АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/2077/13-к
Номер провадження 11-кп/786/156/14
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Т.З.
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Кобеляцького району Полтавської області на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.12.2013 року.

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, навчається в 11-му класі Світлогірської ЗОШ І-ІІІ ст., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 12.04.2013 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
Відповідно до ст.71 КК України остаточно визначено покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.04.2013 року, на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
За вироком суду ОСОБА_10 визнаний винними в тому, що 14.08.2013 року, в с.Світлогірське у вечірній час він за пропозицією ОСОБА_11 та за попередньою змовою з ним, з метою викрадення майна, шляхом виставлення шибки у вікні, проникли в молитовний будинок по АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрали електричний чайник марки „Comfort Tech, вартістю 120 грн., та чавунну плиту (двохкомфорну), вартістю 300 грн., заподіявши шкоду потерпілій ОСОБА_12 на 420 грн.
В принесені апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та вірності кваліфікації дій ОСОБА_10 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.04.2013 року, і вважати ОСОБА_10 засудженим на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_13 , законного представника неповнолітнього, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прохали вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурора висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не оспорюються. Суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто в тому, що він таємно викрав чуже майно - вчинив крадіжку повторно, за попередньою змовою, поєднану з проникненням у житло.
Вина ОСОБА_10 підтверджена допустимими, належними, та достатніми доказами, перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку.
Разом з тим, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_10 покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Так, призначаючи ОСОБА_10 покарання колегія суддів, відповідно до положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання обвинуваченим своєї вини, вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, відшкодування потерпілій матеріальної шкоди, шляхом повернення викраденого майна, конкретні обставини справи та вартість викраденого. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, можливим застосувати до ОСОБА_10 положення ст.69 КК України та призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України.
Підлягає скасуванню вирок суду і в частині звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, оскільки є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосування закону, який не підлягав застосуванню.
Так, ОСОБА_10 будучи засуджений вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.04.2013 року, під час іспитового строку, встановленого вказаним вироком, вчинив новий злочин.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Разом з тим, суд першої інстанції, всупереч положень ч.3 ст.75 КК України та наведених роз`яснень, призначивши ОСОБА_10 покарання за правилами ст.71 КК України, повторно звільнив його від відбування покарання з випробуванням.
Приймаючи до уваги вище наведене та керуючись ст.ст. 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Кобеляцького району Полтавської області задовольнити частково.
Вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.12.2013 року в частині призначеного ОСОБА_10 покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням - скасувати.
Призначити ОСОБА_10 покарання за ч.3 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.04.2013 року у виді 1 місяця та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_10 обраховувати з моменту затримання за даним вироком.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3