Єдиний унікальний номер 722/139/15-к
Номер провадження 1-кп/722/13/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

а також: представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни кримінальне провадження №0000629 від 26.12.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта повна загальна середня, неодруженої, не працюючої, засудженою: 1) 26.06.1992 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 17, ч.2 ст. 141, ч.2 ст.141, ст. 42 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна; звільнена 19.08.1994 року Качанівською виправною колонією Харьківської області по відбуттю строку; 2) 15.09.1995 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 141, ст. 42 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнена 01.03.2000 року Збаражською виправною колонією Тернопільської області по відбуттю строку покарання; 3) 01.10.2001 року Славянським міськрайонним судом Донецької області ч.2 ст. 141, ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 357, ст. 42 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою судової колегії Донецької області від 25.12.2001 року за ч.2 ст. 141 КК України призначене покарання знижено до 5 років, за ч.3 ст. 357 КК України провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, на підставі ст.42 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнена 19.12.2005 року по відбуттю строку покарання; 4) 03.11.2006 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; звільнена 15.04.2008 року Надержищенською виправною колонією Полтавської області умовно-достроково на 6 місяців та 5 днів; 5) 19.12.2008 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнена 12.12.2012 року Чернігівською виправною колонією по відбуттю строку покарання; 6) 18.11.2013 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 76,79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2014 року приблизно 17-ої год. ОСОБА_5 , перебуваючи в одній із кімнат будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту з малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, взяла у руку пасок, яким завдала щонайменше дев`ять ударів по різних частинах тіла ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинила тілесні ушкодження у вигляді: синців правої щоки, лівої щоки, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, задньо-внутрішньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, правого надпліччя, задньої поверхні правого плечового суглобу, правої бокової поверхні черевної стінки по середньо-пахвинній лінії, верхньо-зовнішнього квадрату правої сідниці, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала та дала наступні показання. 20.12.2014 року обвинувачена перебувала вдома. Приблизно 17-ої год. вона зайшла до будинку і побачила, що дитячі речі (присипка, засоби гігієни, ліки) були розкидані. Вона запитала свою малолітню дочку ОСОБА_7 , що сталося, на що та пояснила, що вона гралася. Обвинувачена вийшла з будинку і відразу почула крик свого молодшого сина. Коли вона зайшла до кімнати, то побачила, що її дочка кинула сина на підлогу. Обвинувачена взяла дитячий пасок з шкірозамінника і почала наносити дочці удари по сідницях. Однак, оскільки дочка намагалися ухилитися, то деякі удари вона нанесла їй по обличчі, плечах та стегнах. Кількість нанесених ударів вона не пам`ятає, але їх було не менше дев`яти. Після цього вона пояснила дочці, що вона її любить і що так робити не можна. З часу народження молодшого сина, її дочка постійно її ревнує до нього. Вона водила її до психолога, відхилень встановлено не було. Щиро розкаюється у вчиненому та просить її суворо не карати.

Крім особистого визнання обвинуваченою своєї винуватості, її вина у вчиненні даного злочину доводиться сукупністю досліджених письмових доказів:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_8 було повідомлено про заподіяння 20.12.2014 року в с.Шебутинці Сокирянського району Чернівецької області приблизно 17-ої год. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень своїй малолітній доньці ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предметів від 28.01.2015 року, згідно якого об`єктом огляду є жіночий пасок із шкірозамінника, загальною довжиною 85 см та шириною 2 см., в одному з кінців якого наявна металева пряжка;

- висновком судово-медичної експертизи Сокирянського міжрайонного відділення Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи № 14 від 26.01.2015 року, згідно якого під час проведення експертизи у малолітньої ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці правої щоки, лівої щоки, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, задньо-внутрішньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, правого надпліччя, задньої поверхні правого плечового суглобу, правої бокової поверхні черевної стінки по середньо-пахвинній лінії, верхньо-зовнішнього квадрату правої сідниці, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше дев`ятиразової дії тупих твердих предметів, що мали продовгувату форму, вірогідніше всього внаслідок травматичної дій паска. По часу свого виникнення можуть відповідати на 20.12.2014 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, вчинений ОСОБА_5 злочин кваліфікується за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а саме те, що у відповідності до ч.2 ст.12 КК України даний злочин є умисним злочином невеликої тяжкості проти здоров`я особи.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , яка по місцю проживання характеризується посередньо, як особа схильна до конфліктів, проживає разом з співмешканцем ОСОБА_8 та його батьком, а також двома малолітніми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Крім того, згідно копії постанови Сокирянського районного суду від 14.02.2014 року ОСОБА_5 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у зв`язку з завданням 15.11.2014 року удару ременем по сідницях малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, а також на думку суду, перебування на утриманні обвинуваченої двох малолітніх дітей.

Обставинами, які обтяжують покарання є рецидив злочину, а також вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , її поведінку до та після вчинення злочину, зокрема те, що його вчинено в період іспитового строку, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції статті закону за даний вид злочину у виді громадських робіт, оскільки призначення менш суворого покарання у виді штрафу не буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.11.2013 року, при цьому перевести призначене покарання у виді громадські роботи в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі за правилами встановленими ч.1 ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369 ч.1, 370, 371 ч.ч.1,2, 373 ч.ч.2,3, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.11.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років та 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту її затримання по даному кримінальному провадженню після звернення даного вироку до виконання.

Речовий доказ: жіночий пасок, який згідно квитанції №7087 зберігається в камері зберігання речових доказів Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Головуючий: