Справа № 738/514/13-к
№ провадження 1-кс/738/37/2013
УХВАЛА

02 квітня 2013 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: Савченко О.А.

при секретарі: Солонар В.І.

прокурора: Карась В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення прокурора Менського району щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що 07 березня 2013 року йому було надано відповідь за підписом прокурора Карася В.В., згідно якої, за його заявою від 14 лютого 2013 року, про вчиненя на його думку кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 КК України відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На думку скаржника такі дії є незаконним, тому просив зобов'язати службову особу прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР по його заяві від 14 лютого 2013 року, що надійшла до Прокуратури Менського району Чернігівської області.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України застосування технічних засобів фіксування не здійснюється.

Вивчивши матеріали скарги, матеріали перевірки за заявою ОСОБА_1, заслухавши пояснення прокурора слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.02.2013 року ОСОБА_1 звернувся з заявою на адресу Прокуратури Менського району Чернігівської області, про вчинений на його думку злочин передбачений ст. 367 КК України ст. прокурором Менської прокуратури ОСОБА_2, ст. слідчим Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, начальником Менської ВК № 91 ОСОБА_4, заступником начальника Менської ВК № 91 ОСОБА_5, начальником відділення СПР № 8 Менської ВК № 91 ОСОБА_6

По цій заяві, як і по заявах ОСОБА_1 від 08.01.2013 року, 25.01.2013 року 05.03.2013 року прокуратурою Менського району Чернігівської області було надано відповідь згідно якої за результатами перевірки підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не встановлено.

Також судом встановлено, що ця заява засудженого ОСОБА_1 поштовим відправленням, була зареєстрована в цій установі і по ній прийнято рішення.

Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_1 була прийнята та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить надане скаржнику повідомлення.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов'язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви від 14 лютого 2013 року, скаржник в ній просить притягнути до кримінальної відповідальності за ст. 367 КК України посадових осіб прокуратури, міліції, органу виконання покарань, водночас не наводячи даних, які можуть свідчити про вчинення зазначених в заяві дій, як злочинних.

Крім того, наведені в заяві обставини спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається про те, що заява ОСОБА_1 від 14.02.2013 року до прокурати надійшла, була розглянута і на неї було надано відповідь скаржнику. А отже, твердження заявника, про наявність ознак злочину в діях службових осіб є необґрунтованими припущеннями скаржника.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов'язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заявах скаржника достатніх даних, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Менського району Карася В.В. (повідомлення прокурора від 05.03.2013 року № 75-83-12 588 вих13), щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві від 14 лютого 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: О.А. Савченко