Справа № 11-550/2008 року Головуюча в
1-й інстанції Зеленська В.І.
Категорія ст. ст. 191 ч.3, 366
ч.1КК України Доповідач Суслов М.І.
І М ' Я М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
Головуючого-судді
-Кульбаби В.М., суддів Суслова М.І., Ващенка С.Є., з участю прокурора Драча І.В.,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_2 на вирок Славутського міськрайонного суду від 17 червня 2008 року.
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженку м. Полтава, українку, громадянку України, з вищою
освітою, одружену, на утриманні
перебуває двоє неповнолітніх дітей, працюючу директором ЗОШ в с. Кривин, мешканку
с. Крупець, Славутського району, Хмельницької області, раніше не судиму,

засуджено за - ст. 191 ч.3 КК України з застосуванням
ст.. 69 КК України на 1500 грн. штрафу з
позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі та
організаційно-господарські посади на 1 рік;

- за ст. 366 ч.1
КК України на 610 грн. штрафу з
позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі та
організаційно-господарські посади на 1 рік, а на підставі ст.. 70 КК України
остаточно призначено 2000 грн. штрафу з позбавленням права обіймати
адміністративно-розпорядчі та організаційно-господарські посади на 1 рік 6
місяців.

-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженку с. Пашуки,
мешканку с.Кривин Славутського району,
українку, громадянку України, з середньою освітою, одружену, на утриманні перебуває двоє
неповнолітніх дітей, працюючу завгоспом ЗОШ с. Кривин, Славутського району,
Хмельницької області, раніше не судиму,

засуджено за ст.
366 ч.1 КК України на 510 грн. штрафу з
позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі та
організаційно-господарські посади строком
на 1 рік.

Обидві
засудженні перебувають на підписці про
невиїзд.

За
вироком суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . засуджено за те, що перша, працюючи директором
Старокривинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, будучи
службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем 6 листопада
2006, в квітні, травні, серпні, грудні 2007 року складала фіктивні накази про
прийняття на роботу ОСОБА_4 на різного роду посади в очолюваний нею колектив,
давала вказівки завгоспу ОСОБА_2 про складання фіктивних табелів обліку
використання робочого часу, підписувала їх, затверджувала печаткою, передавала
в райвідділ освіти, де оформленій на роботу працівниці нараховувалася заробітна
плата, яку остання передавала винній, а другу - за складання фіктивних табелів
обліку використання робочого часу ОСОБА_4, хоча та не виконувала будь-якої
роботи.

В
апеляції ОСОБА_2 просить закрити кримінальне провадження щодо неї через
відсутність складу злочину. При цьому вона стверджує, що дані в табелі виходу
на роботу ОСОБА_4 вона вносила з вказівки директора школи, ці документи без
підпису і печатки є недійсними та не можуть бути офіційними документами, а
виконуючи розпорядження директора школи, не усвідомлювала злочинність характеру
її наказів.

Засуджена
ОСОБА_1 вирок суду не оскаржила.

Заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, засуджену ОСОБА_2 та в її
інтересах захисника на підтримку доводів апеляції, міркування прокурора про
законність і обґрунтованість вироку, перевіривши та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палати

з н
а х о
д и т ь

апеляцію засудженої як таку, що підлягає задоволенню.

Вина
ОСОБА_2 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена
зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в
суді засуджена показала, що займаючи посаду завгоспа ЗОШ в с. Кривин
Славутського району на протязі серпня, вересня, листопада 2006 та грудня 2007
років, виконуючи розпорядження директора школи ОСОБА_1 вносила в табелі обліку
робочого часу працівників установи прізвище працівниці ОСОБА_4, яка фактично не
виконували будь-якої роботи, а директор, завіривши табелі своїм підписом і
печаткою, передавала їх в районний відділ освіти для нарахування заробітної
плати .Після отримання ОСОБА_4 з свого особового рахунку кошти, які їй
перераховував райвідділ освіти, остання повертала їх директору школи.

Її вина
у скоєному підтверджується показами засудженої ОСОБА_1, яка визнала факт видачі
усних вказівок про внесення ОСОБА_2 в табелі обліку прізвища працівниці
ОСОБА_4, яка роботи не виконувала, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з показів яких вбачаються обставини безпідставного
внесення в табелі прізвища працівниці, яка роботи не виконувала, однак
отримувала гроші і передавала їх
керівнику школи.

Об'єктивно
вина засудженої підвереджується актом ревізії щодо використання бюджетних
коштів, табелями обліку робочого часу технічних працівників ЗОШ с. Кривин,
довідкою райвідділу освіти про розміри нарахованих і виплачених з вини
засудженої суму 2006-2007 роках та іншими матеріалами кримінальної справи.

Проаналізувавши
вчинене та оцінивши в сукупності всі докази, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про
доведеність вини засудженої ОСОБА_2 у
вчиненому злочині, вірно кваліфікувавши її дії за ст. 366 ч.1 КК України.

Разом з
тим, обираючи підсудній ОСОБА_2 покарання, суд, в порушення вимог ч. 2 ст. 65
КК України, не дотримався принципу доцільності призначення такого, відповідно
до якого особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне
і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, місцевий суд при
обранні ОСОБА_2 покарання обставин, які
б пом'якшували його, не встановив ( а.с. 229 - зворот).

Однак,
з ініціативи останньої її чоловік 17.03.2008 року звернувся з відповідною
заявою до Славутського міжрайонного прокурора про факти привласнення коштів
директором Старокривинської школи ОСОБА_1 ( а.с. 48 ), стосовно якої через два
дні була порушена кримінальна справа ( а.с. 1-2 ), а ще через три неділі - і
стосовно його дружини ОСОБА_2 ( а.с. 6-7).

Крім
того, засуджена ОСОБА_2, як завгосп школи, перебувала в службовій залежності
від директора цієї установи ОСОБА_1 ( а.с. 142 ), і якій остання давала
вказівки про внесення в табелі обліку робочого часу технічних працівників
прізвище працівниці, яка не виконувала роботи ( а.с. 225-230 ).

Вказані
обставини у відповідності з ст.. 66 КК України є такими, які пом'якшують
покарання.

Відсутність
належного судового дослідження особистості засудженої, обговорення загальних
засад призначення покарання, якими повинен керуватися суд при призначенні
певного виду і конкретної міри покарання, а також можливість звільнення особи
від кримінальної відповідальності, перешкодили суду прийняти законне і
справедливе рішення.

Наведене
переконує апеляційну інстанцію про наявність передумови для обговорення і
звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку з її дійовим
каяттям.

Підставою
такого звільнення згідно з ст.. 45 КК України є таке каяття, яке
характеризується щирим розкаянням у вчиненому, активним сприянням розкриттю
злочину та повним відшкодуванням збитків.

В
апеляційному судді ОСОБА_2 підтвердила про щире каяття у вчиненому, надавши при
цьому заяву, в якій визнає факт вчинення злочинних діянь та щиро жалкує з
приводу своєї поведінки. На досудовому слідстві та в судовому засіданні вона
активно сприяла в встановленні обставин вчиненого злочину, дала покази про
механізм скоєння злочинних посягань по крадіжці державних коштів керівником
установи та роль інших осіб, причетних до цього. Крім того, по вказаній справі
повністю відшкодовані заподіяні збитки, що підтверджується мотивацією судового
рішення.

За
таких обставин колегія суддів вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям.

З врахуванням викладеного та керуючись
ст. ст. 7-2 ч.2, 362, 365, 366 КПК
України, колегія суддів судової палати, -

у х в а
л и л а :

апеляцію
засудженої ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок
Славутського міськрайонного суду від 17 червня 2008 року щодо ОСОБА_2
в частині її засудження за ст..366 ч.1 КК України скасувати, а провадження по
справі закрити.

На
підставі ст.. 45 КК України ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності
в зв'язку з дійовим каяттям.

Головуючий-суддя:
В.М.
Кульбаба

Судді: М.І. Суслов

С.Є.Ващенко