Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-160/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Федорчук О.В.

з участю:

прокурора Вінійчук Я.М.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючого у цивільному шлюбі, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, 1997 та 1998 років народження, не працюючого, не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.10.2009 року, об 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою таємного викрадення чужого майна, за допомогою ключа, якого діставши через кватирку вікна веранди, відкривши вхідні двері проник до приміщення будинку № 22 по вул.Молодіжна в с.Тепениця Олевського району Житомирської області, який належить ОСОБА_1, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілим ОСОБА_1, та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3, а саме: язика говяжого, вагою 1 кг., вартістю 50 грн., два поліетиленові пакети, вартістю 0.05 грн., за один на суму 0.010 грн., та мобільний телефон, торговельної марки Сіменс, бувшого у використанні, вартістю 180 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора Діджус, вартістю 30 грн., заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_1, матеріальної шкоди на суму 50.10 грн., та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3, матеріальної шкоди на суму 210 грн.

Підсудний ОСОБА_2, у судовому засіданні винним себе у вчиненому злочині визнав повністю. В ході судового слідства надав суду показання про те, що він 13.10.2009 року, об 10 годині 15 хвилин, перебуваючи стані алкогольного спяніння, заючи, що потерпілі ОСОБА_1, та ОСОБА_3, відсутні за місцем свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4 і достовірно знаючи де знаходиться ключ від вхідних дверей у зазначений будинок за вказаною адресою, вирішив проникнути до житла ОСОБА_1, і ОСОБА_3, та викрасти майно останніх. Діставши через кватирку веранди вказаного будинку ключ від вхідних дверей, він відкрив вхідні двері будинку і зайшов в середину, де у кухні відкривши холодильник витягнув поліетиленовий пакет у якому знаходився язик говяжий та забрав мобільний телефон марки Сіменс, який лежав на холодильнику. Викраде у ОСОБА_1, та ОСОБА_3, майно продав, а виручені гроші за викрадене майно витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид та міру кримінального покарання.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_2, своєї винуватості, його винність в інкримінованому злочині стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показаннями потерпілої ОСОБА_1, наданими нею у судовому засіданні із яких слідує, що вона працює в Олевській ЦРЛ. Так 13.10.2009 року, вранці, вона замкнувши вхідні двері свого будинку, розташованого по вул.Молодіжна, 22 в с.Тепениця Олевського району Житомирської області на внутрішній замок, ключ від якого через кватирку вікна у веранді повісила на гвіздок. Повернувшись із роботи додому цього ж дня, місяця та року, об 12 годині вона виявила, що вхідні двері її будинку відчинені. Зайшовши в середину свого будинку за вказаною адресою вона виявила зникнення 1 кілограму говяжого язика, який знаходився у полієтиленових пакетах та лежав у холодильнику, а також зник мобільний телефон її неповнолітнього сина ОСОБА_3, торговельної марки Сіменс, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора Діджус. Про дану подію вона повідомила працівників міліції Олевського РВ УМВС. Через деякий час від працівників міліції вона дізналася, що крадіжку її майна та майна неїного неповнолітнього сина ОСОБА_3, із її будинку здійснив ОСОБА_2 Заявлений до ОСОБА_2, цивільний позов в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, підтримує частково, в частині стягнення із останнього завданого матеріального збитку на суму 260.10 грн., та моральної шкоди на суму 3000.00 грн. Просить суд не застосовувати до ОСОБА_2, суровий вид та міру кримінального покарання і надати йому можливість виправитися без ізоляції від суспільства;

-показаннями свідка ОСОБА_4, наданими ним у судовому засіданні, із яких слідує, що 13.10.2009 року до його будинку прийшов ОСОБА_2, та запропонував йому придбати у нього мобільний телефон, торговельної марки Сіменс. На його запитання звідки у нього вказаний мобільний телефонОСОБА_2, відповів, що даний телефон належить йому, а продати він його хоче у звязку з тим, що йому терміново потрібні гроші. Подивившись даний мобільний телефон він погодився його придбати у ОСОБА_2, за 15.00 грн., які передав останньому. Через два тижні він віддав зазначений вище мобільний телефон своїй родичці ОСОБА_5;

-протоколом огляду місця події та фототаблицю до нього від 13.10.2009 року із яких слідує, що місцем події є приватний будинок, який розташований по вул.Молодіжна, 22 в с.Тепениця Олевського району Житомирської області та належить ОСОБА_1, де було виявлено та вилучено фрагменти слідів пальців рук./а.с.6-14/;

- протоколом зявлення із зізнанням від 12.04.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_2, щиро каючись, зізнався у вчиннені таємного викрадення чужого майна із будинку № 22 по вул.Молодіжна в с.Тепениця Олевського району, який належить ОСОБА_1, яке мало місце 13.10.2009 року об 10 годині 15 хвилин./ а.с.46/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 22.07.2011 року, з якого слідує, що підозрюваний ОСОБА_2, вказав на всі обставини вчиненого ним злочину./а.с.88-91/;

-протоколом очної ставки від 26.07.2011 року, проведеної між потерпілою ОСОБА_1, та підозрюваним ОСОБА_2Д./а.с.93-94/.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_2, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як зявлення із зізнанням та щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Визначаючи міру і вид покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, але вчинив тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується негативно, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 1997 та 1998 років народження, тимчасово не працюючий, визнав свою виність у вчиненому злочині в судовому засіданні, думку потерпілої щодо застосування до ОСОБА_2, виду та міри кримінального покарання та з врахуванням вказаних вище помякшуючих обставин, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_2, як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, суд приходить до висновку про можливість застосування до підсудного ОСОБА_2, ст.75 КК України і на підставі викладеного обирає йому покарання повязане з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності і на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_1, в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 746 грн., суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення, в розміри 260.10 грн., оскільки ОСОБА_1, надано доказів про те, що вона та її син ОСОБА_3, понесли саме таку матеріальну шкоду від злочину на загальну суму 260.10 грн., що стверджується зібраними по справі доказами /а.с.24-25,116,161-162/ та підтверджено самою потерпілою ОСОБА_1, у судовому засіданні, що також не заперечував підсудний ОСОБА_2 В решті відшкодування матеріальної шкоди на суму 485.90 грн., не підлягає до задоволення, оскільки факт викрадення підсудним ОСОБА_2, у потерпілої ОСОБА_1, грошей в сумі 400 грн., та 2 кг., телятини не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Щодо позовної вимоги потерпілої ОСОБА_1, в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, про стягнення з ОСОБА_2, моральної /немайнової/ шкоди в розмірі 10 000 грн., суд вважає, що дана вимога також підлягає до часткового задоволення, оскільки злочинними умисними діями підсудного заподіяно потерпілим моральну /немайнову/ шкоду, яка виразилась в перенесенні останніми психічних страждань внаслідок проникнення до їхнього житла та викрадення власного майна, яке підсудним не було повернуто потерпілим. Враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілих, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, суд із врахуванням усіх обставин у їх сукупності, вважає, що дана позовна вимога є обґрунтованою в сумі 1 000 грн., та підлягає до задоволення і стягненню з ОСОБА_2, на користь потерпілої ОСОБА_1

Судові витрати по справі в сумі 225.12 грн., у відповідності до ст.ст.93, 331 КПК України підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_2

Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.323,324,328,331 КПК України, ст.ст.23,1166,1167 ЦК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2, від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік і шість місяців, поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Тепениця вул.Молодіжна, 22 Олевського району Житомирської області 260 (двісті шістдесят) грн., 10 коп., завданої їй та її неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча) грн., 00 коп., завданої моральної /немайнової/ шкоди. В решті позову відмовити за безпідставністю заявлених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області на рахунок № 1843, код ЄДРПО 25574601, МФО 811039 в ГУДКУ Житомирської області кошти в сумі 225.12 грн., за проведення експертизи.

Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженому ОСОБА_2, залишити попередній підписку про невиїзд з місця проживання.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_6