справа № 166/132/15-к
провадження №1-кп/166/10/15
ВИРОК

іменем України

20 лютого 2015 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000009, внесене до ЄРДР 15.01.15, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Стара Вижівка Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, батька трьох неповнолітніх дітей, 2006, 2008, 2012 років народження, непрацюючого, в порядку ст..89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 15 січня 2015 року близько 01 год 30 хв поблизу бару «Лісовичок», що на вул.Незалежності у с.Гута Ратнівського району Волинської області, на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс два удари в обличчя ОСОБА_4 , заподіявши легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.
Обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково. Показав, що 15 січня 2015 року в нічну пору доби він разом із дружиною, братом та його дружиною відпочивали у барі «Лісовичок» у с.Гута. Його та братова дружини на деякий час відлучилися на вулицю. Невдовзі до нього у бар прийшов молодий чоловік і повідомив, що між його (обвинуваченого) дружиною і невідомим хлопцем відбувається конфлікт. Вийшовши із бару, він побачив між ними шарпанину. Не з`ясовуючи причини конфлікту, він одразу завдав один удар в обличчя потерпілому. Визнав, що переломи двох зубів та рана носа в потерпілого сталася від цього його удару. Заперечив нанесення іншого удару, категорично стверджуючи, що наносив лише один удар в нижню частину носа. Припустив, що можливо синець під оком був завданий потерпілому іншим хлопцем, з яким у ОСОБА_4 була бійка.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доводиться наступними доказами.
Так, потерпілий показав, що тієї ночі біля бару «Лісовичок» разом із друзями пив пиво, порожню пляшку поставив біля заднього колеса автомобіля, одразу ж біля якого вони стояли. Із бару вийшла дружина обвинуваченого, яка почала його шарпати за поставлену під колеса її автомобіля пляшку. Незважаючи на те, що пляшку на її зауваження він забрав, вона продовжувала із ним конфліктувати, змушуючи його прибрати інші пляшки, на що він не погодився. У суперечку втрутився ОСОБА_8 , який спочатку відтягнув жінку, а потім повалив його на землю, наносячи, при цьому, удари в тулуб. Вказав, що ударів в обличчя ОСОБА_9 йому не наносив. Їх розборонили хлопці. Він підвівся і одразу ж отримав від обвинуваченого, що вийшов із бару, один удар в зуби, через декілька секунд ще один удар під праве око.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факт завдання обвинуваченим двох ударів потерпілому в обличчя у вказані час та місці.
При цьому, свідок ОСОБА_10 зазначив, що один удар був завданий в ліву щоку ближче до центру правою рукою, другий удар в праву щоку лівою рукою ближче до ока. Він же вказав, що дійсно між потерпілим і ОСОБА_12 відбулася бійка, у ході якої останній завдав 3-4 удари в обличчя ОСОБА_13 . Від падіння на землю в потерпілого на лобі з`явилося садно.
Відповідно до висновку експерта від 15.01.15 №09 виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців (у правій скулово-висковій та лобній ділянках) і садна в ділянці обличчя (в ділянці нижньої щелепи), забійної рани в ділянці носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, у вигляді травматичного перелому коронкових частин 1, 2 лівих верхніх зубів до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
Вищевказаний висновок експерта є достатньо обґрунтованим і його правильність не ставиться під сумнів ні обвинуваченим, ні потерпілим.
Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеним умисне заподіяння обвинуваченим потерпілому на ґрунті неприязних відносин легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень з короткочасним ушкодженням здоров`я і кваліфікує такі його дії за ч.2 ст.125 КК України.
При цьому, суд виключає як заяву кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, враховуючи, що вказані тілесні ушкодження завдані одному і тому ж потерпілому без розриву в часі, охоплювалися єдиним умислом винного, тому додаткової кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України не потребують.
Враховуючи ступінь тяжкості злочину, який належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, беручи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, по місцю проживання характеризується незадовільно, як особа схильна до бійок, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, з огляду на думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні винного, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та попередження вчинення нових злочинів при обранні покарання у виді обмеження волі, з огляду на наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, розкаяння у вчиненому із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Клопотання про його обрання до суду не надходило.
Заявлений позивачем цивільний позов про стягнення з відповідача в його користь 2835,34 грн майнової шкоди з огляду на його визнання ОСОБА_14 на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України підлягаю до повного задоволення.
Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн, які обвинувачений визнав у розмірі 2000 грн, підлягають до часткового задоволення.
Судом установлено, що внаслідок заподіяння ОСОБА_14 шкоди здоров`ю потерпілого, відновлення якого потребуло тривалого часу, останній зазнав фізичного болю, душевних страждань, порушень звичайного укладу життя, що згідно із ст.23 ЦК України дає йому право на відшкодування моральної шкоди, яку відповідач відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати.
Враховуючи глибину душевних страждань потерпілого, вимоги розумності і справедливості, суд присуджує до стягнення 3000 грн. моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_14 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_14 в користь ОСОБА_4 2835 (дві тисячі вісімсот тридцять п`ять) гривень 34 коп майнової шкоди та 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Волинської області.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з моменту його проголошення апеляцій до Ратнівського районного суду.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис
З оригіналом згідно
Суддя Ратнівського
районного суду ОСОБА_1