Справа № 1-66 / 2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року м.
Звенигородка

Звенигородський
районний суд в складі

головуючого судді:
Дудніченко В.М.

при секретарі: Літвін
Н.М.

з участю прокурора: Дзененко О.Л.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Звенигородка, Черкаської області в приміщені Звенигородського
районного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець
АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, проживає АДРЕСА_2, українець, громадянин
України, не одружений, не працюючий, освіта-середня, раніше судимий 15.01 РСР
за ст. ст. 250 ч.2, 249 ч1, 90 ч.1, 40 КК Туркменської РСР до позбавлення
волі на строк 6 років; 22.09.1993 року Придніпровським районним судом м.Черкаси
по ст. 206 ч.2 КК України ( кримінальний закон 1960 року) до покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 05.10.2000 року
Звенигородським районним судом Черкаської області за ст.ст. 81 ч.З, 89 ч.І, 140
ч.З, 208, 42 КК України (1960 року), до 6 років позбавлення.1991 року судом
військового трибуналу Ашхабадського гарнізону Туркменської волі з конфіскацією
майна. На підставі ухвали Черкаського облсуда від 14.11.2000 року вирок від
05.10.2000 року був змінений, ст. 208 КК України відмінена за недоведеністю і
строк покарання зменшений до 5 років 6 місяців, 06.12.2002 року згідно ухвали
Краснодонського міського суду Луганської області ст. 89 ч.І КК України виключена,
згідно постанови
Краснодонського міського суду Луганської області від 24.03.2005 року звільнений
умовно-достроково, не відбутий строк 4 місяця 7 днів, судимість у встановленому
законом порядку не знята та не погашена.

в скоєні злочину передбаченого ст.164ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 згідно рішення
Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.03.2007 року, ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в розмірі 14 частини всіх видів його
заробітку кожного місяця починаючи з 19.03.2007 року, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Починаючи з 01.09.2007 року по даний час ОСОБА_1 злісно ухиляється від
сплати встановлених рішенням суду аліментів, не працевлаштувався, на облік в
Державну службу зайнятості не став, ніякої матеріальної допомоги сину не надає,
вихованням сина не займається, кошти які отримує від здачі металобрухту
повністю обертає на свою користь, мір по сплаті аліментів та погашенню
заборгованості по ним не приймає.

Так
він у лютому 2008 року в АДРЕСА_3 продав ОСОБА_4 брухт чорного металу в
кількості 200 кг. на суму 160 грн.. 10.03.2008 року в АДРЕСА_4 продав ОСОБА_5
176 кг. металобрухту за 190 грн.. Отримані кошти повністю обернув на власні
потреби.

Сума заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів в період з 01.09.2007 року
по 01.03.2008 року становить 1243.48 грн.. Загальна сума заборгованості станом
на 01.03.2008 року становить 1601.48 грн..

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 в
інкримінуємому злочині вину визнав повністю, пояснив, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з
його вини в зв”язку з тяжким матеріальним станом.

Винність підсудного у вчинені злочину в судовому
засіданні доведено доказами зібраними в справі перевірені судом у відповідності
до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в наслідок повного об'єктивного розгляду в
судовому засіданні, суд вважає, що
пред'явлене обвинувачення доведено
посередньо.

Суд
дії підсудного ОСОБА_1 кваліфікує за
ст.164ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо.

Пом'якшуючі
вину обставини визнання вини, щире каяття в скоєному.

Обтяжуючі
вину обставини не встановлено.

Суд
рахує, що до підсудного ОСОБА_1
необхідно вибрати покарання у
вигляді обмеження волі.

Суд враховує, як пом'якшуючі вину обставини, а також те що тяжких наслідків
не наступило, має постійне місце
проживання, а тому за доцільним суд, вважає, на підставі ст. 75 КК України
звільнити підсудного від відбування
покарання з випробовуванням.

Речові
докази по справі відсутні.

Судових
витрат по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України,-

з а с у д и в
:

визнати
ОСОБА_1 винним в скоєні злочину, передбаченого ст.164ч.1 КК України, та
призначити покарання двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджено
ОСОБА_1 звільнити від відбування
призначеного покарання у вигляді двох
років обмеження волі з випробовуванням якщо він протягом однорічного іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Покласти
на засудженого обв'язки відповідно до
ст.. 76 КК України:

1.
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої системи;

2.
Повідомляти кримінально виконавчу систему про зміну місця проживання та роботи;

3.
Періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1
обрати підписка про невиїзд.

Речових
доказів по справі не має.

Судових
витрати по справі не має.

Цивільний
позов.

На
вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 15
діб з моменту проголошення.

Суддя Дудніченко
В.М..