НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5221/14-к
Провадження № 1-кп/0182/66/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0002101 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше засудженого: 1. 16 жовтня 2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.1, 289 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст..75,76 КК України з іспитовим терміном 3 роки; 2. 13 березня 2014 р. Нікопольським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі,

за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 15 травня 2014 року близько 01.00 години, з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , групою осіб, діючи з єдиним наміром в досягненні злочинного результату, за раніше розробленим планом, розподіливши ролі кожного, діючи умисно, спільно, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір направлений на викрадення чужого майна, та впевнившись, що сторонніх осіб на вулиці немає, діючи за злочинним планом, відповідно до якого ОСОБА_3 проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та почав збирати риболовецькі сітки, які висіли на гачках у дворі, а ОСОБА_6 знаходився біля хвіртки та чекав на ОСОБА_3 .

В цей час із будинку вийшла потерпіла ОСОБА_7 та почала підходити до ОСОБА_3 .

Однак, обвинувачений наказав потерпілій ОСОБА_7 зайти в будинок, що вона і зробила.

Після чого ОСОБА_3 , діючи відкрито, умисно, повторно, продовжуючи свій злочинний намір, взяв 2 поліетиленові мішки та склав у них сім риболовецьких сіток, які знаходилися у дворі, покликав ОСОБА_6 , передав йому мішок з сітками, та вони втекли з місця вчинення злочину.

Таким чином, обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_7 збиток на загальну суму 1500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнав, заявив, що злочину він не вчиняв, та від дачі показів відмовився.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , суду показала, що обвинуваченого ОСОБА_3 вона раніше не знала, однак декілька разів бачила.

15 травня 2014 року приблизно о 00 годині 30 хвилин вона повернулась до дому з роботи. Приблизно о 01:00 годині вона почула, що почали лаяти собаки. Вона відчинила двері та побачила, що хтось стоїть біля вікна її будинку і знімає рибальські сітки з гачків. Зробивши декілька шагів, вона запитала, - «що тут коїться». В цей момент, чоловік який стояв біля вікна дістав предмет зовні схожий на пістолет та наказав їй зайти до будинку. Злякавшись, вона одразу зайшла до будинку та викликала співробітників міліції. Чоловіка який викрадав сітки, їй було дуже добре видно тому, що з вікна на нього падало світло, та й ніч була не дуже темною. Тому вона одразу впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 , адже до цього вона його декілька разів бачила.

Також, в момент коли обвинувачений знімав з гачків сітки у дворі, вона бачила ще одного чоловіка, який стояв біля хвіртки.

Злочином їй була спричинена шкода на суму 1500 гривен. Сітки згодом їй були повернуті, а тому претензій до обвинуваченого вона не має.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду показав, що неприязних стосунків з ОСОБА_3 він не має. Потерпіла є його матір`ю та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Що трапилось з матір`ю вночі 15 травня 2014 року, він знає з її слів. Коли мати йшла на роботу, то вона впізнала чоловіка, що стояв біля хвіртки її двору, в той час коли обвинувачений викрадав рибальські сітки. Вона зателефонувала йому і він простежив за чоловіками, які направлялись до водосховища. Взявши човен, він виплив до поставлених ними сіток, та впізнав їх, адже вони були зроблені ним власноруч. Тоді він вирішив зачекати та подивитись, хто за ними прийде. Побачивши тих чоловіків, які підпливли до вкрадених сіток, він викликав працівників міліції. Після їх затримання, приїхала його мати та впізнала одного з них. Ним виявився ОСОБА_9 . Це був той, хто стояв біля хвіртки, коли матір грабували. Останній пояснив, що сітки викрав разом з ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду показав, що ОСОБА_3 він знає , але стосунків з ним не мав. Весною 2014 року він пішов на рибалку разом з братом ОСОБА_6 та його товаришем ОСОБА_11 .. Вони рибалили на Каховському водосховищі, поблизу ресторану «Стара гавань» в м. Нікополь, де до них на човні приплив син потерпілої, та впізнавши свої сітки, на яких вони рибалили, заплигнув до них в човен, а на березі викликав міліцію, яка їх і затримала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , суду показав, що ОСОБА_3 він знає, неприязних стосунків у нього з ним не було. Він знаходився на території вечірньої школи № 18 в м. Нікополі, де чекав дівчину. Там він зустрів ОСОБА_3 , якому розповів про рибальські сітки потерпілої, які він бачив у неї в дворі. Домовившись між собою, у вечірній час цього ж дня, вони пішли до будинку потерпілої, щоб викрасти рибальські сітки. Він залишився стояти біля хвіртки двору, а ОСОБА_3 пішов за сітками які висіли біля дверей на гачках. Заплутавшись в рибальських сітках, Пілат упав. В цей час до нього з будинку вийшла потерпіла. ОСОБА_3 сказав їй, щоб вона зайшла в будинок, що потерпіла одразу ж і зробила. Пістолета у ОСОБА_3 він не бачив. Потім ОСОБА_3 з двору виніс 2 мішка з сітками. Він взяв один мішок і вони втекли. ОСОБА_3 , забрав собі 2-ва мішки з сітками, а він забрав один мішок з сітками. Куди дів сітки ОСОБА_3 , він не знає. Коли він рибалив на ті сітки, які вкрав у потерпілої, то був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні були досліджені письмові докази із матеріалів кримінального провадження №0002101.

Так, згідно до протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього (а.п.21-22), встановлено, що місцем скоєння злочину є домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ПАО «Риболовецько-Промисловий Нікополь» (а.п.23), встановлено, що вартість риболовецьких сіток довжиною 80м., становить 450 гривен за 1 штуку.

Згідно до заяви (а.п.30), свідок ОСОБА_12 надав працівникам міліції рибальські сітки в кількості 3 штук, які він придбав і ОСОБА_3 .

Згідно до протоколу огляду (а.п.31-34), працівниками міліції оглянуті та вилучені вищезазначені сітки.

Згідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.п.58-60), свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого як особу, яка продала йому рибальські сітки.

Згідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання (а.п.82-85), потерпіла ОСОБА_7 впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка вчинила злочин стосовно неї, та викрала її двору рибальські сітки.

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 (а.п.106-108), останній вказав місце та розповів обставини скоєння ним злочину за попередньою змовою з ОСОБА_3 .

В судовому засіданні долучено до матеріалів кримінального провадження вирок Нікопольського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року, яким було визнано винним та засуджено ОСОБА_6 за вчинення грабіжу стосовно потерпілої ОСОБА_7 .

Надаючи оцінку доказам, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України за ознакою відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

До такого висновку суд прийшов з огляду на наступне.

Відповідно до ст.84 КПК України , доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Під час ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті, при оцінці доказів якими було перевірено обставини, встановлені під час кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що всі докази є допустимими.

Отже, що стосується події кримінального правопорушення, то судом встановлено, що дійсно 15 травня 2014 року близько 01.00 години, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , мало місце відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що злочин вчиняли двоє осіб. При цьому, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні потерпіла впізнала та вказала на ОСОБА_3 як особу, яка безпосередньо вчинила злочин стосовно неї.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , вирок стосовно якого за вчинення вказаного злочину набув чинності, суду показав, що злочин він вчиняв за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_3 .

Із заяви свідка ОСОБА_12 (а.п.30), вбачається, що сітки він придбав у ОСОБА_13 . Відповідно до протоколу (а.п.58-60), при пред`явлені особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка продала йому рибальські сітки.

Отже, за таких обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, а тому дає критичну оцінку його показам, що вказаний злочин він не вчиняв.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

Тому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, з частковим приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України,

ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13 березня 2014 року у вигляді одного року позбавлення волі і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 22 травня 2014 року.

В строк відбуття покарання зарахувати час утримання ОСОБА_3 під вартою з 16 червня 2011 року по 31 липня 2013 року включно, а також з 07 серпня 2009 року по 16 жовтня 2009 року включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню залишити в користуванні потерпілої.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: