Справа № 127/4035/14-к
Провадження №11-кп/772/612/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув « 24» червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №

№ 0000010 від 11.01.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, українки, громадянки України, не заміжньої, до затримання не працюючої, з незакінченою вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

захисника-адвоката: ОСОБА_8

обвинуваченої: ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих: ОСОБА_11

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокуратури ОСОБА_12 , та доповненнями до неї заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_13 , апеляційними скаргами адвоката захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_8 , адвоката захисника ОСОБА_11 в інтересах потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від «27» квітня 2015 року, -

В с т а н о в и в :

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.. 119 КК України і їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 115 КК України та виправдано.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 11.01.2014 року в ранішній час знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_14 , де ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та Полубудкіна розпивали спиртні напої, в ході конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_17 , о 06. 45 , взявши у праву руку кухонний ніж, та спричинила ним ОСОБА_18 тілесне ушкодження важливого органу в лівівй ділянці грудної клітини у вигляді проникаючого поранення грудей, від якого ОСОБА_18 помер на місці події.

Відповідно висновку судово медичної експертизи № 38 від 20.02.2014 року у ОСОБА_18 виявлено небезпечне для життя в момент заподіяння тяжке тілесне ушкодження у вигляді ножового , проникаючого поранення грудей з ушкодженням серця.

Смерть ОСОБА_18 настала від ножового проникаючого поранення грудей з ушкодженням серця та верхньої долі лівої легені , яке ускладнилося гострою масивною крововтратою.

В апеляційний скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2015 року у кримінальному провадженні №0000010 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 119 КК України, в зв`язку з неправильним застосування кримінального закону, що виразилось у невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, у зв`язку з чим просить суд ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, а в решті вирок залишити без змін.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги прокурора, заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_13 ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 119 КК України, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що потягнуло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Призначити новий судовий розгляд провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України у суді першої інстанції.

Вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції змінивши правову кваліфікацію кримінального правопорушення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, проте у подальшому в істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, а саме ст.. 373 КПК України, виправдав ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, тобто суд першої інстанції за однією подією злочину щодо однієї особи ухвалив два взаємовиключних рішення про виправдання та про визнання винуватим за одним фактом кримінального правопорушення. Крім того, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, тотожне обвинуваченню, що викладено в обвинувальному акті за ч.1 ст. 115 КК України, але перекваліфікував дії обвинуваченої з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, тобто мотивувальна частина вироку містить істотні суперечності.

Також вказує на те, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 412 КПК України судове слідство 23.06.2014 року проведено без участі потерпілої ОСОБА_9 , яка бажала бути присутньою на даному засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2015 року щодо неї, перекваліфікувати її дії з ст. 119 КК України на ст.118 КК України та призначити покарання у межах санкції даної статті.

Вважає, що вирок суду винесений з істотним порушення вимог кримінально процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи , судом не взято до уваги докази, які б могли істотно вплинути на прийняття правильного рішення. Досудове слідство проведено поверхово і однобічно, що призвело до неправильної кваліфікації її дій. Вказує на те, що вини вона в умисному вбивстві не визнавала. Усилу на позбавлення життя ОСОБА_18 в неї не було, а ніж вона схопила тільки для самооборони, так як ОСОБА_18 кинувся на неї погрожуючи їй фізичною розправою, тому їй стало страшно за своє життя.

В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2015 року, щодо ОСОБА_6 . Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ст.. 118 КК України і призначити їй покарання у межах санкції статті 118 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що органом досудового слідства не встановлені мотив та мета інкримінованого ОСОБА_6 злочину за ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Досудове слідство проведено однобічно, з обвинувальним ухилом, висунуті в своє оправдання доводи обвинуваченої, залишились поза увагою. На її думку не було встановлено механізм нанесення тілесного ушкодження, безпідставно зазначено, що ОСОБА_6 розпивала спиртні напої, так як відповідно до висновку експерта, остання була твереза. Крім того, її підзахисна на досудовому розслідуванні і в суді не визнавала себе винною в умисному вбивстві, умислу в неї на вбивство взагалі не було, і що ніж вона схопила тільки для самозахисту, так як ОСОБА_18 кинувся на неї, погрожуючи їй фізичною розправою, так як неодноразово бив її, коли вони разом проживали.

Захисник адвокат ОСОБА_11 в інтересах потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 119 КК України, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду , неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання на розсуд суду в межах санкції вказаної статті.

Вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції помилково перекваліфіковані дії ОСОБА_6 з ст.. 115 на ст.. 119 КК України, так як вказані висновки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а наведені докази проаналізовані однобічно та не в повному обсязі з залишенням поза увагою суттєвих даних, отриманих в ході допитів учасників та дослідження інших доказів, що можуть істотно вплинути на правильну кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 . Вказує на те, що всі покази свідків на досудовому розслідуванні вказують на те, що ОСОБА_6 діяла не в цілях самооборони, а на позбавлення життя потерпілого, так як потерпілий ОСОБА_17 не спричинив їй жодних тілесних ушкоджень, не був озброєний та навіть не намагався її вдарити. Дані обставини про умисне позбавлення життя потерпілого підтверджуються зібраними матеріали кримінального провадження.

Про те, що ОСОБА_6 діяла усвідомлюючи характер своїх дій і керуючи ними вказує і висновок експерта №38 від 20.02.2014 року. Таким чином, вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідків, не дослідив і не надав належної правової оцінки висновкам судово-медичних експертиз, істотно порушивши вимоги кримінального процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2015 року, яким ОСОБА_6 було визнано невинною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і виправдано та визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, в зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону. Кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В своїй апеляційні скарзі вказує на те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_18 виникла суперечка, яка спровокувала ОСОБА_6 до нанесення удару та умисного позбавлення життя потерпілого, а тому судом першої інстанції дії обвинуваченої хибно кваліфіковані за ст.119 КК України. Крім того, судом першої інстанції грубо порушені її права, як потерпілої , передбачені ст.. 56 КПК України, так як розглянув судове засідання 24.06.2014 року в її відсутність.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, просив її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_6 та в її інтересах адвоката захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи, викладені в своїх апеляційних скаргах в повному обсязі, та заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора, адвоката в інтересах потерпілих та апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в їх інтересах адвоката захисника ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора та апеляційна скарга адвоката захисника ОСОБА_11 підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 підлягає до задоволення в повному обсязі, апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та в її інтересах адвоката захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок щодо ОСОБА_6 апеляційний суд приходить до висновку про те, що районним судом першої існтанції не було дотримано вимог цього процесуального закону.

Згідно положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є:

- невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Саме ці порушення в сукупності є підставою для скасування цього вироку та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне прваопорушення, виним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Так, органами досудового слідства ОСОБА_6 пред`явлено обгрунтоване обвинувачення в тому, що вона вчинила умисне вбивство потерпілого ОСОБА_18 . ЇЇ дії були кваліфіковані за ч.1ст.115 КК України. Своє підтвердження це обвинувачення знайшло в ході судового слідства. Проте, при постановленні вироку щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції вдався до невідповідності висновків, викладених у цьому судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а саме у мотивувальній частиін вироку, зазначив формулювання обвиунвачення, визаного судом доведеним, тотожне обвиунваченню, що викладено в обвинувальному акті за ч.1 ст.115 КК України, разом з цим, у тій же мотивувальній частині вироку суд перекваліфікував дії ОСОБА_6 з ч.1 ст. 115 на ч.1 ст. 119 КК України, але формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 119 КК України у вироку не викладено. Про це слушно зазначив у доповненнях до апеляції прокурор. Його доводи про те, що сформульоване у мотивувальній частині вироку обвинувачення ОСОБА_6 не узгоджується з диспозицією ч.1ст.115 КК України, за якою кваліфіковані її дії, - заслуговують на увагу, що є безумовною підставою для скасування цього вироку місцевого суду з призначенням нового розгляду цього кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунотого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального прваопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції перекваліфікував дії ОСОБА_6 з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, проте в резолютивній частині, виправдав ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, а за ч. 1 ст. 119 КК України визнав винуватою ОСОБА_6 та призначив покарання, тобто суд першої інстанції щодо однієї особи ухвалив два взаємовиключних рішення про виправдання та про визнання винуватою за одним фактом кримінального правопорушення, що є істотним порушенням вимог ст. 373 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове засідання здійснено без потерпілої ОСОБА_9 належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, показання якого мають істотне значення для висновку суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та технічного носія, 23 квітня 2014 року , в порушення вимог ч.3 ст.56 КПК України судове засідання 23.04.2014 року під час якого були були допитані свідки, досліджені інші докази, були проведені без участі потерпілої ОСОБА_9 , але судом не з`ясовано причини неприбуття в судове засідання потерпілої, її заяви про слухання справи без її участі суду не надходило, чим було її позбавлено права брати участь у безпосередній перевірці доказів, що відповідно п.5 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення з подальшим призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції на підставі ч.1 ст.415 КПК України. Дослідження судом доказів за відсутності потерпілої в судовому засіданні, потягло порушення права потерпілої на участь у дослідженні доказів, на підставі яких судом було постановлено вирок, законність якого викликала сумнів у потерпілої

Таким чином при розгляді справи судом допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню і на підставі ч. 1 п. 1 ст. 415 КПК України, коли судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, та направленню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Скасовуючи вирок, апеляційний суд не дає вказівок щодо правильності чи неправильності кваліфікації дій обвинуваченого, не вдається до оцінки доказів, їхньої достовірності і достатності і вважає, що вони повинні бути перевіреними новим складом суду при розгляді справи.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону слід ухвалити законне, обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.404,405, 407, 409, 411, 412, 413, 415, 418, 419, 376, КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката захисника ОСОБА_11 в інтересах потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та в її інтересах адвоката захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід віднсоно ОСОБА_6 залишити попердній утримання під вартою до підготовчого засідання в Вінницькому міському суді Вінницької області, але не більше 60 діб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Згідно з оригіналом: