Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17 липня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь Донецької області, місце проживання якого ніде не зареєстровано, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина, раніше судимого
за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, 22.08.2014 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 3 (три) роки 1 (один) місяць,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 (шістдесят) днів з 21 травня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 09 червня 2015 року вищезазначене рішення слідчого судді залишено без змін.
13 липня 2015 року старший слідчий в ОВС СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком до трьох місяців.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17 липня 2015 року вищезазначене клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на 30 (тридцять) днів до 18 серпня 2015 року в межах строку досудового розслідування.
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та невмотивованим із-за відсутності обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для застосування до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах. Просить суд врахувати його незадовільний стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини та постійного місця проживання, а також зобов`язання з`являтися до органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію в повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

В силу ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів провадження, 22 та 23 травня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, санкції яких визначають покарання у вигляді позбавлення волі від 3 (трьох) до 8 (восьми) років, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких злочинів.
Обираючи підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, скоєних під час його умовно-дострокового звільнення, а тому наявні обґрунтовані ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження тих, у яких він підозрюється, незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків чи іншого перешкоджання кримінальному провадженню.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_7 фактично ніде не зареєстрований, офіційно непрацевлаштований, що свідчить про ризик переховування першого від органів досудового розслідування та/або суду.

Тому твердження підозрюваного про недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними і спростовуються вищевказаними доводами.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що стан здоров`я ОСОБА_7 дозволяє його перебування в умовах слідчого ізолятора.

Посилання апелянта на зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, апеляційний суд також вважає необґрунтованими. Доводи підозрюваного про наявність у нього постійного місця проживання та малолітньої дитини на утриманні, на думку апеляційного суду, не є такими обставинами, які давали б підстави для зміни першому запобіжного заходу на домашній арешт.

Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального та кримінального процесуального законодавства, майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів до 18 серпня 2015 року.
Апеляційний суд погоджується з тим, що прокурором та слідчим доведено, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшилися, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 197, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на 30 (тридцять) днів до 18 серпня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Судді: