АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/80/15 Справа № 710/225/15-к Категорія: ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
З участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.01.2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Товмач, Шполянського району, Черкаської області громадянина України, українця за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 01.04.2011 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 06.07.2011 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий СВ Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9 за погодженням зі старшим прокурором прокуратури Шполянського району ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_7 , знаходячись 28.01.2015 року приблизно о 17.00. годині на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, з метою отримання матеріальної вигоди, незаконно збув за 40 гривень ОСОБА_10 паперовий пакет із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс.

29.01.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.01.2015 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.01.2015 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити ряд обставин.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В судовому засіданні апеляційного суду Черкаської області прокурор заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи висновок експерта №2/188 від 30.01.2015 року, згідно якого збута ОСОБА_10 підозрюваним ОСОБА_7 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, вага якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 8,64 г.

Крім цього, прокурор надав матеріали досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000079 від 14.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, згідно яких 28.01.2015 року, приблизно о 18.00. годині в ході огляду місця події в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено, згідно висновку експерта №2/189 від 30.01.2015 року, 1,98 г особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, який останній зберігав з метою збуту.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів передбачених ст.176 КПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в достатній мірі не врахував особу підозрюваного, який будучи раніше неодноразово судимий, а судимості у встановлені законом порядку не зняті та не погашенні, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, враховуючи зміст пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, а тому безпідставно не застосував до підозрюваного ОСОБА_7 інший більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, на думку колегії суддів ухвалу слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.01.2015 року про відмову у застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідно скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, вагомість доказів, особу підозрюваного, який є молодою людиною, має задовільний стан здоров`я, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та знов підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, міцність його соціальних зв`язків, те що останній не одружений, не працевлаштований, на даний час проживає разом з вітчимом, за попереднім місцем проживання характеризувався посередньо, з урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України та обіцянки ОСОБА_7 не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не перешкоджати кримінальному провадженню, не впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, що на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам зазначеним у ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.01.2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком 60 днів, починаючи з 17.02.2015 року по 18.04.2015 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) не залишати житло, де він проживає будинок по АДРЕСА_2 в період з 20.00. години до 09.00. години без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

3) без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

6) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді