№ 1-215/08
ВИРОК

Іменем
України

18.06. 2008 року
м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого
судді

Підпалого
В.В.

при
секретарях

Первій О.А., Прилуцькій Н.М.,
Александрові В.Е.

за участю
прокурорів

Бевзенко
Ю.П., Ведєрнікова Д.Ю.,

представника
потерпілої

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Печерського районного суду в м. Києві справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українця, гр-на України, невійськовозабов'язаного, не одруженого, тимчасово не
працюючого, освіта середня, інваліда 3 гр. з дитинства, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не маючого судимостей на підставі ст. 89 КК
України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2008
року, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні офісу №
607/2, який розташований по вул. Магнітогорська, 1 в м. Києві, скориставшись
відсутністю працівників офісу та тим, що за ним ніхто не спостерігає, з
корисних мотивів таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3., а саме:
ноутбук «НР» вартістю 5 664 грн., мобільний телефон «Самсунг С 200» вартістю
200 грн., в якому знаходилась сім-карта вартістю 25 грн. на рахунку якої було
30 гривень, а всього майна на загальну суму 5 919 грн., після чого з викраденим
залишив місце злочину.

Підсудний ОСОБА_1 під час судового
засідання свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю,
щиро розкаявся, підтвердив свої показання, які він дав під час досудового
слідства і дав в судовому засіданні наступні показання.

Так, ОСОБА_1 показав у судовому
засіданні, що 09.01.2008 року, він вирішив поїхати на вул. Магнітогорську, 1 в
м. Києві, де хотів влаштуватись на роботу. Туди він приїхав приблизно о 11
год. 00 хв. Він зайшов у будинок та піднявся на п'ятий чи шостий поверх. Там
він пішов до офісу, в якому хотів влаштуватись на роботу менеджером.
Проте, в офісі були зачинені двері та
він декілька годин ще чекав, що хтось можливо прийде. Потім приблизно о 14 год. 00 хв. він знову підійшов до цього
офісу але двері знову були зачинені. Після чого, він пройшовся по коридору та
помітив, що двері іншого офісу напіввідчинені і вирішив зайти та поцікавитись,
чи не потрібні їм менеджери. В офісі нікого не було. На столі він, помітив
ноутбук та рішив його викрасти, так як зрозумів, що його ніхто не бачив. Він
взяв ноутбук та поклав його до сумки, що стояла на стільці, в якій він ще
виявив мобільний телефон. Потім він вийшов з офісу та пішов на вулицю, щоб їхати додому. Зазначив,
що підтверджує свої показання під час досудового слідства та зазначив, що давав
їх добровільно. Не заперечував зазначену у обвинувальному висновку кількість і
вартість викраденого майна.

Крім повного
визнання вини підсудним ОСОБА_1 його показання підтверджуються:

- показаннями потерпілого ОСОБА_3., які він дав під час досудового слідства і
які були оголошенні в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України, з
яких убачається, що з жовтня місяця 2007 року він працює в ЗАТ «Софт Лайн»,
офіс якого розташований по вул. Магнітогорська, 1 в м. Києві. 09.01.2008 року з
10 год. 00 хв. він знаходився на своєму робочому місці в офісі № 607/2. В
кабінеті він працює сам та коли виходить з офісу, то зачиняє за собою двері
кабінету. Приблизно о 14 год. 00 хв., він пішов на нараду до керівника в каб. №
602, де знаходився до 16 год. 00 хв. Після наради, він повернувся до свого
кабінету та зайшовши в кабінет, виявив на своєму робочому столі відсутність
ноутбуку «НР» разом з сумкою до нього та мобільного телефону «Самсунг». Про те,
що він буде виходити з кабінету він нікому не казав та хто міг викрасти його
речі, не знає. Чи зачинив він двері свого кабінету, коли йшов до начальника,
він не пам'ятає, можливо поспішаючи на нараду забув закрити двері кабінету на
замок ( т. 1 а.с. а.с. 36-38, 53-54);

- показаннями
свідка ОСОБА_4., які він дав під час досудового слідства і які були оголошенні
в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України, з яких убачається, що
09.01.2008 року він знаходився у себе вдома. Приблизно о 17 год. 00 хв. цього ж
дня, до нього додому зайшов ОСОБА_1, який мешкає у його ж будинку та який
приніс із собою чорну сумку, в якій знаходився ноутбук та мобільний телефон
«Самсунг». ОСОБА_1 йому повідомив, що ці речі належать його знайомому, який
нібито хоче їх продати і попросив допомогу у продажі вказаних речей ОСОБА_1., бо
той був чимось зайнятий. Потім він поговорив з ОСОБА_1, після чого останній
попросив залишити у нього сумку з вказаними речами, бо у нього не було нікого
вдома і ключів від квартири він також не мав, а йому потрібно було ще кудись
йти. Він не заперечував та залишив вказану сумку з речами у себе. ОСОБА_1 ще
сказав, що він може користуватись мобільним телефоном доки останній не знайде
покупця. Через деякий час, він вирішив сам придбати вказані речі і при зустрічі
з ОСОБА_1 запропонував йому за них 300 доларів США, на що той погодився.
20.02.2008 року, приблизно об 11 год. 00 хв. до нього додому прийшли
співробітники міліції разом з ОСОБА_1 та спитали його про сумку, на що він
сказав, що вона у нього. Після чого вони всі поїхали до Деснянського РУ, де
вказана сумка з речами, була вилучена у нього ( т. 1 а. с. а. с. 55-56);

- даними, які
містяться у протоколі огляду та вилучення від 20.02.2008 року, відповідно до
яких у ОСОБА_4. вилучено ноутбук та чорну сумку, які до нього приніс
ОСОБА_1. (т. 1 а.с. 48)

- даними, які
містяться у протоколі огляду та вилучення від 20.02.2008 року, відповідно до
яких у ОСОБА_4. вилучено мобільний телефон «Самсунг С 200», який до нього
приніс ОСОБА_1. (т. 1 а.с. 49);

- речовими
доказами по справі- мобільним телефоном «Самсунг С 200», ноутбуком «НР», чорною
матерчатою сумкою ( т. 1 а.с. 50).

Оцінюючи
зазначене, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, що йому інкримінується, доведена повністю, а його умисні дії правильно
кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 185 ч. 1 КК України, як
крадіжка таємне викрадення чужого майна.

Обставинами, які пом'якшують покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК
України, суд визнає щире каяття підсудного.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудному, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує
наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого підсудним
злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, який віднесений кримінальним законом
до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу
ОСОБА_1., який має постійне місце проживання, за місцем проживання
характеризується позитивно, тимчасово не працює, інвалід 3 гр. з дитинства, не
має судимостей на підставі ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та
лікаря- психіатра не перебуває.

На
підставі викладеного суд не дійшов до висновку
про можливість виправлення підсудного ОСОБА_1. без відбування покарання і вважає, що виправлення підсудного
ОСОБА_1. враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, його особу та усі обставини справи, можливо
тільки в умовах ізоляції від суспільства. Тому, суд
прийняв рішення не звільняти підсудного ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням і вважає за необхідне,
відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою
перевиховання та виправлення підсудного, попередження вчинення ним нових
злочинів, призначити йому покарання в
межах санкції статті Особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі
але ближче до нижчої межі санкції статті Особливої частини КК України.

Долю речових доказів необхідно
вирішити відповідно до ст. 81 КПК
України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і
призначити йому покарання у виді 1
(одного) року позбавлення волі.

В строк відбування покарання засудженим ОСОБА_1
зарахувати термін його затримання з 14.01.2008 року по 17.01.2008
року, відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Речові докази у справі - мобільний телефон «Самсунг
С 200», ноутбук «НР», чорну матерчату сумку, які знаходяться на відповідальному
зберіганні потерпілого ОСОБА_3., - залишити йому же- за належністю, як
власнику.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 змінити
із підписки про невиїзд на тримання під вартою у Київському СІЗО Державного
департаменту України з питань виконання покарань, взявши його під варту в залі
суду.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання ним копії
вироку.

Суддя
В.В. Підпалий