КП № 1-275/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Вольської В.В., Азаренко С.І.

за участю прокурора Семеньки П.М., Сагадіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні малолітній син, працюючого монтажником ЗАТ „Трансмост", одруженого, військовозобов'язаного, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 16 червня 2010 року керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 рухався по 1-му км 800 м підїзної автодороги від м. Житомира до автодороги Київ-Чоп.

о 07.20 год. в с. Глибочиця Житомирського району, в порушення вимог п. 12.3 б Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, при виникненні небезпеки для руху, яку обєктивно спроможний був виявити, в порушення п. 18.1 цих Правил, не надав переваги в русі пішоходу, який перетинав проїзну частину справа наліво в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу, передньою правою частиною свого автомобіля здійснив наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_2, отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми тіла, множинних саден на тілі, струсу головного мозку, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров'я.

Грубе порушення підсудним ОСОБА_1 вимог п.п. 12.3; 18,1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньої транспортної пригоди, та її наслідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненому злочині визнав частково і пояснив, що 16.06.2010 року вранці керуючи автомобілем ЗАЗ-110308 їхав на роботу в с.Глибсчиця Житомирського району.

Рухаючись зі швидкістю біля 70-75 км/год в с.Глибочиця і наблизившись до першого нерегульованого пішохідного переходу побачив на правому узбіччі по ходу руху біля зупинки стоїть маршрутне таксі.

В цей час на відстані близько 15-20 метрів побачив, що із - за передньої частини маршрутного таксі, вийшла жінка на пішохідний перехід і почала перебігати проїзну частину в напрямку острівця безпеки. Побачивши це, він почав пригальмовувати і натиснув на гальма повністю тоді, коли впевнився в намірах пішохода перетнути дорогу. Але незважаючи на це наїхав на пішохода.

Вину у вчиненому злочині визнає частково, оскільки вважає, що в умовах які склалися в момент пригоди, правила дорожнього руху також порушила пішохід.

Вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину підтверджується показами потерпілої, свідків і матеріалами кримінальної справи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні засвідчила, що 16.06.2010 року близько 7-ї години 20 хвилин разом з ОСОБА_3 вийшли з дому та направлялись на автобусну зупинку в с.Глибочиця.

ОСОБА_3 пішла вперед, а вона йшла повільно позаду із за хвороби хребта. Дійшовши до зупинки, вона зупинилась перед пішохідним переходом на узбіччі і впевнившись у відсутності автомобілів в темпі спокійної ходи почала переходити дорогу на пішохідному переході.

Перебуваючи на лівій смузі руху в напрямку м. Киева на відстані близько метра до острівця безпеки вона відчула сильний удар в ліву частину тіла, від чого втратила свідомість. До тями к прийшла цього ж дня в лікарні.

Свідок ОСОБА_3 засвідчила, що 16.06.2010 року вранці разом з своєю сусідкою ОСОБА_2 вийшли з дому та направлялись на автобусну зупинку, яка розташована в с:. Гдибочиця.

Вона пішла вперед, а ОСОБА_2, яка не встигала за нею, залишилась позаду. Дійшовши до зупинки, близько 7-ї години 20 хвилин, пропустивши автомобілі, вона перейшла на інший бік дороги на зупинку і сіла в маршрутне таксі.

Коли маршрутне таксі почало рух, вона глянула у вікно на інший бік дороги і побачила ОСОБА_2, яка лежала на розділяючій смузі руху в напрямку м.Киева, частково на проізній частині, після чого маршрутне таксі поїхало далі, а вона відразу ж про пригоду повідомила по телефону рідних ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_4, даючи протиричіві покази в судовому засіданні, після оголошення його показів на досудовому слідстві, повністю їх підтвердив, а саме, що 16.06.2010 року близько 7 год. 20 хв. перебував в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні справа в автомобілі ЗАЗ-110308, яким керував ОСОБА_1

Наближаючись до першого нерегульованого пішохідного переходу від м.Житомира в напрямку м.Киева в с.Глибочиця Житомирського р-ну по лівій смузі руху зі швидкістю біля 60-70 км/год, він бачив, що на правому узбіччі по ходу руху біля зупинки стоїть маршрутне таксі за розміткою пішохідного переходу. Коли їх автомобіль наблизився до пішохідного переходу, він побачив, що із - за передньоі частини маршрутного таксі виходить жінка і починає перетинати проїзну частину в напрямку острівця безпеки в темпі швидкої ходи. Побачивши це водій и ОСОБА_1 відразу ж натиснув на гальма та почав приймати ліворуч, щоб уникнути наїзду, але йому це не вдалось і відбувся наїзд на пішохода правою кутовою частиною автомобіля.

