справа 274/4918/14-к
провадження: 1-в/0274/1188/14
м. Бердичів
31.12.2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників адміністрації Бердичівської виправної колонії (№70) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.336 КПК України провадження за заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Якутськ РФ, до засудження поживав за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого:
1. 01.12.1993 року за ст.ст.145 ч.2, 44 КК України до 2 років виправних робіт з утриманням 20% із заробітної плати і дохід держави;
2. 18.01.1995 року за ст.ст. 206 ч.2, 215-3 ч.3, 43, 14 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі з примусовим лікуванням від алкоголізму;
3. 24.02.1995 року за ст.ст. 81 ч.4, 42 ч.3, 14 КК України до 8 років позбавлення волі з примусовим лікуванням від алкоголізму;
4. 04.12.2003 року за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Засудженого та відбуваючого покарання згідно вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.03.2012 року за ч.2 ст.307, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі.
Початок строку: 26.08.2008 року
Кінець строку: 26.08.2017 року
В серпні 2014 року на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким.
Голова спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви засудженого повідомлений належний чином.
Суд вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_6 без участі представника спостережної комісії.
Засуджений в судовому засіданні заяву про заміну покарання більш м"яким підтримав. Показав, що основними мотивами його звернення із вказаною заявою - є необхідність захисту держави, оскільки всі його рідні виконують такий обов"язок.
Представник БВК (№70) щодо задоволення заяви засудженого заперечив. Показав, що за час відбування покарання ОСОБА_6 неодноразово порушував режим утримання, притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені, однак в листопаді 2014 року знову допустив порушення. В зв"язку з чим з ним проводилась бесіда. Не працював і не виявляв такого бажання.
Прокурор вважає, що підстави для задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 відсутні, оскільки він не став на шлях виправлення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.
Так, згідно положень ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м"яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш мяким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.
Відповідно до ст.154 КВК України, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, стала на шлях виправлення.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
При прийнятті рішення по суті суд враховує, що ОСОБА_6 засуджений за тяжкий та особливо тяжкий злочини, за весь період відбування покарання мав 8 стягнень, допускав порушення за вчинення яких адміністрація обмежувалась бесідами, не був працевлаштований, оскільки такого бажання не виявляв, за місцем відбування покарання характеризується як такий, що не став на шлях виправлення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому підстави для заміни невідбутої частини покарання ОСОБА_6 відсутні.
З врахуванням викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.537, 539, 369, 372 КПК України суд,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви ОСОБА_7 про застосування щодо нього положень ст.82 КК України та заміни небідбутої частини покарання більш м"яким відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий: