справа № 1-41/07
ВИРОК

Іменем України

19
червня 2007 року Зборівський
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого судді Снігурського
В. В.

при
секретарі Біловус
С В.

з участю
прокурора Борщевської Г.
Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Зборівського районного суду кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Яснище Бродівського району Львівської області,
жительки села Підберізці Зборівського району Тернопільської області, українки,
громадянки України, освіта середня спеціальна, одружена, утриманців не має,
раніше не судима,

у вчиненні
злочинів передбачених ч.1 ст.191 та ч.1, ч.3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії №129 у селі Підберізці
Зборівського району, будучи матеріально відповідальною особою, на початку
травня 2006 року, отримала від касира окружної виборчої комісії територіального
виборчого округу №168 у місті Зборові одноразову грошову винагороду в сумі
2455,52 гривень для виплати вісьмом членам дільничної виборчої комісії №125, по
306,94 гривень кожному, а також одержала бланк відомості для оформлення видачі
зазначених коштів. З вказаної суми вона отримала нараховані їй 306,94 грн., а
решту грошей привласнила, розпорядившись ними на власний розсуд-

Також, з
метою звітування перед ОВК №168 про використання ввірених їй кошті, ОСОБА_1
підробила у відомості підписи членів ДВК про отримання ними зазначеної
одноразової грошової допомоги . Крім цього, ОСОБА_1 використала вказану
завідомо підроблену відомість, шляхом здачі її в бухгалтерію ОВК №168 -
розпорядника коштів, як звітного документа.

Підсудна
ОСОБА_1 вину визнала повністю та надала покази в тому, що вона працюючи на
посаді голови дільничної виборчої комісії -№129 у селі Підберізці Зборівського
району, після закінчення виборів, одержала у м. Зборові в касі окружної
виборчої комісії одноразову грошову допомогу в сумі 2455,52 гривень. Також вона
розписалася у відомості за всіх вісьмох членів комісії і здала цю відомість у касу
ОВК. Грошима вона розпорядилася на власний розсуд, видавши їх членам дільничої
комісії, в залежності від того, хто як, на її думку, працював: ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5. отримали по 30 грн., ОСОБА_6 - 340 грн., ОСОБА_7 -
100 грн., ОСОБА_8. - 50 грн. Крім цього вона видала гроші двом членам ДВК, які
не були включені у відомість: ОСОБА_9 - 340 грн. та ОСОБА_10 - 320 грн. Гроші
в сумі 600 гривень вона витратила на транспортні послуги, а решту залишила
собі.

Підсудна щиро
розкаялась у скоєному, просила врахувати, що всі збитки відшкодовано.

Вина
підсудної доведена доказами, зібраними в ході досудового слідства, які не
досліджувалися під час судового розгляду на підставі ст.299 КПК України,
оскільки підсудна не заперечувала та не оспорювала фактичних обставин справи .
При цьому суд переконався, що визнання фактичних обставин справи з боку
підсудного є добровільним та істинним і він розуміє наслідки прийняття
фактичних обставин справи як таких, що не погребують дослідження в ході
досудового слідства.

Підходячи
до кваліфікації дій підсудної, суд вважає, що її дії за ч.1 ст.191 КК України,
тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її
віданні, кваліфіковано вірно, оскільки ОСОБА_1 привласнила кошти, які їй були
ввірені для виплати членам дільничної виборчої комісії як матеріально
відповідальній особі та розпорядилася ними на власний розсуд. Дії підсудної за
ч.1 ст.358 КК України, кваліфіковано вірно, так як вона підробила, з метою
використання, відомість на виплату одноразової грошової допомоги членам
дільничної виборчої комісії. Дії підсудньої за ч.3 ст.358 КК України,
кваліфіковано вірно, так як вона використала

завідомо
підроблену відомість шляхом здачі в бухгалтерію ОВК, прозвітувавши за отримані кошти.

При
призначенні виду покарання підсудній ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог
ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчинених нею
злочинів, а саме за ч.1 ст.191 КК України вчинено злочин середньої тяжкості, за
ч.1, ч.3 ст. 358 КК України - злочини невеликої тяжкості. Вивчаючи особу
підсудної суд встановив, що вона раніше не судима (а.с.35), на обліку у лікарів
нарколога чи психіатра не перебуває (а.с.36), по місцю проживання
характеризується виключно позитивно (а.с.38). Також судом враховуються обставини,
що пом'якшують покарання: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину,
відшкодування завданих збитків. За таких обставин суд вважає що ОСОБА_1 слід
призначити покарання у виді обмеження волі, не призначати додаткового покарання
у виді позбавлення права займати матеріально-відповідальні посади та вважає
можливим і доцільним звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.322-325 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною у скоєні злочинів передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.358, ч.3
ст.358 КК України і призначити покарання:

· за ч.1
ст.191 КК України у виді обмеження волі строком на два роки без позбавлення
права займати матеріально-відповідальні посади;

·
за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на
один рік і шість місяців;

·
за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на
один рік .

На
підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточний вид покарання
визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати
остаточно ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком два роки без
позбавлення права займати матеріально-відповідальні посади.

На підставі
ст.75 КК України,
звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
строк один рік.

Запобіжний захід
- підписку про невиїзд з постійного місця проживання, скасувати після вступу
вироку в законну силу.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15
діб через Зборівський районний суд.