Допитана на досудовому слідстві свідок ОСОБА_5 пояснила, що 16.06.2010 року близько 07 години 15 хвилин, підходячи до зупинки автобуса, вона побачила, що назустріч йшла спокійним кроком жінка на зупинку. Пропустивши автомобілі, прийшовши на зупинку, вона почула глухий удар і повернувшись побачила, що на проїзній частині за пішохідним переходом в напрямку автодороги Київ-Чоп лежить жінка, трохи далі ближче розділяючої смуги руху стояв автомобіль темного кольору, марки якого запам'ятала. Також в цей момент на зупинці в напрямку м.Житомира було маршрутне таксі, яке проводило посадку пасажирів. Як саме відбувся наїзд на пішохода вона не бачила, оскільки була повернута спиною до місця наїзду /а.с.94/.

При огляді місця події встановлено, що ДТП трапилась на 1-му км 800м підїзної автодороги Київ Чоп до м. Житомира в с. Глибочиця Житомирського району, зафіксовано геометричні параметри проїзної частини, розташування автомобіля НОМЕР_2 , сліди гальмування автомобіля по проїзній та розподільчій смугах /а.с. 5-16/.

Згідно висновку судово медичної експертизи № 2566 від 19 липня 2010 р., внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, множинних саден на тілі, струсу головного мозку, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі що не є небезпечним для життя, але призвели до довготривалого розладу здоровя / а. с. 53/.

При відтворенні обстановки і обставин події потерпіла ОСОБА_2 показала на місці, що рухаючись по пішохідному переході, на неї був здійснений наїзд автомобілем, підтвердивши темп свого руху /а.с. 125-127/.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи, порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку із виникненням даної дорожньо-транспортноі пригоди та її наслідків /а.с.78-82, 136-139/.

Суд оцінює критично покази підсудного стосовно того, що вперше потерпілу він побачив на відстані близько на відстані 15-20 метрів від себе, яка вийшла на пішохідний перехід і почала перебігати проїзну частину в напрямку острівця безпеки, так як його покази протирічать наведеним доказам і його ж показам на досудовому слідстві.

Суд дії підсудного ОСОБА_1 кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який не являється тяжким, вчинений з необережності, особу підсудного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного є часткове відшкодування потерпілій моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Окрім наведеного суд враховує і те, що ОСОБА_1 має на утриманні двоє дітей і пристарілу матір, яка потребує стороннього догляду.

Враховуючи наведене, особу підсудного ОСОБА_1, який працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, звільнивши відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 злочин вчинив у тверезому стані, використовує автомобіль для поїздок на роботу, місце якої знаходиться за межами його проживання, використовує автомобіль для потреб сімї, суд не застосовує до нього додаткове покарання у виді позбавлення прав керування транспортними засобами..

Цивільні позови :

-прокурора Житомирського району в інтересах Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського суд задовольняє в повному обсязі.

- ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5424.61 грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн., суд задовольняє частково, стягнувши моральну шкоду в розмірі 25000 грн., відрахувавши із цієї суми добровільно сплачених 5000 грн. і кошти за правову допомогу адвоката в розмірі 1500 грн.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої щодо стягнення матеріальної шкоди, суд враховує наявність поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на імя ОСОБА_1 /а.с. 107/.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/.

При цьому суд розяснює потерпілій і її представнику право предявити позов до підсудного в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України.

Арешт на автомобіль НОМЕР_1 зняти, після відшкодування підсудним шкоди потерпілій.

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 877.2 грн. суд стягує з підсудного ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2-х років обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 1рік, зобовязавши його не виїжджати за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції та періодично там реєструватись.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільні позови задовольнити частково і стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь:

-Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського 7021.26 грн.

-ОСОБА_2 про 20000 грн. моральної шкоди і 1500 грн. за надання їй юридичної допомоги.

Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, відповідно до вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України залишити без розгляду, розяснивши потерпілій і її представнику право предявити позов до підсудного в порядку цивільного судочинства.

Арешт на автомобіль НОМЕР_1 зняти, після погашення підсудним шкоди потерпілій в повному обсязі.

Речовий доказ, який повернуто власнику, автомобіль: НОМЕР_1 залишити у власника.

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 877.2 грн. стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: