW-518», р.н. НОМЕР_3 отримали механічні пошкодження; даними висновків судово-автотехнічної експертизи № 869А від 28.08.08р та фото таблицями до них про те, що система робочого гальма, рульового керування, елементи підвіски автомобіля «Тойота Прадо» р.н. НОМЕР_1 на момент огляду знаходилися в працездатному стані, несправностей, які б могли викликати відмову в роботі автомобіля чи змінити курсову стійкість транспортного засобу перед подією не виявлено; показаннями потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , оголошеними в судовому засіданні, про обставини дорожньо-транспортної пригоди, де автомобіль «Тойота Прадо» в`їхав в задню частину автомобіля «ВАЗ-21150», який був припаркований на узбіччі дороги та обставини, при яких ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження від яких помер, а ОСОБА_18 та ОСОБА_16 отримали тілесні ушкодження.

Дані показання свідків, потерпілих об`єктивно підтверджені:

- даними висновків судово-медичної експертизи № 153 від 03.09.08р та №207 від 24.12.08р, де відповідно потерпілому ОСОБА_29 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки на границі середній і нижній третин зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а потерпілому ОСОБА_16 у вигляді закритої травми грудної клітини у вигляді забійних ран грудної клітини зліва, підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини, переломів 4 7 ребер зліва зі зміщенням уламків і розвитком лівостороннього пневмотораксу, забійної рани верхньої губи, які також відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; даними висновку судово-медичної експертизи №55/321 від 02.10.08 року згідно яких смерть ОСОБА_14 настала від закритої черепно мозкової травми у вигляді крововиливу під оболонку, в речовину і шлуночки головного мозку з розвитком набрякання головного мозку, що є тяжкими тілесними ушкодженнями по критерію небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення стверджується також : показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_30 про те, що працюючи на посаді ст. інспектора ДПС Броварського взводу ДПС УДАІ ГУ МВС Управління в Київській області, який у червні 2008 року виїздив разом з ОСОБА_31 на місце пригоди на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі за с. за с. Залісся, де бачив ДТП між автомобілями «Тойота Прадо», «БМВ» та «ВАЗ 2115». Крім того по приїзду до Броварській ЦРЛ в ході бесіди з одним з чоловіків громадянином Молдавії, старшим серед потерпілих йому стало відомо, що за кермом автомобіля «Тойота Прадо» знаходився не чоловік, а жінка, проте із-за її шокового стану поговорити з нею не вдалося; оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_32 про обставини вже зазначені ОСОБА_33 ; показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , який як інспектор ДПС Броварського взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області, виїхавши на місце пригоди за с. Залісся складав протокол огляду транспортних засобів. При цьому він зясував, що власником автомобіля «Тойота Прадо» є ОСОБА_9 , де останній спочатку вказав, що за кермом автомобіля в момент ДТП був він, однак під час закінчення оформлення ДТП ОСОБА_9 зізнався, що за кермом він не був, а була якась жінка;аналогічними показанням свідка ОСОБА_34 є показання дані в судовому засіданні свідком ОСОБА_35 ;

- даними висновків судово-імунологічної експертизи №220 від 14.11.08р., згідно яких об`єкти № №40 -47, вилучені з лобового скла автомобіля зі сторони пасажира, являються волоссям людини і походять з голови. Волосся об. 40, 41, 45, 47 подібні з частиною волосся ОСОБА_8 , а волосся об. 42, 43,44, 46 подібні з частиною волосся ОСОБА_9 по основним морфологічним ознакам. Об`єкти №№ 48-54, вилучені з лобового скла автомашини зі сторони водія, являються волоссям людини і походять з голови. Волосся об. №№ 48,49,51,52,53 подібні з частиною волосся ОСОБА_8 по основним морфологічним ознакам. Волосся об. №№50,54 подібні з частиною волосся ОСОБА_9 по основним морфологічним ознакам.( т.2 а. с. 138-145);

- даними протоколу огляду місця події 21.07.08р відповідно до якого з автомобіля «Toyota Prado », р.н. НОМЕР_1 , було вилучено виявлені там уламки лобового скла зі сторони водія та пасажира переднього сидіння з плямами бурого кольору та волосся; подушки безпеки з плямами бурого кольору зі сторони водія( з руля), зі сторони переднього пасажира( з торпеди), сонцезахисний щиток з плямами бурого кольору.( т.2 а. с. 13 -16)

- даними висновків цитологічної експертизи №37/Ц від 25.09.2008р про те, що за цитологічним дослідженням слідів крові виявленої на сонцезахисному щитку (зр. 4) та подушці безпеки блакитного кольору (зр. 11) встановлено, що кров належить особі чоловічої генетичної статі. В слідах крові, знайдених на уламку лобового скла, вилученого зі сторони водія (зр.3), в 3-х « голих» ядрах виявлені глибки Х- хроматину, що дає можливість припустити походження даної крові за рахунок особи жіночої генетичної статі.( т.2 а. с. 226-227) ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який ствердив, що автомобіль марки «Toyota Prado 2.7», д. н. з. НОМЕР_1 належить йому і саме цим автомобілем він разом з обвинуваченою ОСОБА_8 їздили 20.06.08р. відпочивати, в тому числі були і біля кафе «Залісся». Саме там він сів на пасажирське сидіння і заснув. Ключі від автомобіля поклав між передніми сидіннями. Як сталась ДТП не знає, так як спав. З автомобіля вилазив через розбите вікно, як саме не пам`ятає. В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження.

- згідно висновків судово-медичної експертизи №169 від 30.10.08 у ОСОБА_36 серед інших тілесних ушкоджень, які знаходяться з правої сторони виявлено тілесне ушкодження у вигляді: перелому скронево тім`яної області кісток склепіння черепу справа, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

За даними висновків комплексної медико-автотехнічної експертизи №101/3/394 від 08.08.2012 року у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепа в правій тім`яно-скроневій ділянці, забійна рана правого вуха, садна правої половини обличчя, забій правого плеча та передпліччя, садна тіла та грудної клітки справа утворилися під дією сил інерції та тертя з виступаючими частинами салону автомобіля, якими могли б бути права стійка, панель, тощо.

Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої скроневої кістки з розривом лівої барабанної перетинки, саден в ділянці обличчя, лівої половини грудної клітки, обох плечей та кистей обох рук утворилися у результаті удару під дією сил інерції та тертя з виступаючими частинами салону автомобіля, якими могли б бути ліва стійка, рульове колесо, панель, тощо.

Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , враховуючи дані судово-медичних, цитологічних досліджень, згідно яких на сонцезахисному щитку та подушці безпеки збоку переднього пасажира виявлені сліди крові особи чоловічої статі, а на уламку переднього вітрового скла збоку водія виявлено сліди крові особи жіночої статі комісія прийняла до висновку, що за кермом автомобіля знаходилась ОСОБА_8 , а на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 .

Із цих доказів випливає, що саме ОСОБА_8 порушила п.2.1 «а», 2.9 «а», 2.3 «б», 12.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Усі зазначені вище докази узгоджені між собою і суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку, що спростовує доводи апелянта про відсутність в її діях кримінального правопорушення та відсутність доказів її винуватості.

Посилання обвинуваченої про те, що суд взяв до уваги одні докази та безпідставно не взяв до уваги її показання про невизнання нею вини у ДТП, так як за кермом автомобіля був ОСОБА_9 , а вона знаходилась на передньому пасажирському сидінні та показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_37 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які на її думку співпадають з її показаннями є непереконливими, оскільки суд дані обставини належним чином мотивував.

Так суд зазначив, що він критично відноситься як до показів свідка ОСОБА_19 про те, що він при своїй вазі 60 кг через вузьке віконце автомобіля без сторонньої допомоги витяг біля 2-х метрів зросту ОСОБА_38 вагою більше 100 кг, так і до показань свідка ОСОБА_20 , який ствердив, що автомобіль «Тойота Прадо» рухався з дуже великою швидкістю, а він в деталях розгледів і запам`ятав хто та в якому одязі сидів за кермом, а хто був пасажиром, оскільки вони, як і показання обвинуваченої спростовуються вище зазначеними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

З даним обґрунтуванням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки доводи ОСОБА_8 про те, що вона не перебувала за кермом автомобіля «Тойота Прадо» під час ДТП спростовуються локалізацією її тілесних ушкоджень, які знаходяться на різних частинах її тіла зліва, де одним з основних тілесних ушкоджень є відкрита черепно-мозкова травма з переломом піраміди лівої скроневої ділянки, що характерно для того, що обвинувачена сиділа зліва за кермом; локалізацією тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які знаходяться на його тілі справа, в тому числі і закрита черепно-мозкова травма, перелом кісток склепіння черепу в правій тьмяно-скроневій ділянці, що характерно для пасажира справа; характером ушкоджень автомобіля, в якому знаходилась ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де деформована права бокова поверхня автомобіля в районі середньої стійки у вигляді вм`ятин по всій висоті автомобіля із зазначеним зміщенням справа наліво в бік салону, висновками судово-медичних та цитологічних досліджень, згідно яких на сонцезахисному щитку та подушці безпеки збоку переднього пасажира виявлені сліди крові особи чоловічої статі, а на уламку переднього вітрового скла збоку водія виявлено сліди крові особи жіночої статі та самим висновком комплексної медико-автотехнічної експертизи №101/3/394.

Доводи обвинуваченої про те, що судом не дано оцінки показанням свідків-лікарів, які проводили первинний огляд ОСОБА_9 в Броварській ЦРЛ не відповідають матеріалам провадження.

Як видно з вироку, суд зазначив, що свідки: ОСОБА_39 (рентген-лаборант), ОСОБА_40 (медсестра приймального відділення), ОСОБА_41 (лікар-хірург), ОСОБА_42 (лікар-невролог), ОСОБА_43 (лікар-нейрохірург), які були допитані в судовому засіданні, очевидцями ДТП не були. Проте свідок ОСОБА_39 вказала, що ОСОБА_9 проводилось рентген дослідження лівого плечового поясу, суглобу, лівої половини грудної клітки. Крім того свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_42 ствердили, що спочатку лікарі ставлять попередній діагноз, а після обстеження клінічний. Крім того, свідок ОСОБА_43 зазначив, що при розриві лівої барабанної перетинки він як лікар-нейрохірург не може сказати справа чи зліва був удар і де в салоні автомобіля під час ДТП знаходилась ця людина.

А тому, дані показання лікарів-свідків ніяким чином не впливають на висновок комплексної судово-автотехнічної експертизи, проведеної експертами Житомирського обласного бюро СМЕ, як і медичні документи щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_9 при зверненні його о 12 год. до Броварської ЦРЛ, про які зазначає апелянт, оскільки на рентгенограмах ОСОБА_9 від 20.06.08р на лівому плечовому поясі, суглобі, злівої половини грудей кістково-травматичних змін не виявлено, що стверджується довідкою від 20.06.08р рентген кабінету Броварської ЦРЛ.

Крім того, свідки-лікарі зазначили, що після обстежень з урахуванням скарг пацієнту ставиться клінічний діагноз.

Саме такі клінічні діагнози і зазначені в медичній документації ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які були досліджені експертами при проведенні комплексної медико-автотехнічної експертизи.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апеляційної скарги про те, що постанова від 24.07.08р про скасування постанови про порушення відносно ОСОБА_9 є необґрунтованою і передчасною, так як винесена без допиту очевидців ДТП, за винятком ОСОБА_8 , оскільки дана постанова є чинною, вона ніким не оскаржувалась і сама обвинувачена, інтересів якої вона безпосередньо стосувалась, починаючи з 2008 року жодного разу цю постанову не оскаржувала, як не оскаржувала і постанови про порушення кримінальної справи щодо себе.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Однак, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченій не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який вчинений з необережності, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, має постійне місце проживання, що за цей тривалий час з моменту ДТП будь-яких правопорушень вона не вчиняла, її молодий вік.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання слід змінити та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки із застосуванням ст.75 КК України та ст. 76 КК України, зобов`язавши ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного їй покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.2 ст.286 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

У відповідності до вимог до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок залишити без змін.

На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5