Справа № 135/24/15-к
Провадження у справі № 1-в/135/3/15
У Х В А Л А
іменем України
19.01.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:
До Ладижинського міського суду Вінницької області у січні 2015 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

У своєму клопотанні засуджений просить застосувати відносно нього амністію та скоротити на половину невідбуту частину покарання.

ОСОБА_5 05.10.2000 року був засуджений Львівським обласним апеляційним судом за ст.ст. 17, 79 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією. Ухвалою Вінницького міського суду 03.12.2001 року вирок змінено та перекваліфіковано з ч. 2 ст. 143 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, в решті вирок залишено без змін. Звільнений умовно-достроково на 10 місяців 23 дні. 11.06.2010 Любомльським районним судом Волинської області за ст.ст. 27 ч. 3, 305 ч. 3, 307 ч. 3, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього приватного майна.

Строк відбування покарання рахується з 09.11.2009 року, закінчення строку 09.11.2018 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник установи виконання покарань та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин, має дві незняті та непогашені судимості, а тому виключається можливість застосування до нього амністії.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку представника установи виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положеньКонституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України №1185-VII від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році».

За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Пунктом «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п. 4.2 «Інформаційного листа» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.05.2014 №223-75704-14 «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін», що амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин і незалежно від того, чи було вчинення такого злочину протягом невідбутої частини покарання, чи ні. Окрім того, формулювання "знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин" з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка під час відбуття покарання звільнилася з місць позбавлення волі умовно-достроково, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких. Вчинення попередньо або в наступному умисних злочинів невеликої чи середньої тяжкості не є підставою для незастосування ЗУ "Про амністію у 2014 році". Іншими словами, амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнилися з місць позбавлення волі умовно-достроково за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин у період наявності судимості (мають непогашену чи незняту судимість за попередньо вчинений тяжкий та особливо тяжкий злочин).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами особової справи ОСОБА_5 раніше був засуджений 05.10.2000 року Львівським обласним апеляційним судом за ст.ст. 17, 79 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду 03.12.2001 року вирок змінено та перекваліфіковано з ч. 2 ст. 143 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, в решті вирок залишено без змін. Звільнений умовно-достроково на 10 місяців 23 дні.

Як вбачається з копії вироку Любомльського районного суду Волинської області від 11.06.2010 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 27 ч. 3, 305 ч. 3, 307 ч. 3, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього приватного майна.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин визначений ч. 2 ст. 79 КК України (в ред. 1960 року) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до пункту «б» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 має судимості: за вироком Львівського обласного суду від 05.10.2000 року за ст.ст. 17, 79 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду 03.12.2001 року вирок змінено та перекваліфіковано з ч. 2 ст. 143 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, в решті вирок залишено без змін. ст. 86-1, 44 КК України (в ред. 1960); вироком Любомльського районного суду Волинської області від 11.06.2010 року.

Злочини визначені ст. 79 ч. 2 КК України (в ред. 1960) та ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України (в ред. 2001) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Отже, з огляду на вищевикладене, та враховуючи, що ОСОБА_5 являється особою, яка будучи раніше звільненою судом з місць позбавлення волі умовно-достроково за вчинення особливо тяжкого злочину і знову вчинила умисний особливо тяжкий злочин у період непогашеної судимості, а також являється особою, яка має дві судимості за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання засудженого про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя