Справа № 1-КП/303/239/15
303/4919/15-К
Номер рядка стат. звіту 18,23
В И Р О К
Іменем України

12 серпня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. Мукачеві кримінальне провадження № 001567 внесене в ЄРДР 29.05.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, бувшого торговогоагента ТОВ «Укрпромінсест-Мукачево», раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - групи прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника-адвоката ОСОБА_7
представника (потерпілої особи ТОВ «Укрпромінсвест Мукачево») цивільного позивача ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування, за зміненим обвинуваченням від 28 листопада 2014 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи у трудових відносинах ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево», яке розташоване за адресою м. Мукачево, вул. Грушевського, 67/2, будучи відповідно до наказу № 40-К від 13.02.2012 року прийнятий на роботу на посаду торгового агента та будучи офіційним представником даного товариства, фактично уповноважений здійснювати продаж продукції на закріпленій за ним території та контроль за розрахунками клієнтів, згідно з договором про повну матеріальну відповідальність був зобов`язаний бережно відноситись до переданих на зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей і прийняти міри для попередження збитків, своєчасно повідомляти адміністрацію про всі обставини, загрожуючі забезпеченню (цілісності) зберігання ввірених матеріальних цінностей, вести облік, складати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки матеріальних цінностей, та при цьому діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом привласнення чужого майна, яке було йому ввірене в період часу з лютого по травень 2014 року привласнив грошові кошти та товарно-матеріальні цінності ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» на загальну суму 75943,15 грн., за наступних обставин:
11.02.2014 року, ОСОБА_3 перебуваючи в магазині «АВС», який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 та розташований в АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 , яка працює у підприємця продавцем, грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно з накладної № 12522 від 11.02.2014 року в сумі 3086,20 грн. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, отримані грошові кошти від ОСОБА_10 в сумі 3086,20 грн. використав на власний розсуд, в результаті чого заподіяв ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» матеріальної шкоди на вище вказану суму. 11.03.2014 року ОСОБА_3 діючи умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом привласнення, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 та розташований в АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 , яка працює у підприємця продавцем, грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно накладної № 23311 від 11.03.2014 в сумі 1203,16 грн. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, отримані грошові кошти від ОСОБА_10 в сумі 1203,16 грн. в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, а привласнив їх та використав на власний розсуд, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У лютому та березні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, у декілька етапів перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_11 та розташований у АДРЕСА_3 , отримував від підприємця грошові кошти в рахунок оплати за отриману ним продукцію різного асортименту згідно з накладних № 13682 від 13.02.2014 року в сумі 38268,88 грн., № 14935 від 18.02.2014 року в сумі 3583,08 грн., № 17406 від 25.02.2014 року в сумі 1299,00 грн., № 20806 від 04.03.2014 року в сумі 1177,93 грн. та № 23316 від 11.03.2014 року в сумі 1859,94 грн. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, отримані грошові кошти від ОСОБА_11 в загальній сумі 46144,63 грн. в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, а привласнив їх та використав на власний розсуд, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У березні 2014 року ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_12 та розташований в АДРЕСА_4 , отримав від підприємця в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно з накладної № 28661 від 26.03.2014 року частину грошових коштів у розмірі 2000,00 гривень, яка належить ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево». В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, отримані грошові кошти від ОСОБА_12 в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» вніс частково, а саме 291,53 грн., а 1708,47 грн. привласнив та використав на власний розсуд, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У березні 2014 року, ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав накладну № 30392 від 29.03.2014 року на суму 5524,56 грн. на приватного підприємця ОСОБА_13 , яка займається роздрібною торгівлею продуктів харчування та здійснює свою підприємницьку діяльність в АДРЕСА_5 , однак вказаний підприємець нічого не замовляв та такої накладної не отримувала. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була виписана у даній накладній привласнив, та реалізував на власний розсуд. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_13 , на загальну суму 5524,56 грн. та грошові кошти за цю продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, у два етапи, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_14 та розташований в АДРЕСА_6 , отримував від останньої грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно з накладних № 30614 від 01.04.2014 року в сумі 5153,50 грн., № 41102 від 29.04.2014 року в сумі 2568,72 грн. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, отримані грошові кошти від ОСОБА_14 в загальній сумі 7722,22 грн. в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, а привласнив їх та використав на власний розсуд, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав накладну № 31919 від 03.04.2014 року на суму 1474,00 грн. на приватного підприємця ОСОБА_15 , яка займається роздрібною торгівлею продуктів харчування та здійснює свою підприємницьку діяльність в АДРЕСА_7 , однак вказаний підприємець нічого не замовляв та такої накладної не отримував. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була виписана у цій накладній привласнив, та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_15 на загальну суму 1474,00 грн. та грошові кошти за цю продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав на приватного підприємця ОСОБА_16 , яка здійснює підприємницьку діяльність в АДРЕСА_8 , накладну № 33978 від 09.04.2014 року на продукцію різного асортименту на загальну суму 1524,10 грн., однак вказаний підприємець такої накладної та продукції не отримував та нічого не замовляв. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була вказана у цій накладній привласнив та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_16 на загальну суму 1524,10 грн. та грошові кошти за дану продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав приватному підприємцю ОСОБА_17 , яка здійснює свою діяльність в АДРЕСА_9 , накладні № 33716 від 09.04.2014 року на суму 1523,74 грн., № 41781 від 30.04.2014 року на суму 375,94 грн. на відпуск продукції різного асортименту. Проте в дійсності приватний підприємець ОСОБА_17 цих накладних не отримувала та відповідно не оплачувала, а обвинувачений ОСОБА_3 в свою чергу продукцію, яка була виписана у цих накладних реалізував на власний розсуд, а виручені грошові кошти привласнив. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в два етапи привласнив виручені гроші за продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_17 на загальну суму 1899,68 грн. та грошові кошти за дану продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення виписав на приватного підприємця ОСОБА_18 , яка здійснює підприємницьку діяльність в АДРЕСА_10 , накладну № 34396 від 10.04.2014 року на суму 1056,84 грн. Однак вказаний підприємець нічого не замовляв та даної накладної не отримував. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була вказана у даній накладній привласнив та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_18 на загальну суму 1056,84 грн. та грошові кошти за дану продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення виписав накладну № 34504 від 10.04.2014 року на суму 1524,10 грн. на приватного підприємця ОСОБА_19 , яка займається роздрібною торгівлею продуктів харчування та здійснює свою підприємницьку діяльність в АДРЕСА_11 , однак вказаний підприємець нічого не замовляв та даної накладної не отримував. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була виписана у цій накладній привласнив та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_19 , на загальну суму 1524,10 грн. та грошові кошти за дану продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав на приватного підприємця ОСОБА_20 , яка займається роздрібною торгівлею продуктів харчування в АДРЕСА_12 , накладні № 34936 від 11.04.2014 року та № 37934 від 18.04.2014 року, без замовлення підприємця. Тобто, продукцію яка була вказана у накладних ОСОБА_3 привласнив, та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив грошові кошти у розмірі 965,21 грн. за цю продукцію та в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У квітні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав на приватного підприємця ОСОБА_21 , який здійснює підприємницьку діяльність в АДРЕСА_13 , накладну № 41677 від 30.04.2014 року на товар різного асортименту, однак вказаний підприємець даної накладної та продукції не отримував. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була виписана у даній накладній привласнив та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_21 на загальну суму 1300,00 грн. та грошові кошти за дану продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У травні 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння чужого майна шляхом привласнення, виписав накладну № 42647 від 02.05.2014 року на суму 815,80 грн. на приватного підприємця ОСОБА_22 , яка здійснює свою підприємницьку діяльність в АДРЕСА_14 , однак вказаний підприємець нічого не замовляв та даної накладної не отримував. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 продукцію, яка була виписана у даній накладній привласнив та реалізував на власний розсуд. Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, привласнив продукцію виписану на приватного підприємця ОСОБА_22 , на загальну суму 815,80 грн. та грошові кошти за дану продукцію в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, в результаті чого заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на вище вказану суму.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування за зміненим обвинуваченням від 28.11.2014 року, кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК Украни, як привласнення чужого майна, яке було ввірено особі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.191 КК України визнав частково та показав, що він дійсно 13.02.2012 року був прийнятий на роботу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» на посаду торгового агента. Йому було ввірено, автомобіль для робочих поїздок, планшет в якому він формував заказ на поставку товарів та форма. З посадовою інструкцією «торгового агента» він не був ознайомлений, тільки знав, що до його посадових обов`язків входило: організувати продаж товарів підприємства на закріпленій заним території, збір та формування замовлень від клієнтів, здійснення контролю за своєчасним розрахунком клієнтів за поставлений товар. Однак, інколи він отримував від клієнтів грошові кошти, які останні передавали за поставлений їм товар по накладних. Отримані від клієнтів кошти здавав у кассу підприємтсва, однак жодного документу про здачу таких не отримував. Визанає свою вину в тому, що 11.02.2014 року, він перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 та розташований в АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 , яка працює у підприємця продавцем, грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно з накладної № 12522 від 11.02.2014 року в сумі 3086,20 грн., отримані грошові кошти від ОСОБА_10 в сумі 3086,20 грн. використав на власний розсуд. 11.03.2014 року, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_9 та розташований в АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 , яка працює у підприємця продавцем, грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно накладної № 23311 від 11.03.2014 в сумі 1203,16 грн., отримані грошові кошти від ОСОБА_10 в сумі 1203,16 грн. в касу ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» не вніс, а використав на власний розсуд. Визнає, що в результаті своїх дій, заподіяв ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» матеріальної шкоди на загальну суму 4 289,36 гривень. Крім того, він ОСОБА_3 не може точно пригадати чи отримував від ПП ОСОБА_14 у квітні 2014 року, перебуваючи в магазині «АВС», грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного асортименту згідно з накладних № 30614 від 01.04.2014 року в сумі 5153,50 грн., однак у випадку документального підтвердження такого визнає свою вину у невнесенні таких грошей у кассу підприємства. При цьому, ОСОБА_3 зазначає, що цивільний позов, пред`явлений йому ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» визнає частково тільки в межах суми, яку він дійсно не вніс у кассу підприємства, яку має намір повністю відшкодувати і частково вже повернув в сумі 1 300,00 грн. Просить, з врахуванням його вини у відповідності до закону, призначити покарання та звільнити від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 року» як особу, яка має на утриманні неповнолітню дитину.
У решті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_3 свою вину не визнає, посилаючись на те, що суму грошових коштів в розмірі 46 144,63 грн. від ПП ОСОБА_23 він не отримував і ніде не розписувався про отримання такої, суму 2 568,70 грн. від ПП ОСОБА_14 не отримував, і ніде не розписувався про отримання такої. Жодної продукції випасаної по накладній № 30392 від 29.03.2014 року на суму 5524,56 грн. на ПП ОСОБА_13 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній № 31919 від 03.04.2014 року на суму 1474,00 грн. на ПП ОСОБА_15 , не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній № 33978 від 09.04.2014 року на загальну суму 1524,10 грн. на ПП ОСОБА_16 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній № 33716 від 09.04.2014 року на суму 1523,74 грн., № 41781 від 30.04.2014 року на суму 375,94 грн. на ПП ОСОБА_17 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній накладну № 34396 від 10.04.2014 року на суму 1056,84 грн. на ПП ОСОБА_18 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб;продукцію випасану по накладній № 34504 від 10.04.2014 року на суму 1524,10 грн. на ПП ОСОБА_19 , не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній № 34936 від 11.04.2014 року та № 37934 від 18.04.2014 року на загальну суму 965,21 грн. на ПП ОСОБА_20 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній № 41677 від 30.04.2014 року на ПП ОСОБА_21 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб; продукцію випасану по накладній № 42647 від 02.05.2014 року на суму 815,80 грн. на ПП ОСОБА_22 не отримував у підприємства, а ні в інших осіб. У цій частині просить суд, його виправдати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просив суд врахувати, що обвинувачений частково визнав свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні по епізодах де дійсно отримував гроші від підприємців, які ті давали йому за поставлений підприємством товар для подальшого внесення їх в кассу підприємства, однак такі фактично «привласнив» та використав на власний розсуд, у звязку з чим просить змінити правову кваліфікацію вчиненного ОСОБА_3 діяння з ч.1 ст.191 КК України привласнення чужого майна, яке було було йому ввірене на ч. 1 ст.190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Крім того, просив призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу ( відповідно санкції ч. 1 ст.190 КК України) та звільнити останнього від відбування призначеного йому покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки кримінальне правопорушення він вчинив до прийняття вказаного закону і має на утриманні одну неповнолітню дитину. При вирішенні питання задоволення цивільного позову врахувати, що його підзахисний ОСОБА_3 готовий повністю відшкодувати матеріальну шкоду по доведених епізодах у процесі судового провадження і вже відшкодував суму близько 1300,00 грн.
Представник (потерпілого) цивільного позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_3 працював на підприємсві ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» на посаді торгового агента, в його посадові обов`язки входило збір замовлень та дебіторської заборгованості, після перших виявлених фактів правопорушення обвинувачений дав письмові пояснення, що він вказані кошти не вніс у кассу і товар не доставив по торговим точкам. отримання грошових коштів від клієнтів, відбувалося за домовленістю між клієнтом та ОСОБА_3 , як торговим агентом і представником фірми. До його обов`язків не входило отримання готівки (грошових коштів) від клієнта. ОСОБА_3 міг виписати товар на підприємстві на себе, або отримати його в експедитора на довірливій основі. Цивільний позов, заявлений на суму 76 885,33 гривень підтримує повністю просить задоволити, при цьому зазначає, що ОСОБА_3 відшкодував суму 1000,00 грн. під час досудового розслідування. Визнати ОСОБА_3 виним у привласненні ввірених йому грошових коштів та майна товару по накладним. Призначити покарання з обмеженням волі.
Стороною обвинувачення, було заявлено клопотання про виклик свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_28 (для уточнення показів ОСОБА_11 ), суд сприяв у виклику даних осіб в судове засідання шляхом винесення 5-ть разів ухвали про привід свідків, однак процесуальний прокурор забезпечив явку тільки свідків: ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_28 , які дали наступні покази:
Свідок ОСОБА_24 показала, що що працює менеджером зі збуту ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево». Також показала, що під її керівництвом працюють торгові агенти, в томі числі і обвинувачений ОСОБА_3 , який обслуговував ОСОБА_29 та Свалявський райони. Обвинувачений ОСОБА_3 також отримував кошти від замовників за поставлену продукцію на довірчих відносинах, окремих договорів не було. Повідомила, що при виявленні недостачі ОСОБА_3 зізнався, що брав кошти від клієнтів.ґ у посадовій інструкції торгового агента не передбачено, щоб він отримівав гроші від клієнта.
Свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_3 приходив, як торговий агент фірми і формував замовлення з її слів, гроші за поставлений товар він у неї не брав, вона гроші давала експедитору, який привозив замовлений через ОСОБА_3 товар. 29.03.2014 року вона замовила товар на суму 526,00 грн. Акт дебіторської заборгованості не підписувала.
Свідок ОСОБА_10 показала, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_3 , як представника фірми «Рошен», вона робила йому заказ на товар. Якщо вона дізнавалася, що у неї є заборгованість по оплаті поставленного їй товару фірмою, гроші вона передавала через ОСОБА_3 . Акт звірки не пам`ятає чи підписувала, однак після огляду акта наданого представником потерпілого, свідок сказала, що підписувала даний акт, однак там не було нічого записано про ОСОБА_30 . Кілька разів є ОСОБА_31 у машині булла якась дівчина, вона зрозуміла, що то керівник ОСОБА_32 . Кілька разів вона давала гроші за поставлений товар і тій дівчині. ОСОБА_3 підписував накладну.
Свідок ОСОБА_11 показав, що він гроші за отриманий товар зазвичай давав експедитору ОСОБА_28 , який видавав йому чек.. Ввеликі суми завжди записува. Про заборгованість за поставлений йому товар дізнався під час складання Акту звірки з представником підприємства. Суму 46 144,63 гривень він у два етапи передава через ОСОБА_3 , однак не па`ятає коли і чи той десь розписувався за отримані гроші. Факт передачі грошових коштів ОСОБА_3 не може підтвердити документально. Письмового договору між ним та торговим агентом ОСОБА_31 щодо отримання грошей не було, все на довірливих відносинах.
Свідок ОСОБА_28 показав, що працював експедитором у ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево», він поставляв товар клієтам, відповідно до замовлення, сформованного ОСОБА_31 зі слів клієнта. При поставці товару, забирав гроші за раніше поставлений товар при йьому розписувався у накладній, у зошиті клієнта та видава чек на отримані від клієнта гроші. Були випадки, коли в порушення посадової інструкції видава товар не клієнту, а торговому агенту, який доставляв товар клієнту, однак конкретно сказати не може.
На підтвердження вини ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст.191 КК України, стороною обвинувачення подано наступні письмові докази:
Підставою для внесення 29.05.2014 року відомостей до ЄРДР про кримінальне првапопорушення № 0001567 за ч.1 ст.191 КК України, став рапорт о/у СДСБЕЗ Мукачівського МВ ОСОБА_33 про те, що отримано інформацію та зібрано матеріали відносно торгового арента ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево гр. ОСОБА_3 , який будучи матеріально- відповідальною особою, допустив розтрату товарно-матеріальних цінностей вказаного підприємства на суму 46 145,00 гривень (а.с 3 т.1).
Відповіно до Наказу № 40-К від 13.02.2012 року директора ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево», ОСОБА_3 прийнято на роботу на посаду торгового агента підприємства (а.с.2 т.2).
Даний документ є доказом того, що обвинувачений ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» з 13.02.2012 року.
Між РОБОТОДАВЦЕМ -ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» та ПРАЦІВНИКОМ ОСОБА_3 був улкдений Договір про повну матеріальну відповідальність, за зберігання, продаж, відпуск, перевезення переданих йому цінностей, згідно з яким Працівник несе матеріальну відповідальність за збитки нанесені з його вини (а.с3 т.2).
Договір про повну матеріальну відповідальність не містить дати його укладення, а тому не можливо встановити, коли саме він набув законної сили в період його дії.
Посадова інструкція торгового агента не містить підписів (а.с 5 т.2), а тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 не був з нею ознайомлений, що стверджує і сам обвинувачений у судовому засіданні. Крім того, вказана інструкція не містить даних, що до посадових обов`язків торгового агента входить «отримання грошових коштів від клієнтів до підприємства постачальника товарів». І відповідно до п.5 інструкції несе відповідальність за зберігання належного роботодавцю (автомобіля, обладнання, та інших матеріальних цінностей наданих для ротоботи торговому агенту).
Згідно Наказу № 86/1-К від 05.05.2015 року ОСОБА_3 відсторонено від роботи торгового агента у зв`язку з виявленням невідповідності дебіторської заборгованості при проведенні звірки фактичної заборгованості маршруту торгового агента ОСОБА_3 (а.с. 11 т.2).
Таким чином, Наказ про відсторонення торгового агента ОСОБА_3 винесений 05.05.2014 року майже за 22 календарних дні до виявлення невідповідності дебіторської заборгованості при проведенні звірки фактичної дебіторської заборгованості підприємства (маршрут торгового агента ОСОБА_3 ) станом на 27.05.2014 року, що вказує на непослідовність дійз боку Роботодавця у відношенні Працівника.
Згідно Акта виявлення невідповідності дебіторської заборгованості при проведенні звірки фактичної дебіторської заборгованості підприємства (маршрут торгового агента ОСОБА_3 ) станом на 27.05.2014 року встановлено розбіжності по причині «відсутня ТРТ та розраховано, не внесено в кассу» із зазначенням: прізвищ покупців, дати та номера накладних, суми, всього на загальну суму 76 885,33 грн. (а.с. 42 т.1)
Вкзаний доказ містить загальну інформацію про стан дебіторської заборгованості по клієнтам фірми станом на 27.05.2014 року по маршруту торгового агента ОСОБА_3 , однак не містить фактичних даних, які б прамо чи непрямо підтверджували вину ОСОБА_3 у виникненні заборгованості на його маршруті.
по ПП ОСОБА_14 .
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 21.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_14 , який підписаний сторонами 21.05.2014 року, містить відомості про те, що ПП ОСОБА_14 не отримувала накладну № МК 00030614 від 01.04.2014 року на суму 5 153,50 грн., розрахунок по накладній № 000441102 від 29.04.2014 року в сумі 2 568,72 грн. проведено з торговим агентом ОСОБА_34 (а.с126 т.1).
Даний документ підтверджує те, що ПП ОСОБА_14 не отримувала накладну на товар на суму 5 153,50 грн.., однак він не є доказом вини ОСОБА_3 у привласненні товару на суму вказану у накладній.
Крім того, даний документ не узгоджується з викладеним у обвинувальному акті обвинуваченням ОСОБА_3 у «…що ОСОБА_3 отримував від останньої грошові кошти в рахунок оплати за отриману продукцію різного ассортименту згідно накладних № 30614 від 01.04.2014 року в сумі 5 153,50 грн. ( абзац четвертий, а.с 218 т.3»,оскільки ПП ОСОБА_14 згідно акту звірки не ротримала накладну, а від так не могла передавати гроші за неотриманий товар. Встановлене судом, узгоджується з показами обвинуваченого ОСОБА_3 , який не зміг пригадати щоб він отримував гроші від ПП ОСОБА_35 за товар по накладній № МК 00030614 від 01.04.2014 року на суму 5 153,50 грн..
Видаткова накладна № МК-00041102 від 29 квітня 2014 року, покупець ПП ОСОБА_14 сума згідно накладної 2 568,72 грн. оплачена 12 травня ОСОБА_36 підпис особи завірений печаткою ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» (а.с. 116).
Даний доказ спростовує твердження сторонни обвинувачення про привласнення ОСОБА_3 отримаихі грошових коштів від ОСОБА_14 відповідно накладної № 41102 від 29.04.2014 року та підтверджує покази ОСОБА_3 , що він таких не отримував від ОСОБА_14 .
Видаткові накладні, виписані на ПП ОСОБА_14 , які містяться в матеріадллах справи (а.с. 117,118 т.1) не є належними доказами, оскільки не мають відношення до пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.
по ПП ОСОБА_9
Видаткові накладні виписані на ПП ОСОБА_9 № 12522 від 11.02.2014 року в сумі 3086,20 грн. та № 23311 від 11.03.2014 р. в сумі 1203,16 грн. є належними доказами, які підтверджують вину ОСОБА_3 , оскільки він визнає, що поза межами своїх повноважень, як торговий агент, отримав від продавця ПП ОСОБА_37 ОСОБА_10 вказані суми грошових коштів і не здав їх у кассу підприємства (ас.119,120) та узгоджується з показами свідка ОСОБА_10 даними нею в судовому засіданні.
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 21.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_9 , який підписаний сторонами 21.05.2014 року, містить відомості про те, що ПП ОСОБА_9 грошові кошти 3086,20 грн за отриманий товар по накладній № МК 12522 від 11.02.2014 року передала торговому агенту ОСОБА_3 28.04.2014 року, та грошові кошти 1 203,16 грн за отриманий товар по накладній № МК 23311 від 11.03.2014 р. передала торговому агенту ОСОБА_3 28.04.2014 року (а.с.130 т.1).
Дані докази узгоджуються між собою, з показами свідка ОСОБА_10 та показами обвинуваченого ОСОБА_3
по ПП ОСОБА_12 .
Видаткова накладна № МК -00028661 від 26 березня 2014 року виписана на ПП ОСОБА_12 містить відомості про те, що сума 4 717,32 грн. повністю розрахована 06.05. ОСОБА_36 (а.с121,122 т.1)
Вказаний доказ повністю спростовує твердження сторонни обвинувачення про привласнення ОСОБА_3 отриманих грошових коштів від ОСОБА_12 відповідно накладної № МК -00028661 від 26 березня 2014 рок.у.
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 26.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_12 , який підписаний сторонами 27.05.2014 року, містить запис про те, що гроші за отриманий товар по накладній від 26.03 забрав торговий агент ОСОБА_34 , однак накладної від 26.03 у данному акті не зазанчено взагалі (а.с132 т1).
Оглянутий документ, є неналежним доказом, оскільки не містить відомості на підтсердження вини ОСОБА_3
по ПП ОСОБА_17 .
Видаткова накладна № МК -00020996 від 05 березня 2014 року виписана на ПП ОСОБА_17 на суму 1 292,45 грн. містить відомості про розрахунок 700,00 грн. та борг 592,45 грн. станом на 25.03.2014 року (а.с123 т.1).
Вказаний документ не є доказом у справі, оскільки такий не має жодного відношення до пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення щодо ПП ОСОБА_17 .
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 26.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_17 , який підписаний сторонами 27.05.2014 року, містить відомості про те, що ПП ОСОБА_17 не отримувала накладну № МК-00033716 від 09.04.2014 р. на товар на суму 1 523,74 грн. (а.с131 т.1).
Даний документ підтверджує те, що ПП ОСОБА_17 не отримувала накладну на товар на суму 1 523,74 грн., однак він не є доказом вини ОСОБА_3 у привласненні товару на суму вказану у накладній.
Видаткова накладна № МК -00033716 від 09 квітня 2014 року виписана на ПП ОСОБА_17 на суму 1 523,74 грн. не підписана особою, яка отримала товар (а.с133 т.1).
Вкзаний документ узгоджується з Актом звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 26.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_17 , однак не містить відомостей, якіб вказували на причетність до такого ОСОБА_3 торгового агента.
по ПП ОСОБА_13 .
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.03.2014 р. по 21.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_13 , який підписаний сторонами 21.05.2014 року містить відомості про те, що ПП ОСОБА_13 не отримувала накладну № МК 00030392 від 29.03.2014 р. на суму 5 524,56 грн. (а.с124 т.1)
Даний документ підтверджує те, що ПП ОСОБА_13 не отримувала накладну на товар на суму 5 524,56 грн., однак він не є доказом вини ОСОБА_3 у привласненні товару на суму вказану у накладній.
Видаткова накладна № МК -00030392 від 29 березня 2014 року виписана на ПП ОСОБА_13 на суму 5 524,56 грн. не підписана особою, яка отримала товар (а.с. 136 т.1).
Вкзаний документ узгоджується з Актом звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 21.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_13 , однак не містить відомостей, якіб вказували на причетність до такого ОСОБА_3 торгового агента.
по ПП ОСОБА_21 .
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 26.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_21 , який підписаний сторонами 27.05.2014 року містить відомості про те, що ПП ОСОБА_21 не отримував накладну № МК 00041677 від 30.04.2014 р. на суму 2 733,6 грн. (а.с125 т.1). Твердження предстацика цивільного позивача про те, що за данною накладною, підприємцем ОСОБА_21 не отримано товару на суму тільки 1 300,00 грн., не можна вважати достовірним, оскільки згідно запису «накладну не отримувала», а відтак і товар не отримав, аза що тоді пропдачено частину суми по накладній ?
Даний документ підтверджує те, що ПП ОСОБА_21 не отримував накладну на товар на суму 2 733,60 грн. ,з яких проплачено більшу частину грошових коштів по накладній. Такий доказ, наданий стороною обвинувачення не містить фактичних даних про привласнення товару по накладній на суму 1300,00 грн.
по ПП ОСОБА_38 .
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 26.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_39 , який підписаний сторонами 27.05.2014 року, містить відомості про те, що ПП ОСОБА_39 не отримувала накладну № МК 00033978 від 09.04.2014 р. на суму 1 524,1 грн. (а.с126 т.1).
Даний документ підтверджує те, що ПП ОСОБА_39 не отримувала накладну на товар на суму 1 524,16 грн., однак він не є доказом вини ОСОБА_3 у привласненні товару на суму вказану у накладній.
по ПП ОСОБА_11 .
Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 р. по 20.05.2014 р. між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_11 , який підписаний сторонами 20.05.2014 року, містить відомості про те, що ПП ОСОБА_11 не згідний з боргом вказаним у акті, де зазначено «всі інші гроші забирав торговий агент) (а.с127 т.1). До данного Акту сторонами складено Акт розбіжностей від 20.05.2014 року, згідно якого розрахунки по накладним № 13682 від 13.02.2014 року на суму 38 268,88 грн., № 14 935 від 18.02.2014 року на суму 3 583,08 грн. № 17 486 від 25.02.2014 року на суму 1 299,26 грн., № 20806 від 04.03.2014 року на суму 1 177,93 грн. № 23316 від 11.03.2014 року на суму 1 859,94 грн. були здійснені товарному агенту (представникові ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево) ОСОБА_3 , які не внесені та чеки на підтвердження оплпти ПП ОСОБА_11 не повернуті. (а.с128 т.1).
Вказані: Акт звіряння та Акт розбіжностейскладені та підписані стронами:ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_11 , у відсутності торгового агента ОСОБА_3 , а тому їх слід визнати недопустимими та неналежними доказами привласнення ОСОБА_3 грошових коштів на суму 46 144,63 гривен. Крім того, допитаний в якості свідка ПП ОСОБА_11 в судовому засідання показав, що не пам`ятає по яких сааме накладних давав гроші за отриманий товар ОСОБА_3 , не зміг назвати конкретні суми, день і місце передачі таких останньому, як і не зміг пояснити де фіксував суми, які давав ОСОБА_3
по ПП ОСОБА_19 .
Видаткова накладна № МК -00034 504 від 10 квітня 2014 року виписана на ПП ОСОБА_19 на суму 1 524,10 грн. не підписана особою, яка отримала товар (а.с. 136 т.1).
Вкзаний документ не містить відомостей, якіб вказували на причетність до такого ОСОБА_3 торгового агента. Актом звіряння взаєморозрахунків за період між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_19 відсутній.
по ПП ОСОБА_18 .
Видаткова накладна № МК -00034396 від 10 квітня 2014 року виписана на ПП ОСОБА_18 на суму 1 524,10 грн. не підписана особою, яка отримала товар (а.с. 138 т.1).
Вкзаний документ не містить відомостей, якіб вказували на причетність до такого ОСОБА_3 торгового агента. Актом звіряння взаєморозрахунків за період між ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево та ПП ОСОБА_18 відсутній.
Стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу по пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченню, згідно зміненого обвинувального акту по епізодах: щодо ПП ОСОБА_15 , ПП ОСОБА_20 , ПП ОСОБА_22 , а від так суд позбавлений можливості дійти висновку наявності чи відсутності вини ОСОБА_3 по даних епізодах.
В частині пред`явленого зміненого обвинувачення ОСОБА_40 у привласненні ввіреного йому майна по епізодах: ПП ОСОБА_23 , ПП ОСОБА_12 , ПП ОСОБА_13 , ПП ОСОБА_14 , ПП ОСОБА_39 ПП ОСОБА_17 , ПП ОСОБА_18 , ПП ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , письмові докази надані стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_3 не містять фактичних даних про обставини кримінального правопорушення, а тому є неналежними доказами і не можуть лягти в основу обвинувачення. Покази свідка ОСОБА_23 не містять загальні відомості про передачу останнім грошових котів ОСОБА_3 однак не знаходять свого підтвердження іншими матеріалами справи, а самі по собі не можуть бути достатні для доведення вини ОСОБА_3 у привласненні грошових коштів на суму 46 144,63 грн. ніби то передані йому ПП ОСОБА_23 .
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення ОСОБА_3 в частині епізодів щодо: ПП ОСОБА_23 , ПП ОСОБА_12 , ПП ОСОБА_13 , ПП ОСОБА_14 , ПП ОСОБА_39 ПП ОСОБА_17 , ПП ОСОБА_18 , ПП ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ПП ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , оскільки частина із них є неналежними, відповідно до ст. 85 КК України, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинувачено ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України
У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).
Такий же принцип закріплений у статті 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.
У відповідності до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Згідно ст. 373 ч. 1 п.3 КПК України коли не доведено що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_3 по епізодах: ПП ОСОБА_23 , ПП ОСОБА_12 , ПП ОСОБА_13 , ПП ОСОБА_14 , ПП ОСОБА_39 ПП ОСОБА_17 , ПП ОСОБА_18 , ПП ОСОБА_19 , ПП ОСОБА_21 , ПП ОСОБА_15 , ПП ОСОБА_20 , ПП ОСОБА_22 не було здобуто, а обстяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Оскільки при розгляді кримінального провадження в суді стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України, суд вважає, що його слід визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, та виправдати по епізодах: ПП ОСОБА_23 , ПП ОСОБА_12 , ПП ОСОБА_13 , ПП ОСОБА_14 , ПП ОСОБА_39 ПП ОСОБА_17 , ПП ОСОБА_18 , ПП ОСОБА_19 , ПП ОСОБА_21 ПП ОСОБА_15 , ПП ОСОБА_20 , ПП ОСОБА_22 ..
Суд визнає доведенною вину ОСОБА_3 в частині епізодів щодо ПП ОСОБА_9 та підтвердженою повністю наданими стороною обвинувачення доказами згідно накладних: № 12522 від 11.02.2014 року в сумі 3086,20 грн. та № 23311 від 11.03.2014 р. в сумі 1203,16 грн. на загальну суму 4 289,36 гривень, яка визнана обвинуваченим в судовому засіданні та підчерджується показами свідка ОСОБА_10 .
Як встановлено судом та визнано самим обвинуваченим ОСОБА_3 , він умисно, з корисливих мотивів, використавши довірливі відносини з продавчинею ОСОБА_10 , яка працює у ПП ОСОБА_9 , засновані на співпраці підприємиці з підприємством де він працює товарним агентом, заволодів грошовими коштами отриманими від ОСОБА_10 , як розрахунок за отриманий останніньою товар згідно накладних: № 12522 від 11.02.2014 року в сумі 3086,20 грн. та № 23311 від 11.03.2014 р. в сумі 1203,16 грн., чим завдав шкоди ПП ОСОБА_9 на загальну суму 4 289,36 гривень, що є кваліфікуючою ознакою, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Суд проаналізувавши докази вини ОСОБА_3 приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 щодо ПП ОСОБА_9 мали прямий умисел, корисливий мотив і мету збагачення - заволодіння грошовими коштами ПП ОСОБА_9 на загальну суму 4 289,36 грн. шляхом зловдивання довірою продавчині ОСОБА_10 , яка передаючи грошові кошти за отриманий товар ОСОБА_3 усвідомлювала правомірність такої передачі, що підтвердила в судовому засідання даючи покази.
Таким чином, за сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів, у діях обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Враховуючи, що відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а також те, що прокурором у відповідності зі ст.338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обвинувачення ОСОБА_3 в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 191 КК України привласнення чужого майн, яке було ввірено особі, а суд не вправі у будь-який спосіб поставити питання про внесення змін обвинувачення прокурором, суд проводить розгляд справи саме в межах висунутого ОСОБА_3 обвинувачення.
Суд констатує, що правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.191 КК України привласнення чужого майна, яке було ввірено особі, за якою йому пред`явлено обвинувачення, не знайшла свого підтвердження доказами зібраними в процесі судового кримінального провадження, оскільки така правова кваліфікація можлива тільки у випадку: 1) коли субєкт кримінального правопорушення здійснює повновадення щодо майна на законній підставі: наділений правомочністю щодо розпорядження, управління, доставки, зберігання майна тощо; 2) привласнення відбулося внаслідок незаконного безоплатного утримання майна, ввіреного винному, яке перебуває в його віданні на законній підставі. Не може відповідати за привласнення особа, яка мала лише право доступу за майно за родом своєї діяльності.
У справі не здобуто достовірних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 вчинив привласнення майна, яке було ввірено йому ТзОВ «Укрпромінвет»- Мукачево», як і не здобудо жодних доказів того, що ОСОБА_3 займаючи посаду торгового агента підприємства, був наділений повноважженнями (правомочністю) щодо доставки грошових коштів (за поставлений товар) від Клієнта до Поставщика, а тому з врахуванням фактичних обставин справи, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суб`єктивного ставлення винного до наслідків своїх дій, суд приходить до переконання, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення, зазначене в зміненому 28.11.2014 р. обвинувальному акті, лише в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення слід змінити на менш тяжке, що покращує становище особи.
За вимогами закону ст. 337 КПК України, суд має право самостійно вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 191 КК України по епізоду ПП ОСОБА_9 у суду не має, з приводу чого, суд відповідно до кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового слідства за ч.1 ст.190 КК України має визначити обвинуваченому покарання за зазначеною нормою закону.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) зазначає у Справі Абрамян проти Росії Рішення від 9 жовтня 2008 р. Справа про зміну кваліфікації злочину судом (витяг). Суд нагадує, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а вина його щодо ПП ОСОБА_9 доведена і ним повністю визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини справ в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_3 раніше не судимим, має постійне місце проживання, на місці попередньої роботи характеризується посереньо, на обліку у нарколога, психіатра та в центрі зайнятості не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину та є співвласником квартири АДРЕСА_15 , яка перебуває у спільній сумісній власності, на яку накладено арешт, що стверджується відповідними письмовими доказами.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, часткове відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням до ухвалення вироку, (згідно обвинувального акту - активнее сприяння розкриттю злочину).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником у судових дебатах заявлено клопотання-заява про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання на підставі акту амністіїї Закону України «Про амністіюу 2014 році» від 8 квітня 2014 року № 1185-VII, посилаючись на те, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення мало місце до прийняття вказаного акту амністії.
Суд, при вирішенні усної заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про застосування акту амністії виходить з наступного:
Закону України «Про амністіюу 2014 році» від 8 квітня 2014 року № 1185-VII, Із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014, ВВР, 2014, № 27, ст.910, Стаття 8. Амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: Пункт "а" статті 8 виключено на підставі Закону № 1246-VII від 06.05.2014, г) які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей; Пункт "ґ" статті 8 виключено на підставі Закону № 1246-VII від 06.05.2014\
Дія Закону про амністію поширюється на осіб, які вчинили злочини до 19 квітня 2014 року, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання ним чинності. Роз`яснення питань застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін містить інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.05.2014 №223-75704-14.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ довів до відому судів всіх інстанцій «Інформаційний лист» від 26 травня 2014 року №223-75704-14 «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році» з урахуванням останніх законодавчих змін: п. 4.1. Інформаційного листа роз`яснює - Слід звернути увагу, що закон «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні», крім іншого, були внесені зміни і до ст.4 закону «Про застосування амністії в Україні», зокрема: - із частини першої цієї статті виключено пункти «а», «ґ», «є», в яких вміщувалося застереження щодо неможливості застосування амністії до: осіб, стосовно яких здійснюється досудове розслідування або судове провадження до постановлення судом обвинувального вироку, крім випадків індивідуальної амністії (пункт «а» ч.1 ст.4). Виключення цього пункту з огляду на закріплені у ч. 2 ст.3 цього закону і ч.2 ст.88 КК положення щодо обов`язковості постановлення судом обвинувального вироку із звільненням засудженого від відбування покарання внаслідок акта амністії не тягне за собою жодних правових наслідків, а тому не може бути підставою для застосування акта амністії на етапі досудового розслідування або під час судового провадження (до постановлення судом обвинувального вироку).
Таким чином, суд не знаходить законних підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 Закону України «Про амністіюу 2014 році» від 8 квітня 2014 року № 1185-VII, Із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014, ВВР, 2014, № 27, ст.910.
Цивільний позов у кримінальному провадженні пред`явлений цивільним позивачем про стягнення з ОСОБА_3 суми 76 885,33 гривень задоволи частково тільки на встановлену судом суму матеріальних зьитків в розмірі 4 289,36 грн. за мінусом вже сплачених ОСОБА_3 у добровільному порядку. У решті відмовити.
Речові докази: письмові документи видаткові накладні та акти звірок, знаходяться при справі..
Процесуальні витрати не зазначені органом досудового розлідування.
Керуючись: Конституцією України, Конвенцією Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», , ст.ст. 368-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 191 КК Українита виправдати через недоведеність наявності в його діянні складу кримінального правопорушення по епізодах: ПП ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 ПП ОСОБА_23 , ПП ОСОБА_12 , ПП ОСОБА_13 , ПП ОСОБА_14 , ПП ОСОБА_39 ПП ОСОБА_17 , ПП ОСОБА_18 , ПП ОСОБА_19 , ПП ОСОБА_21 ..
Змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 з ч.1 ст.191 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України по епізоду ПП ОСОБА_9 ..
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.3 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання зікчив термін дії, інший не обирався.
Цивільний позов ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 76 885,33 гривень задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 в користь ТОВ «Укрпромінвет»- Мукачево» на відшкодування матеріальної шкоди суму 4 289,36 гривень. Урешті відмовити.
Речові докази: письмові документи видаткові накладні та акти звірок, залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1