1-кп/381/30/15
381/6294/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» квітня 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

№ 1 - КП /381/30/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000760 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , учня 116 групи ФЦПТО, не одруженого, українця, громадянина України, судимого,

14.04.2015 року вироком Голосіївського районного суду місті Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, з іспитовим строком тривалістю в один рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , а також інших учасників судового провадження: законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , представника управління кримінальної міліції у справах дітей Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 , а також представника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:
04.06.2014 року, близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вдавлення створи воріт проник в гараж № НОМЕР_1 , що розташований по АДРЕСА_2 , з якого непомітно привласнив майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: мінімийку «КАRНЕR», вартістю 1800 грн. та гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становив, а всього викрав чуже майно на загальну суму 1800 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

14.08.2014 року у вечірній час ОСОБА_13 з іншими особами (матеріали кримінальних проваджень щодо яких виділені в окремі провадження), а ОСОБА_13 повторно, з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, заздалегідь, тобто до початку злочину домовилися між собою про спільне його вчинення з розподілом ролей. При цьому одна із інших осіб повинна була за допомогою знаряддя злочину автомобіля, доставити інших учасників на місце злочину, а саме, до Фастівського НВК «Ліцею інформаційних технологій Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9», а ОСОБА_13 та інша особа повинні були разом проникнути у середину будівлі, де незаконно підібрати та вилучити чужі цінні речі, які сховати у автомобіль, а потім їх разом поділити.

Одразу після цього, 15.08.2014 року близько 01 год. 30 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи спільний злочинний намір, діючи згідно зі заздалегідь досягнутою домовленістю, інша особа за кермом належного йому фактично автомобіля «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_2 , доставила інших співучасників до місця злочину по АДРЕСА_3 , а сама стала очікувати їх у дворі будинку АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_13 та інша особа, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через незачинене вікно проникли всередину будівлі, а потім до кабінету музики та інших кабінетів Фастівського НВК «Ліцею інформаційних технологій Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9», з яких привласнили майно, що належить цій потерпілій юридичній особі, а саме: аудіоцентр «Караоке», вартістю 1610 грн.; акустичні колонки, вартістю 470 грн.; системний блок комп`ютера, вартістю 1500 грн.; принтер, вартістю 848 грн.; тепловий обігрівач, вартістю 300 грн., а також акустичну систему «TS 122», вартістю 641 грн., а всього викрали чуже майно на загальну суму 5369 грн., яким розпорядились на власний розсуд, одразу сховавши його у автомобілі «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_2 , де на них чекала інша особа.

Близько 03 год. 40 хв. цієї ж доби, ОСОБА_13 , а також інші особи (матеріали кримінальних проваджень щодо яких виділені в окремі провадження), з тих же мотивів і з метою, заздалегідь, тобто до початку злочину знову домовилися між собою про спільне вчинення злочину з розподілом ролей. При цьому одна з інших осіб так само повинна була за допомогою автомобіля доставити інших учасників на те саме місце злочину, а ОСОБА_13 з іншою особою повинні були разом проникнути у середину будівлі, де незаконно підібрати та вилучити інші цінні речі, які сховати у автомобіль, а потім їх разом поділити.

Усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і цих своїх дій, реалізуючи спільний злочинний намір, діючи згідно зі заздалегідь досягнутою домовленістю, інша особа за кермом належного йому фактично автомобіля «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_2 , знову доставила ОСОБА_14 та іншу особу до місця злочину по АДРЕСА_3 , а сама стала очікувати їх у дворі будинку АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_13 та інша особа, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через незачинене вікно проникли всередину будівлі, а потім до кабінету фізичної культури та інших кабінетів Фастівського НВК «Ліцею інформаційних технологій Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9», з яких повторно привласнили майно, що належить цій потерпілій юридичній особі, а саме: аудіоцентр «Караоке», вартістю 1610 грн.; системний блок комп`ютера та монітор, вартістю 4476 грн. 60 коп.; подовжувач, вартістю 70 грн.; принтер, вартістю 300 грн.; підсилювач «Vx 300», вартістю 1250 грн.; радіо мікрофон, вартістю 981 грн.; радіо мікрофон, вартістю 1000 грн.; акустичну систему «TS 122», вартістю 642 грн.; пульт «Ямаха», вартістю 1500 грн., а всього і цього разу викрали чуже майно на загальну суму 11829 грн. 60 коп., яким розпорядились на власний розсуд, одразу сховавши його у автомобілі «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_2 , де на них чекала інша особа.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_14 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками крадіжки, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у інше приміщення.

Зважаючи на інтелектуальні, психологічні, інші особливості неповнолітнього, а також враховуючи те, що обвинувачений, його, захисник, а також інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину (за двома епізодами від 15.08.2014 року стосовно потерпілої юридичної особи) і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку саме в цій частині.

Допитаний щодо кримінального провадження в частині вчиненого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (за двома епізодами крадіжок від 15.08.2014 року стосовно потерпілою юридичної особи) обвинувачений ОСОБА_13 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають його обставинам, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 14.08.2014 року у вечірній час домовився з іншими особами про спільне вчинення крадіжки з розподілом ролей. При цьому інша особа повинна була за допомогою автомобіля, доставити інших учасників на місце злочину, а саме, до Фастівського НВК «Ліцею інформаційних технологій Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9», а він та інша особа повинні були разом проникнути у середину будівлі, де незаконно підібрати та вилучити чужі цінні речі, які сховати у автомобіль, а потім їх разом поділити. Одразу після цього, 15.08.2014 року близько 01 год. 30 хв., діючи згідно зі заздалегідь досягнутою домовленістю, інша особа за кермом належного йому фактично автомобіля «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_2 , доставила їх до місця злочину по АДРЕСА_3 , а сама стала очікувати їх у дворі будинку АДРЕСА_4 . Після чого він та інша особа, скориставшись тим, що їх ніхто не бачить, через незачинене вікно проникли всередину будівлі, а потім до кабінету музики та інших кабінетів Фастівського НВК «Ліцею інформаційних технологій Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9», з яких привласнили аудіоцентр «Караоке», акустичні колонки, системний блок комп`ютера, принтер, тепловий обігрівач, а також акустичну систему «TS 122», яким розпорядились на власний розсуд.

Як далі пояснював ОСОБА_13 , близько 03 год. 40 хв. цієї ж доби, він, а також інші особи знову домовилися між собою про спільне вчинення крадіжки. При цьому одна з інших осіб так само повинна була за допомогою автомобіля доставити інших учасників на місце злочину, а вони повинні були разом проникнути у середину будівлі, де незаконно підібрати та вилучити інші цінні речі, які сховати у автомобіль, а потім їх разом поділити. Діючи згідно зі заздалегідь досягнутою домовленістю, інша особа за кермом належного їй фактично автомобіля «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_2 , знову доставила його та іншу особу до місця злочину по АДРЕСА_3 , а сама стала очікувати їх у дворі будинку АДРЕСА_4 . Після чого, він та інша особа, скориставшись тим, що їх ніхто не бачить, через незачинене вікно проникли всередину будівлі, а потім до кабінету фізичної культури та інших кабінетів Фастівського НВК «Ліцею інформаційних технологій Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9», з яких знову привласнили аудіоцентр «Караоке», системний блок комп`ютера та монітор, подовжувач, принтер, підсилювач «Vx 300», радіо мікрофон, радіо мікрофон, акустичну систему «TS 122», пульт «Ямаха», якими розпорядились на власний розсуд.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_13 спочатку судового розгляду свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодом від 04.06.2014 року) за наведених вище обставин обвинувачення не визнав пояснивши те, що він до його вчинення не причетний і хто саме його вчинив йому не відомо.

Пізніше ОСОБА_13 свою правову позицію повністю змінив, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають встановленим обставинам злочину, підтвердивши і те, що дійсно саме він 04.06.2014 року, близько 00 год. 00 хв. з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, шляхом вдавлення створи воріт проник в гараж № НОМЕР_1 , що розташований по АДРЕСА_2 , з якого непомітно викрав мінімийку «КАRНЕR» та гаманець, якими розпорядився на власний розсуд.

