Ухвала

іменем україни

16 грудня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_17.,

суддів: ОСОБА_18., ОСОБА_19.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_20.,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553, за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Куликівка Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_2, раніше неодноразово судимого, останнього разу - за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2006 року за ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців,

за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК,

та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Дашківки Могильовського району Могильовської області, громадянина України, проживаючого по

АДРЕСА_3, раніше судимого - за вироком Хмельницького міськрайонного суду м. Хмельницького від 02 червня 2009 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3

ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

за ч. 3 ст. 185 КК,

за участю прокурора ОСОБА_1.,

засудженого ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2, посилаючись на неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить частково скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий апеляційний розгляд кримінального провадження. Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений вказує на те, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів на підтвердження його винуватості за ч. 3 ст. 185 КК. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що вилучений у нього пістолет ZORAKI MOD-914-S № НОМЕР_3 не є вогнепальною зброєю, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 263 КК. Також засуджений звертає увагу касаційного суду на те, що під час розгляду кримінального провадження було порушено правила підсудності.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4, посилаючись на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постановлені у кримінальному провадженні судові рішення скасувати та призначити новий розгляд. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник вказує на те, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів на підтвердження винуватості його підзахисного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить постановлені у кримінальному провадженні судові рішення змінити, призначити засудженому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК та звільнити від його відбування з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від

26 грудня 2013 року засуджено до покарання у виді позбавлення волі: ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК - на строк 4 роки; за ч. 1 ст. 263 КК - на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_2 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці; ОСОБА_3 - за ч. 3 ст. 185 КК- на строк 4 роки.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області вирок місцевого суду щодо ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 змінено, виключено із його мотивувальної частини обставину, що обтяжує покарання

ОСОБА_3 - рецидив злочинів. В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за те, що вони з лютого по березень 2013 року в м. Чернівцях за попередньою змовою вчинили ряд крадіжок, поєднаних із проникненням у житло, за таких обставин.

26 лютого 2013 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3,

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 за попередньою змовою на автомобілі марки «Тойота Корола» (реєстр. № НОМЕР_1) під керуванням останнього прибули до будинку АДРЕСА_1, де ОСОБА_6 лишився спостерігати за оточуючою обстановкою з тим, щоб по переносним раціям та мобільному телефону повідомити ОСОБА_3 про обстановку поблизу входу до зазначеного будинку з метою уникнення викриття, а ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 пішли у зазначений будинок, де підшукали квартиру № НОМЕР_2 і за допомогою заздалегідь підготовлених предметів, проникли всередину, звідки таємно викрали належне ОСОБА_7 майно на загальну суму 22 771,50 грн.

У такій же спосіб ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 за попередньою змовою, проникнувши до житла, повторно таємно викрали чуже майно:

- 26 лютого 2013 року - з квартири АДРЕСА_1 - належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 6 800 грн;

- 28 лютого 2013 року приблизно о 12.00 год. - із квартири АДРЕСА_4 - належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 24 495 грн; -

01 березня 2013 року приблизно о 10.10 год. - із квартири АДРЕСА_5 - належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 6 232,20 грн;

- 01 березня 2013 року приблизно о 10.30 год. - із квартири АДРЕСА_6 - належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 42 585,17 грн;

- 08 квітня 2013 року приблизно о 15.20 год. - із квартири АДРЕСА_7 - належне ОСОБА_12 майно на загальну суму

19 720 грн.

Крім того, ОСОБА_2 за невстановлених слідством обставин незаконно придбав пістолет марки ZORAKI MOD-914-S № НОМЕР_3, який є вогнепальною збоєю та який зберігав і носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою касаційну скаргу та скаргу захисника ОСОБА_4, а при вирішенні питання щодо касаційної скарги захисника ОСОБА_5 поклався на розсуд суду, думку прокурора про безпідставність доводів касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.

Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК та на які є посилання в касаційній скарзі засуджених, відповідно до вимог

ч. 1 ст. 438 КПК не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Відповідно до ст. 94 КПК оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Касаційний суд при перевірці матеріалів кримінального провадження встановив, що суд дотримався вимог зазначеного закону.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - ч. 3

ст. 185 КК відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, досліджених, належно оцінених судом і детально викладених у вироку.

Цей висновок суду підтверджується даними, що містяться в показаннях: засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які в судовому засіданні частково визнали свою винуватість у вчиненому; свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14; потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 про вчинення крадіжок щодо них, а також свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, залучених в якості понятих під час проведення слідчого експерименту із засудженим ОСОБА_2, які в судовому засіданні показали, що під час цієї слідчої дії засуджений добровільно вказував слідчому на квартири, де скоювалися крадіжки; а також протоколами проведення слідчого експерименту із засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_3, котрі кожен окремо у присутності понятих показували про обставини вчинення ними крадіжок. Крім того, такий висновок місцевого суду підтверджується й даними, що містяться у протоколах пред'явлення речей для впізнання; протоколах огляду місця події; висновках судово-трасологічних експертиз, а також у роздруківках телефонних розмов між засудженими ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно з якими в день та в час вчинення крадіжок засуджені знаходилися за місцем їх скоєння і розмовляли між собою, а також підтверджується іншими доказами, достовірність яких у колегії суддів апеляційного суду під час перевірки його законності сумніву не викликала, з чим погоджується і колегія суддів.

Проаналізувавши всі досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, давши належну оцінку всім доводам засуджених, висунутим ними на свій захист із приводу недоведеності їх вини у вчинені крадіжок, суд обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні шести епізодів таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та правильно кваліфікував їх дії за ч. 3 ст. 185 КК.

Доводи засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, наведені у касаційних скаргах, про відсутність у діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються даними, що містяться у висновку судово-балістичної експертизи від 11 квітня 2014 року № 0539-К. Відповідно до цього висновку вилучений у ОСОБА_2 пістолет марки ZORAKI MOD-914-S № НОМЕР_3 є вогнепальною зброєю (а.к.п. 219-222, т. 2).

Доводи засудженого ОСОБА_2 про те, що під час розгляду кримінального провадження було порушено правила підсудності, колегія суддів вважає неспроможними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, заступник прокурора Чернівецької області постановами від 26 квітня та 23 травня

2013 року визнав підслідність кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 та 09 квітня 2013 року за № 0000553 та № 0000980 відповідно, за слідчим управлінням Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області (а.к.п. 27 та 36, т. 1).

Доводи засудженого ОСОБА_2 про застосування щодо нього під час досудового розслідування недозволених методів слідства, колегія суддів вважає безпідставними.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Чернівецької області від 29 серпня 2014 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000178 від 02 липня 2013 року, через відсутність у діях працівників управління карного розшуку Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК.

Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, зі змінами внесеними апеляційним судом, призначаючи засудженому ОСОБА_3 покарання згідно з указаною нормою закону врахував: характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; дані про його особу, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, злочини вчинив у період непогашеної судимості, фактично був ініціатором їх скоєння, за місцем ув'язнення характеризується позитивно, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом'якшують покарання - часткове визнання своєї вини, часткове відшкодування завданої шкоди, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та непрацюючої дружини, відсутність обставин, які його обтяжують та правильно призначив ОСОБА_3 покарання з його реальним відбуванням у межах санкції статті.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_2, місцевий суд відповідно до ст. 65 КК врахував: характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів; дані про його особу, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, злочини вчинив у період невідбутого покарання, свою вину не визнав, шкоду потерпілим не відшкодував, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд врахував обставини, що пом'якшують покарання засудженого - наявність на утриманні малолітньої дитини, і обставини, що його обтяжують - рецидив злочинів, та правильно призначив ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків з його реальним відбуванням у межах санкції статті.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 покарання, його вид і строк визначено судом правильно, воно є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для пом'якшення не вбачає.

Суд апеляційної інстанцій, перевіряючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, доводи поданих на вирок суду першої інстанції апеляцій засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_2, захисників

ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які аналогічні доводам касаційних скарг, належним чином проаналізував та прийняв відповідне рішення про залишення апеляційних скарг без задоволення, яке є достатньою мірою вмотивоване. Свої висновки, з якими погоджується колегія суддів із цього питання, суд належним чином умотивував.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Отже, при перевірці кримінального провадження в касаційному порядку істотних порушень кримінального процесуального закону, які би перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу, дати правильну юридичну оцінку діям засуджених та були би підставою для скасування чи зміни судових рішень, колегія суддів не встановила.

З огляду на викладене, керуючись статтями 433, 436-438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня

2013 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого

ОСОБА_2, а також захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19