Справа № 534/965/15-к
Провадження № 1кп /534/116/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Комсомольськ

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 15.03.2015 р. за обвинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого , не одруженого, раніше не судимого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого , як фізична особа підприємець в м. Комсомольську Полтавської області , раніше не судимого , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

-за ч.2 ст.187КК України,

в с т а н о в и в :

21 лютого 2015 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів та мети, викрав з приміщення вказаної вище квартири комп`ютерний системний блок марки «Zelman» вартістю 9000 грн., монітор марки «АОС 22» вартістю 4800 грн. та МР3 програвач марки «Transcend T. Sonic» 8 GB вартістю 670 грн., які на праві спільної власності належать ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Після чого, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 та ОСОБА_9 збитку на загальну суму 14 470 грн.
14 березня 2015 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходилися на тротуарі розташованого біля будинку АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 діючи повторно , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів та мети, в умовах очевидності, погрожуючи насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , що виразилось у погрозі застосування до нього заздалегідь приготованого для цих цілей предмету зовні схожого на ніж, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме тротуарі біля будинку № 2 по вул. Леніна в м. Комсомольськ Полтавської області, ОСОБА_7 приставивши предмет зовні схожий на ніж до горла потерпілого ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 в свою чергу, шляхом нанесення тілесних ушкоджень у вигляді одного удару в область шиї потерпілого, заволоділи належним останньому наручним годинником марки «Ferrari» помаранчево-чорного кольору, спортивною курткою синього кольору та мобільним телефоном марки «Acer V370» з сім карткою мобільного оператора «Лайф» та флеш-карткою з об`ємом пам`яті 8 ГБ, чим заподіяли ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3405 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і показав, що дійсно 14.03.2015р. приблизно о 21 годині 00 хвилин вони з ОСОБА_7 проходили біля магазину «Південний » в м. Комсомольську , побачили двох хлопців , що проходили по вулиці , вони ні про що не домовлялись , коли ОСОБА_7 підійшов до одного з них ззаду однією рукою обхопив потерпілого , а він в цей час притримав другого хлопця обхопивши його ззаду не розібравшись , що трапилось і в цей момент отримав удар пляшкою по голові . Від цього удару в нього запаморочилося в голові і він посунувся назад , але не впав , притримався однією рукою , почав вставати і допускає , що при цьому міг машинально відштовхнути потерпілого . Після цього відразу вони з ОСОБА_7 розійшлися в різні сторони і він пішов додому. Про те ,що у ОСОБА_7 був ніж йому нічого невідомо і ніяких домовленостей про напад на потерпілого у них не було . Чому ОСОБА_7 напав на потерпілого йому невідомо , чи був ОСОБА_7 в стані сп`яніння йому не відомо , він був тверезий .На момент цих подій він знаходився від ОСОБА_7 на відстані приблизно 1-1,5м , але розмови між ним і потерпілим не чув. Просив його суворо не карати і врахувати , що його матір`ю частково відшкодовано завдану злочином шкоду потерпілому ОСОБА_4 . Особисто він ніякого майна у потерпілого не відбирав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і показав, що дійсно вони з ОСОБА_5 спонтанно вирішили напасти на потерпілого ОСОБА_4 і пограбувати його , він підійшов до потерпілого ззаду однією рукою обхопив потерпілого , а другою рукою приставив до його шиї розкладний ніж і наказав віддати гроші та телефон , в руках потерпілого була скляна пляшка , якою він вдарив ОСОБА_5 по голові , але потерпілий телефон не віддав , а скинув курточку і почав тікати разом із своїм товаришем . В курточці потерпілого він знайшов мобільний телефон , який відразу здав до ломбарду, а гроші витратив . Наміру завдавати будь яких тілесних ушкоджень потерпілому в нього не було , але потерпілий намагався вирватись і втекти , допускає , що тілесні ушкодження у потерпілого на шиї та руці утворилися саме від його дій , коли ОСОБА_4 виривався від нього і поранився об ніж . Чи забирав наручний годинник у потерпілого не пам`ятає. По епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 свою вину визнав частково , повністю підтвердив об`єм викраденого майна згідно обвинувального акту , але пояснив , що зазначене майно потерпілий ОСОБА_10 програв йому в карти . Дійсно, в двадцятих числах лютого 2015р. в вечірній час він випадково познайомився з потерпілим на вулиці в районі церкви в м. Комсомольську . Потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння і нецензурно лаявся , а він знаходився з дівчиною ОСОБА_12 і зробив потерпілому зауваження , потерпілий вибачився і запросив його до себе додому . ОСОБА_12 відмовилась піти з ними , а він з потерпілим пішли додому до останнього , де випили пляшку горілки та грали в карти . Потерпілий спочатку програв йому 100 грн , потім програв у карти системний блок , монітор та програвач . Потім потерпілий заснув , а він забрав все майно , яке виграв у карти у потерпілого і пішов додому . Згодом хотів повернути майно , що виграв у карти , заходив до потерпілого додому , але не застав останнього. Через ОСОБА_12 передав паспорт потерпілого, оскільки не мав можливості передати його особисто.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 підтверджується :

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_10 від 02.04.2015р. в якій він зазначає , що 21.02.2015р. невідома йому особа шляхом вільного доступу з квартири АДРЕСА_3 вчинила крадіжку майна : комп`ютерний системний блок марки «Zelman», монітор марки «АОС 22» ,МР3 програвач марки «Transcend T. Sonic» 8 GB , при цьому зазначає , що особу що викрала майно звати ОСОБА_13 і він зможе його впізнати (а.с.63-64);

- документами про придбання електропобутової техніки через систему Інтернет ; (а.с.65-72);

- відповіддю з ПО ломбарду «Оникс» про те , що до них звертався з метою отримання фінансового кредиту ОСОБА_14 , який здійснив залог терміном на 7 днів слідуючого майна :

21.02.2015р. монітор «АОС 22», 21.02.2015р. системний блок марки «Zelman»,
22.02.2015р. МР3 програвач марки «Transcend T. Sonic» 8 GB , по закінченню строку залогу майно не викупив , товар був проданий невідомій особі. (а.с. 73)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.04.2015р. , згідно якого ОСОБА_10 по зросту , віку , тілобудові та кольору волосся впізнав ОСОБА_7 , як особу , що здійснила крадіжку його майна ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала суду що відпочивала з ОСОБА_7 на лавочці поблизу паркового озера в м. Комсомольську , до них підійшов незнайомий чоловік і запропонував піти до нього погрітися , оскільки було дуже холодно. Вона відмовилася , а ОСОБА_7 не зважаючи на її прохання залишитися з нею пішов з цим чоловіком. Через деякий час ОСОБА_7 попросив віднести потерпілому його паспорт , оскільки сам був зайнятий . Потерпілі ОСОБА_11 звинуватили її та ОСОБА_7 у скоєнні крадіжки речей з їх квартири.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по епізоду вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який показав суду, що в березні 2015р. в вечірній час приблизно о 21 годині вони з товаришем ОСОБА_16 йшли на до будинку АДРЕСА_5 . На вулиці біля будинку №2 по вул. Леніна в м. Комсомольську на них напали двоє невідомих осіб, в руках одного з нападників був ніж, як потім з`ясувалось це були обвинувачені. ОСОБА_7 схопив його ззаду утримуючи однією рукою, а другою рукою приставив до горла невеличкий ніж ( з нетовстою рукояткою загальна довжина ножа приблизно 15-20см , лезо з двох сторін) і вимагав віддати гроші та мобільний телефон. Він пожалів віддати телефон , але обвинувачений ОСОБА_7 продовжував вимагати віддати золото та срібло. Він віддав обвинуваченому ОСОБА_7 годинник , що був на руці і в цей час наніс удар по голові пляшкою іншому нападнику ОСОБА_5 , який утримував ОСОБА_16 і теж вимагав в останнього гроші. Особисто в нього ОСОБА_5 гроші не вимагав, але він хотів допомогти ОСОБА_16 вирватись від нападника і тому вдарив ОСОБА_5 по голові. В цей час ОСОБА_16 вдалося вирватись від ОСОБА_5 і останній тоді накинувся на нього і вдарив кулаком в шию. Від ножа в нього були тілесні ушкодження на руці та на поріз на шиї довжиною 8 см. Просив призначити обвинуваченим покарання на розсуд суду, на суворому покаранні не наполягає ;

- свідок ОСОБА_16 показав суду, що дружить з ОСОБА_4 з дитинства , в березні 2015 року в вечірній час вони йшли до свого друга на вул. Портова в м. Комсомольську. Раптово на нього напав ОСОБА_5 , який схопив його за шию і вимагав від нього грошей. Він говорив нападнику, що грошей в нього не має. А на ОСОБА_4 напав ОСОБА_7 , який теж утримував потерпілого вимагаючи грошей , приставив йому до горла ніж чи щось схоже на ніж довжиною до 10см. Він сказав ОСОБА_5 , що грошей у нього не має. В цей час ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 пляшкою по голові і внаслідок цього удару йому нарешті вдалося вирватись від ОСОБА_5 . Він відбіг на декілька метрів від нападників, а ОСОБА_5 нецензурно вилаявся і плигнув на допомогу ОСОБА_7 і вдарив ОСОБА_4 у верхню частину шиї. ОСОБА_4 намагався вирватись , нападники схопили його за курточку, яка порвалась і залишилась у нападників в руках, а потерпілому вдалось вирватись. Від ОСОБА_5 було чути запах перегару. На слідуючий день проводилось впізнання і серед чотирьох осіб він , як нападника впізнав ОСОБА_5 за рисами обличчя та за зростом , оскільки ОСОБА_5 на зріст менше ОСОБА_7 ;

- протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення від 15.03.2014р., в якій він вказує 14.03.2015р. близько 21 годин 00 хвилин дві невідомі особи, шляхом застосування (погрозою) насильства заволоділи його мобільним телефоном, наручним годинником , зимовою курткою та паспортом на ім.»я ОСОБА_4 ; (а .п. 82);

- протоколом огляду місця події від 15.03.2015 року з фототаблицями до нього, згідно якого оглядалось ділянка на розі будинку АДРЕСА_4 в ході якого оглядались кусочки розбитої пляшка з під віски , а на відстані 50 м від цього місця виявлена та оглянута чоловіча зимова куртка (а.п.84-86);

- висновком експерта № 285 від 18.03.2015р., згідно якого на момент судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження : поверхневі різані рани передньої та правої бічної поверхні шиї; поверхнева різана рана четвертого пальця лівої кисті по його долонній поверхні; множинні садна лівої долоні і променево-зап`ясткового суглобу, садно правого ліктьового суглобу; поверхневі різані рани передньої та правої бічної поверхні шиї, які могли утворитися від дії гострого предмету, можливо леза клинка ножа, в результаті його притиснення сторонньою рукою до шиї підекспертного проти його волі; поверхнева різана рана четвертого пальця лівої кисті по його долонній поверхні, яка могла утворитися від дії ріжучого предмету, можливо в результаті відштовхування леза клинка ножа пальцями лівої долоні підекспертного, яке попередньо було розташоване на рівні шиї останнього; множинні садна лівої долоні і променево-зап`ясткового суглобу, садно правого ліктьового суглобу, які могли утворитися в результаті спрямованого падіння (з попередньо наданим тілу прискоренням), з наступним ударянням лівою долонею і правим ліктем об тупий, твердий нерівний, розповсюджено контактуючий предмет, можливо асфальтове покриття, -чи подібні за характеристикою поверхні.

Всі вище вказані тілесні ушкодження могли утворитися в час і при обставинах вказаних в постанові та підекспертним, про що свідчить їх характер і локалізація, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.106);

- висновком експерта № 308 від 20.03.2015 р., згідно якого при судово - медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені такі тілесні ушкодження: синець та садно лінійної форми (подряпина) в лобній ділянці, які по ступеню тяжкості, як окремо так і в своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Враховуючи характер, локалізацію, параметри, морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, а також співставляючи з відомими обставинами випадку, слід вважати, що:

- синець утворився від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути скляна пляшка, або інший предмет з подібними характеристиками;

- садно лінійної форми (подряпина) могла утворитися як від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, так і від дії предмету з ріжучими властивостями, яким міг бути осколок розбитого скла, розбитої пляшки.

По давності виявлені тілесні ушкодження не протирічать строку та обставинам, вказаним у постанові.Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині з положення стоячи (з висоти власного зросту) як з наданим тілу прискоренням так і без такого.(а.п.108 );

- висновком експерта № 432 від 27.04.2015 р., згідно якого при проведенні додаткової судово медичної експертизи: покази ОСОБА_4 , та свідка ОСОБА_16 , дані ними в ході проведення слідчого експерименту 23.03.2015 року, можуть відповідати об`єктивним судово-медичним даним згідно висновку експерта №285, а саме за характером, локалізацією, кількістю, механізмом та часом утворення виявленим у підекспертного ОСОБА_4 , тілесним ушкодженням у вигляді поверхневих різаних ран шиї та пальця долонної поверхні лівої кисті; характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , а саме поверхневих різаних передньої та правої бічної поверхні шиї та поверхнева різана рана четвертого пальця лівої кисті його долонній поверхні, не відповідає для їх утворення ключем прямокутної форми , розміром 97х9х3 мм, натомість є характерними для причинення їх гострим предметом , можливо лезом клина ножа товщина якого складє не більше 0, 1 см. (а.п.133);

- висновком експерта № 433 від 27.04.2015 р., згідно якого при додатковій судово - медичній експертизі ОСОБА_7 , дані ними в ході проведення слідчого експерименту 23.03.2015 року, можуть частково відповідати обєктивним судово-медичним даним згідно висновку експерта №285, а саме за локалізацією виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в ділянці шиї та не відповідають за характером та механізмом їх спричинення ; характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , а саме поверхневих різаних ран передньої та правої бічної поверхні шиї та поверхнева різана рана четвертого пальця лівої кисті його долонній поверхні, не відповідає для їх утворення ключем прямокутної форми , розміром 97х9х3 мм, натомість є характерними для причинення їх гострим предметом , можливо лезом клинка ножа товщина якого складає не більше 0, 1 см. (а.п.134);

- висновком експерта № 431 від 27.04.2015 р., згідно якої покази ОСОБА_4 дані ним в ході проведення слідчого експерименту 22.04.2015р. в частині локалізації, кількості та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не протирічать об`єктивним судово медичним даним. При проведенні слідчого експерименту 22.04.2015р. ОСОБА_16 механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не вказував. (а.п. 135) ;

- протоколом огляду мобільного телефону з фото таблицями до нього в ході якого в ломбарді «Онікс » оглядався мобільний телефон , який здав до ломбарду ОСОБА_7 ( а.п. 90-94) ;

- речовими доказами: чоловічою зимовою курткою та мобільним телефоном (а.п. 88;94);

- заявою ОСОБА_17 , який добровільно видав мобільний телефон, який він 14.03.2015р. приблизно о 21 годині 55 хвилин взяв під залог у ОСОБА_18 (а.п.89);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2015р. з фототаблицями до нього , згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу , яку він вдарив пляшкою по голові (а.п.101-104);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2015р. з фото таблицями до нього , згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу , яку потерпілий ОСОБА_4 вдарив пляшкою по голові (а.п. 97-100);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.04.2015р. з фото таблицями до нього , згідно якого свідок ОСОБА_16 зростом , віком , тілобудовою впізнав особу , яка здійснила розбійний напад ( а.п. 129-132);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.2015р. з фототаблицями до нього, в ході якого ОСОБА_7 на статисті показав , як він в момент розбійного нападу обхопив потерпілого лівою рукою , як приставив правою рукою металевий ключ до горла потерпілого , показав , як потім він підняв куртку потерпілого (а.п. 112-117);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2015р. з фототаблицями до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_16 на статистах показали , яким чином на них напали і як обхопили їх нападники , яким чином вдарив нападника пляшкою потерпілий ОСОБА_4 , куди саме приставив нападник ніж ОСОБА_4 ,та яким чином він обхопив рукою ніж нападника. (а.п 118- 124);

Вказані докази суд вважає достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку, розглядаючи показання обвинувачених ОСОБА_5 ,та ОСОБА_7 , як тактику їх захисту. Суд розцінює невизнання своєї вини ОСОБА_5 та часткове визнання своєї вини ОСОБА_7 в ході судового розгляду , як їх бажання уникнути відповідальності і ухилитися від покарання за скоєний злочин. До їх показань , даних ними в судовому засіданні, суд відноситься критично, так як вони спростовуються показами допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_16 , які вказували в судовому засіданні , що саме ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_4 .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України , оскільки він скоїв умисні дії , що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України , оскільки вони скоїли умисні дії, що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинені, за попередньою змовою групою осіб, з кваліфікуючою ознакою повторності для ОСОБА_7 .

До показань ОСОБА_7 про те , що речі потерпілого ОСОБА_10 він не викрав , а виграв в карти спростовуються і показаннями самого обвинуваченого, який зазначав в судовому засіданні, що потерпілий ОСОБА_10 знаходився в стані сп`яніння на момент їх зустрічі на вулиці , в квартирі потерпілого вони випили пляшку горілки і залишив він цю квартиру з речами потерпілого тоді, як потерпілий заснув.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив перекваліфікувати дії ОСОБА_5 із ч.2 ст.187 КК України на ч.1 ст.186 КК України, посилаючись на те , що погрози , фізична сила до потерпілого ОСОБА_4 застосовувались саме ОСОБА_7 , який безпосередньо і заволодів майном потерпілого , потім реалізував це майно і витратив виручені кошти , а ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_19 не наносив , сам отримав тілесні ушкодження від потерпілого отримавши удар пляшкою по голові і саме через цей удар рефлекторно відштовхнув потерпілого , не для того щоб його пограбувати . Посилався на те , що свідок ОСОБА_16 спотворює обставини справи на користь потерпілого ОСОБА_4 і його показання про те , що ОСОБА_5 вимагав у нього гроші не можуть прийматися до уваги , оскільки виходять за межі пред`явленого обвинувачення. ОСОБА_7 не домовлявся з ОСОБА_5 про те , що буде застосовувати ніж, було темно і ОСОБА_5 не бачив , як ОСОБА_7 застосував ніж . Дійсно, ОСОБА_5 спілкувався із свідком ОСОБА_16 , але в темряві події відбувалися так раптово , що він не зміг зорієнтуватися в обстановці , підійшов до свідка ОСОБА_16 , обхопив його і фактично через незначний час отримав удар від потерпілого ОСОБА_4 пляшкою по голові . Посилався також на те , що протоколи впізнання ОСОБА_5 в ході досудового слідства є недопустимими доказами , оскільки спочатку ні потерпілий ОСОБА_4 , ні свідок ОСОБА_16 не впізнавали обвинуваченого ОСОБА_5 і впізнали його тільки тому , що в останнього єдиного серед осіб , що пред`являлись для впізнання було пошкоджено обличчя після удару пляшкою по голові . З цих підстав вважає , що зазначені протоколи впізнання , як докази по кримінальному провадженню зібрані з порушенням норм КПК .

Однак, посилання щодо недопустимості зібраних в кримінальному провадженні доказів, покладених в основу вироку в суді не знайшли.

При цьому, суд відхиляє твердження захисника ОСОБА_6 про недопустимість як доказів, вищезазначених протоколів впізнання ОСОБА_5 , виходячи з вимог ст. 87 та ст. 89 КПК України, які дають вичерпні підстави та порядок визнання судом доказів недопустимими, серед яких захисник не зазначив тих, які б вказували про отримання доказів внаслідок порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, чи здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За змістом закону істотними порушеннями кримінально-процесуального закону визнаються не будь-які порушення, а такі, що перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, а самі особи з якими проводилось впізнання потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_16 в цих протоколах зазначали ,що особу вони впізнавали по тим ознакам , які запам`ятали , а саме по таким ознакам , як : вік , зріст , тілобудова , волосся та його колір і ці обставини вони підтвердили в судовому засіданні , у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставин кримінального провадження, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу, достатність та взаємозв`язок сукупності зібраних доказів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повністю доведена.

Аналіз судово-медичних експертиз та інших доказів дають підстави для висновку про те, що обвинувачені скоїли саме розбійний напад на ОСОБА_4 , на що також вказує і знаряддя злочину ніж ; доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він, захищаючись від нападу потерпілого ОСОБА_4 , який раптово наніс йому удар пляшкою по голові , машинально , рефлекторно наніс йому удар рукою у відповідь на цей удар в процесі штовхання в темряві не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Ці показання спростовуються частково як показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, який фактично підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті , заперечуючи лише свою причетність до скоєння розбійного нападу , так і стабільними послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_16 в ході слідчих експериментів та в судовому засіданні, згідно яких обвинувачені напали на ОСОБА_4 та ОСОБА_16 ззаду, раптово , одночасно , аналогічним захватом за шию з єдиною різницею , що ОСОБА_7 приставив ніж до шиї потерпілого ОСОБА_4 і вирватись потерпілому вдалося лише завдяки кмітливості і рішучих дій , наслідок чого він фактично допоміг свідку ОСОБА_16 вирватись від захвату ОСОБА_5 , і зміг сам вирватись від захвату ОСОБА_7 взявшись внутрішньою стороною лівої кісті за поверхню леза ножа та відштовхнувши руку ОСОБА_7 , залишивши на місці пригоди курточку за яку схопились нападники. Обвинувачені припинили свої протиправні дії лише тоді, коли потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_16 від них втекли. Про те, що обвинуваченими було скоєно саме розбійний напад свідчить раптовість нападу , узгодженість та цілеспрямованість дій обвинувачених спрямованих на досягнення єдиної мети заволодіння майном потерпілого .

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 та часткове визнання своєї вини ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 ,ч.2ст.187КК України, судом розцінюються, як їх спроба уникнути кримінальної відповідальності, способом захисту.

Згідно висновку ЛКК ОСОБА_20 здоровий, протипоказань до виконання фізичної праці не має, лікування з приводу наркотичної та алкогольної залежності не потребує .

Відповідно до ст.66 КК України обставинами , що пом`якшують покарання обвинувачених суд враховує те ,що вони раніше не судимі і вперше притягаються до кримінальної відповідальності, в добровільному порядку частково відшкодували потерпілому ОСОБА_4 шкоду , завдану злочином .

Обставин , що обтяжуть покарання обвинувачених судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини справи в їх сукупності, а також особи обвинувачених, їх вік і стан здоров`я, обставини, що пом`якшують їх покарання, обвинувачені не одружені, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, осіб винних , за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд вважає, що є підстави для призначення покарання за ч.2ст.187 КК України в межах встановлених санкцією цієї статті і відсутні підстави для застосування ст.69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст.187 КК України. Суд вважає, що таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про відшкодування шкоди , завданої злочином майнової в розмірі 350 грн - вартість викраденого годиннику та моральну в розмірі 10000 грн , яку обґрунтовує тим, що в результаті неправомірних дій обвинувачених він отримав легкі тілесні ушкодження , зазнав фізичного болю , пережив емоційний стрес , який супроводжувався почуттям розгубленості , образи , обурення , приниженої гідності , тривоги , страху за своє здоров`я та життя. Моральна шкода полягала у фізичному болі та душевних стражданнях , моральних переживаннях , у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість їх повноцінного продовження , що сталося наслідком протиправної поведінки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відносно нього.

Обвинувачені позов потерпілого в частині відшкодування майнової шкоди визнали повністю, і фактично в період розгляду справи в суді в добровільному порядку через рідних повністю відшкодували завдану майнову шкоду надавши суду відповідні квитанції про здійснення поштових переказів на ім.»я потерпілого ОСОБА_4 від ОСОБА_7 на суму 300 грн , від ОСОБА_5 на суму 500 грн, в частині моральної шкоди, завданої злочином обвинувачені позов не визнали , посилаючись на його необґрунтованість та завищений розмір позовних вимог.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині компенсації моральної шкоди, суд керується нормами ст.ст.128, 328 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Враховуючи характер вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_4 злочину, ступінь тяжкості та характер завданих йому тілесних ушкоджень, їх наслідків, характеру, глибини та тривалості моральних страждань потерпілого ОСОБА_4 , пов`язаних із здійсненням на нього розбійного нападу , суттєвості змін в життєвих стосунках, виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір компенсації моральної шкоди для потерпілого у розмірі 5000 грн, з урахуванням часткового відшкодування обвинуваченими в добровільному порядку в розмірі 450 грн, що підтверджується матеріалами справи .

Суд вважає, що вимоги потерпілого щодо відшкодування майнової шкоди , завданої злочином в розмірі 350 грн не підлягають до задоволення, оскільки обвинуваченими в добровільному порядку відшкодовані повністю, що підтверджується матеріалами справи.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином майнової в розмірі 17570 грн, яку обгрунтовує вартістю викраденого майна , моральної шкоди в розмірі 16000 грн , яку обґрунтовує душевними стражданнями , які вона зазнала у зв`язку з втратою свого майна внаслідок протиправної поведінки відповідача , та витрати на лікування в розмірі 1072 грн , які вона понесла в зв`язку з погіршенням стану здоров`я і лікуванням після крадіжки її майна.

Суд вважає , що позов ОСОБА_9 підлягає залишенню без розгляду в зв`язку з неявкою позивача.

Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК України

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 375 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального

правопорушення , передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень

злочинів , передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому

майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш

суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі із

конфіскацією належного йому майна.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою до набуття вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, 15.03.2015р. з 14 години 00 хвилин.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під варту , взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 24.07.2015р.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. в солідарному порядку, в решті позову відмовити.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Acer V370» та чоловічу куртку спортивну - передати потерпілому ОСОБА_4 , як йому належні; металевий ключ повернути ОСОБА_7 чи його рідним , як йому належний .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженою, яка перебуває під вартою, у такий же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно :

Головуючий суддя ОСОБА_1