При цьому суд вважає останні його показання в судовому засіданні щирими, оскільки вони за викладених вище обставин повністю підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_10 показав, що 04.06.2014 року він виявив той факт, що двері його гаражу були відчиненні у спосіб їх відгинання сторонньою особою. В гаражі при цьому не вистачало мінімийки «КАRНЕR», вартістю 1800 грн. та гаманця, який матеріальної цінності для нього не становив. Оскільки у вчиненні крадіжки він запідозрив ОСОБА_15 , якого інші мешканці бачили в той час поруч з гаражем, то у того і з`ясував, що до вчинення цієї крадіжки причетний ОСОБА_13 , якого останній бачив на місці злочину. При цьому на стадії досудового слідства ОСОБА_13 винним себе не визнавав. Лише під час судового розгляду той повністю відшкодував йому завдану шкоду.

Під час дослідження в судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_10 показав, що саме цю заяву він добровільно складав на місці злочину одразу після приїзду працівників міліції (а.к.п. 36).

Допитаний судом неповнолітній свідок ОСОБА_15 в свою чергу пояснював те, що в ніч на 04.06.2014 року він був очевидцем того, як ОСОБА_13 з гаражу потерпілого ОСОБА_10 , який розташований на АДРЕСА_2 здійснив крадіжку мінімийки «КАRНЕR». Потім викрадене майно ОСОБА_13 проніс поруч із ним, не пояснюючи причини своїх дій. Як потім ОСОБА_13 розпорядився викраденим йому не відомо.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 04.06.2014 року, який як видно беззаперечно підписаний двома понятими, він містить фактичні данні про те, що потерпілий ОСОБА_10 добровільно показав працівникам міліції місце крадіжки, а саме, приміщення гаражу АДРЕСА_2 . В середині гаражу була в наявності лише пуста заводська коробка від мінімийки «КАRНЕR». Самої належному потерпілому мінімийки на місці злочину знайдено не було (а.к.п. 38-43).

З досліджених судом фотокопії квитанції про оплату мінімийки «КАRНЕR», її вартість на момент покупки складала 1888 грн., а довідки вартості 1800 грн. на момент крадіжки (а.к.п. 44, 118).

Всі ці дані, які містять вказаний вище протокол огляду місця події, а також власне самі документи на викрадене майно та довідка його вартості, повністю узгоджуються з наведеними вище показаннями потерпілого, свідка, а також самого обвинуваченого, в яких він зізнався у вчиненні злочину, а тому суд визнає їх щирими і кладе в основу даного рішення.

Факт добровільного відшкодування обвинуваченим на стадії судового розгляду ОСОБА_16 завданої шкоди також свідчить про усвідомлення ним значення своїх дій.

З огляду на все це суд відкидає первинні показання ОСОБА_14 , у яких він свою вину у вчиненні злочину в цій частині не визнавав.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку (в частині епізоду від 04.06.2014 року), вчинення ним злочину у неповнолітньому віці, а також те що один потерпілий, якому повністю повернуто викрадене не мав до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_17 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 та 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким та умисним корисливим (ч. 3 ст. 185 КК України), характер та ступінь його участі у вчиненні злочину (співвиконавство за епізодами від 15.08.2014 року); дані про особу винного, який: притягувався до кримінальної відповідальності, але до вчинених ним діянь поставився негативно та визнав вину, виховувався без батька, має нормальний стан здоров`я та загального розвитку, характеризується та навчається в цілому посередньо, належно себе поводить у побуті, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає за можливе в даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_17 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Оскільки ОСОБА_13 вчинив указаний злочин до постановлення щодо нього попереднього вироку Голосіївського районного суду місті Києва від 14.04.2015 року, тому призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів необхідно за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, та, на переконання суду, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас враховуючі встановлені дані про особу обвинуваченого та інші вказані вище обставини кримінального провадження, у тому числі його умови життя та виховання (матір має достатній рівень матеріального забезпечення, достатню житлову площу з належним санітарним станом і здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою, у матеріалах справи відсутні будь-які негативні дані щодо матері ОСОБА_14 , які перешкодили б його вихованню в колі сім`ї), суд вважає можливим застосувати до нього ст.ст. 75 та 104 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 336, ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 394, 484, 485 та 487 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_18 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_19 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

За сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_17 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Голосіївського районного суду місті Києва від 14.04.2015 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_17 обчислювати з дня постановлення вироку.

Накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 18.08.2014 року арешт майна двох курток (а.к.п. 117) скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_20 БОНЧЕВ