АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження № 11-кп/791/168/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

при секретарі ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000092, за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Херсон, українець, громадянин України, освіта вища, не працює, на момент вчинення кримінального правопорушення працював дільничим інспектором міліції сектору дільничих інспекторів міліції Каланчацького РВ УМВС України в Херсонській області та має спеціальне звання капітан міліції, не одружений, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз 1315,65 грн.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винними і засуджено за те, що він 14.04.2014 року, приблизно о15 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Зої Космодем`янської в смт. Каланчак Херсонської області, не обравши допустиму швидкість руху на заокругленій ділянці дороги, втратив керування над рухом автомобіля, внаслідок чого виїхав на узбіччя полоси зустрічного руху транспортних засобів, допустивши необережність у виді недбалості, порушуючи вимоги п.п.2.9 (а), 11.2, 11.3, 12.1, 12.4,13.1 Правил дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась у попутному напрямку по краю проїзної частини зустрічної смуги руху дороги по вул.З Космодем`янської. Внаслідок наїзду ОСОБА_11 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона загинула на місці пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, вважає, що вирок підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні вироку не визнав обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, вчинення злочину відносно потерпілої, яка є особою похилого віку.

Просив оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 вважають вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважають недоведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та перебування в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП. ОСОБА_6 заперечує факт вживання спиртних напоїв 14.04.2014 року , що підтвердив лікар, який при проведенні освідування після події, не встановив у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Апелянти вказують на неповноту відображених у вироку показів свідків щодо зазначеного питання, що, на їх думку, свідчить про необ`єктивність та обвинувальний уклін судового слідства, його однобічність та неповноту, що призвело до необґрунтованого вироку. За таких обставин вважають безпідставним врахування судом в якості обтяжуючої покарання обставини вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначають, що в ході кримінального розслідування та під час розгляду провадження судом не були встановлені об`єктивні обставини ДТП, яка сталася внаслідок вжиття ОСОБА_6 заходів щодо уникнення наїзду на малолітню дитину, яка раптово вибігла на дорогу. Вважають, що ця версія взагалі не була перевірена та досліджена, що призвело до винесення незаконного вироку.

Не звернув суд увагу і на неповноту досудового розслідування, яку вбачають в тому, що по справі не був проведений слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки та обставин події ДТП, що мала місце 14.04.2014 року, за участю ОСОБА_6 , та не усунув її, залишивши необґрунтовано без задоволення клопотання захисту з цього приводу.

Неповноту судового розгляду та порушення прав обвинуваченого апелянти вбачають і в тому, що в судовому засіданні не був допитаний експерт ОСОБА_12 , тоді як суд виніс ухвалу про його допит в судовому засіданні .

ОСОБА_6 та захисник ставлять під сумнів і висновки судових експертиз, які лягли в основу обвинувачення, що були проведенні шляхом експертного дослідження речового доказу - автомобіля ВАЗ 2108, 11876 ХО, який визнаний ним з порушеннями норм кримінально-процесуального закону, з приводу чого вважають їх недопустимими доказами.

Просили апеляційний суд провести судову авто-технічну експертизу, оскільки відповідне клопотання судом першої інстанції залишено без задоволення (для перевірки версії захисту).

Зазначають, що при визначенні покарання судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_6 намагався відшкодувати завдану потерпілій ОСОБА_13 шкоду, але вона відмовилась, сприяв розкриттю злочину, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на його утриманні перебуває мати пенсійного віку, що призвело до призначення занадто суворого покарання .

Просили скасувати оскаржуваний вирок та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України виправдати за відсутністю складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_14 вважає їх вимоги безпідставними, а вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року щодо ОСОБА_6 законним та справедливим. Просила відмовити в задоволенні їх апеляційної скарги, вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, заперечував проти апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, потерпілу ОСОБА_15 , яка заперечувала проти апеляційний вимог обвинуваченого та його захисника, просила залишити їх без задоволення, апеляційні вимоги прокурора підтримала, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні вимоги, апеляційні вимоги прокурора просили залишити без задоволення, в дебатах: прокурор просив оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий вирок відповідно апеляційним вимогам прокурора, потерпіла просила залишити вирок суду першої інстанції без змін, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили про задоволення своїх апеляційних вимог, в останньому слові ОСОБА_6 просив про забезпечення об`єктивного розгляду провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Доводи обвинуваченого та захисту про неповноту досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження заслуговують на увагу .

Відповідно вимогам ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання .

Проте, як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду не була належно перевірена версія ОСОБА_6 та його захисника щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.04.2014 року внаслідок вимушеної зміни руху автомобіля внаслідок раптово виниклої перепони, тоді як для її перевірки слід було провести ряд слідчих дій з залученням спеціалістів зі спеціальними знаннями.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування не було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки та обставин події ДТП, що мала місце 14.04.2014 року, за участю ОСОБА_6 . Клопотання обвинуваченого та захисника про доручення органу досудового розслідування провести такий слідчий експеримент суд необґрунтовано залишив без задоволення .

Є слушними і доводи ОСОБА_6 та його захисника щодо неповного дослідження обставин вчинення злочину ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час судового розгляду суд визнав за необхідне допитати з цього приводу експерта ОСОБА_12 , який безпосередньо після події ДТП проводив освідування ОСОБА_6 , проте, не допитав його .

Залишилися не перевіреними судом і доводи ОСОБА_6 та захисника про істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону при визнанні та долучені в якості речового доказу автомобіля ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , та недопустимість з цього приводу висновків проведених по кримінальному провадженню експертиз, які лягли в основу обвинувачення, що були проведенні шляхом експертного дослідження зазначеного речового доказу. Судом не була дана оцінка зазначених доказів в цьому аспекті.

Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України під час судового провадження є обов`язковим фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10 жовтня 2014 року відбулося судове засідання, під час якого згідно журналу судового засідання ( а.с. 122,123 т.1) відбувався допит свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , вихід в нарадчу кімнату з винесенням ухвали від 10.10.2014 року (а.п.124).

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано зазначене судове провадження.

Між тим, свідок ОСОБА_16 був безпосереднім очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, і саме його показання щодо її обставин ставлять під сумнів апелянти ОСОБА_6 та його захисник, як і показання свідка ОСОБА_17 з приводу перебування ОСОБА_6 на місці події в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, перевірити доводи апелянтів обвинуваченого та його захисника - у цій частині апеляційний суд не має змоги з приводу відсутності фіксації допиту зазначених свідків на технічному носію інформації.

Згідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_6 , достовірність або недостовірність доказів, правильність кваліфікації його дій та призначеної міри покарання, вважає, що вирок місцевого суду щодо зазначеної особи підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно вимогам ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого .

З огляду на викладене, з урахуванням вимог ст. 404, п.7 ч.2 ст. 412, ч. 1 ст. 415 КПК України, та враховуючи, що зазначене нижче не погіршує становище обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що вирок щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду справи у суді першої інстанції, в ході якого слід ретельно з урахуванням викладеного дослідити обставини кримінального провадження, перевірити версію захисту та прийняти законне та обґрунтоване рішення .

Одночасно колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу 1У КПК України в іншому складі суду.

За таких обставин апеляційні вимоги ОСОБА_6 та його захисника про скасуванню вироку у зв`язку з істотними порушенням норм кримінального процесуального закону підлягають задоволенню частково, а апеляційні вимоги прокурора про постановлення нового вироку не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у Каланчацькому районному суді Херсонської області в іншому складі суддів.

Судді: (три підписи)

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2