Справа № 11-616/2008 р.
Головуючий у І інстанції Майборода С.М.
Категорія - ст. 121 ч. 1 КК України
Доповідач Зенченко Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Навозенко Л.С.

суддів -
Зенченко Т.С., Мельниченка Ю.В.

з участю прокурора - Лисуна С.І.

засудженого - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
потерпілого ОСОБА_3 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2008
року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець м. Чернігова, українець, громадянин
України, освіта середня спеціальна, не одружений, працюючий електрослюсарем в
Центральних електромережах м. Чернігова, раніше не судимий,

засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь фінансового
відділу 2-ї Чернігівської міської лікарні 917 грн. 90 коп. витрати
за лікування потерпілого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 700 грн. за надання правової допомоги та
2000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Доля речових доказів вирішена у відповідності з вимогами
ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 15 лютого 2008 року, близько 00 годин 30
хвилин, знаходячись поблизу бару в с. Киїнка Чернігівського району по вул. Перемоги, 22 на грунті особистих
неприязних відносин наніс один удар ножем ОСОБА_3, чим спричинив останньому
тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої
половини грудної клітки, ускладненого лівобічним гемо-пневмотораксом, що
відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя
на момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілий ОСОБА_3 подав
апеляцію, в якій вказує, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим в
частині вирішення цивільного позову. Доводи апеляції зводяться до того, що судом до уваги не було прийнято, що йому
ОСОБА_1 наніс удар ножем в область
серця, після отриманого ушкодження була зроблена операція і в після
операційний період він довгий час
відчував фізичну біль, в матеріалах справи є довідка лікувального закладу щодо рекомендації йому лікування в санаторії.
На тілі залишилися великі шрами, що для
нього викликає додаткові психічні
страждання та дискомфорт. Посилаючись на зазначені обставини, потерпілий
просить вирок суду змінити, збільшити розмір моральної шкоди до 10000 гривень
та відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 464 грн. 21 коп.

Засуджений ОСОБА_1 на апеляцію потерпілого ОСОБА_3 подав
свої заперечення. Вказує, що вирок суду є законним та обґрунтованим. Звертає
увагу, що витрати на придбання ліків сплачені потерпілому ще до винесення
вироку, отже матеріальну шкоду він повністю відшкодував. Розмір моральної шкоди
вважає достатнім і змінювати вирок в цій частині підстав немає.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_3, який
підтримав апеляцію, засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 які просять вирок суду залишити без змін, думку
прокурора щодо залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочину за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи
і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені,
належно оцінені судом і детально викладені у вироку.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3. За цим
обвинуваченням суд повно і всебічно перевірив зібрані у справі докази. У вироку
з належною мотивацією наведено достатньо доказів на підтвердження обвинувачення
ОСОБА_1

Дії засудженого відповідно до встановлених фактичних
обставин правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд врахував, що
від заподіяних тілесних ушкоджень йому заподіяно фізичний біль та моральні
страждання, він доклав додаткових зусиль по налагодженню свого устрою життя та
побуту. Суд врахував принцип об'єктивності, справедливості та розумності при
визначенні морального відшкодування, матеріальний стан засудженого.
Засуджений ще до винесення вироку відшкодував потерпілому 5000 гривень у
відшкодування моральної шкоди, що підтверджено розпискою ( а. с. 192 ). Колегія
суддів не може погодитися з доводами апелянта, щодо неправильного визначення розміру моральної
шкоди. Суд першої інстанції, врахувавши всі обставини, прийшов до
законного рішення про стягнення з
засудженого 2000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Безпідставними є доводи апеляції потерпілого
про стягнення з ОСОБА_1 464 грн. 21 коп. у відшкодування матеріальної шкода. Як свідчать матеріали кримінальної справи
засуджений 15 серпня 2008 року сплатив
потерпілому ОСОБА_3 витрати пов'язанні з придбанням ліків на суму 465
гривень. За таких обставин, колегія
суддів приходить до висновку, що матеріальна шкода ОСОБА_3 відшкодована у повному обсязі.

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку в
частині вирішення цивільного позову.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які тягнуть зміну вироку,
перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів

у х
в а л и л а:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2008 року щодо ОСОБА_1 - без
зміни.

Головуючий: Судді: