У Х В А Л А
08.12.2014 Справа №607/8270/14-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 під час судового розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,-

встановив:
Дія строку тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11 грудня 2014 року.

Письмового клопотання в порядку Глави 18 КПК України прокурор до суду не подала.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

В судовому засіданні прокурор пояснила, що у зв`язку із закінченням строку тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити його дію, оскільки існують ризики, які були враховані під час обрання йому запобіжного заходу.

Захисник пояснив, що просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який у вигляді домашнього арешту, враховуючи його незадовільний стан здоров`я, проходження військової служби у Афганістані.

ОСОБА_4 пояснив, що тривалий час прокурор не забезпечує явку свідків, а його продовжують утримувати під вартою.

Закінчити розгляд провадження неможливо оскільки, згідно з постановленою судом ухвалою, якою визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, необхідно викликати в судове засідання і допитати свідків, дослідити докази, які будуть надані сторонами і після цього допитати обвинуваченого.

Стороною обвинувачення, в порядку ч.3 ст.23 КПК України тривалий час не виконується обов`язок забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Невиконання цього обов`язку призвело до затягування строків розгляду провадження. За таких обставин суд вважає, що це є причиною тривалого тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України за які законом, крім інших більш м`яких покарань, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Згідно з ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 листопада 2008 року в справі «Єлоєв проти України» після спливу певного проміжку часу судового розгляду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, наявність лише переліку законодавчих стандартних підстав для продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до нього та ризиків наведених у ст.177 КПК України, не можуть бути єдиними і достатніми мотивами, тому що це буде порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що вказав Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року в справі «Харченко проти України».

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор заперечень щодо клопотання захисника не заявила і не надала суду доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі ч.2 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що з метою запобігання спробам вчиненню обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, переховування від суду і для запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід. Однак, недоцільно продовжувати дію строку тримання під вартою обвинуваченого, а з врахуванням того, що у нього є постійне місце проживання необхідно змінити йому запобіжний захід на домашній арешт цілодобово. Також, суд вважає за доцільне покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Отже, ОСОБА_6 необхідно доставити до місця його проживання, де встановити електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.

Керуючись статтями 331, 392 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за адресою АДРЕСА_1 на строк два місяці до 5 лютого 2014 року.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця його проживання в АДРЕСА_1 , де встановити йому електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду за викликом; повідомляти суду про зміну свого місця проживання; здати на зберігання в Тернопільський МВ УМВС України в Тернопільській області паспорт для виїзду за кордон та інші наявні у нього документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ухвалу передати для виконання до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, якому негайно поставити на облік ОСОБА_4 , про що повідомити Тернопільському міськрайонному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 і прокурору та направити в ІТТ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, СІЗО №26 м.Чорткова Тернопільської області, Конвойній службі ВЧ №3002-Ж.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1