АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/3063/13-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/261/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого -адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 04 липня 2014 р., яким

ОСОБА_9 , року народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , -

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Встановила:
Згідно вироку суду, 20 вересня 2012 року біля 10 години ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні продуктового кіоску Софія по вул. Дубенській, 141 А в м. Кременці, схопив двома руками за верхній одяг ОСОБА_11 , з яким перебував у неприязних стосунках, та, застосувавши фізичну силу, витягнув останнього по східцях з кіоску на вулицю і кинув на асфальтобетонне покриття. Коли ОСОБА_11 лежав на спині, ОСОБА_9 почав наносити потерпілому удари обома руками по обличчю. В результаті умисних дій ОСОБА_9 . ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин ділянки правого гомілково-ступневого суглобу, що за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Кременецького району в зміненій апеляційній скарзі, просить вирок Кременецького районного суду від 04 липня 2014 р. скасувати. Вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України є невірною, оскільки вина останнього у навмисному заподіянні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя не доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України. Призначене покарання обвинуваченому є замяким, а тому слід постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, та призначити більш суворе покарання, а саме: у вигляді громадських робіт на 150 годин.

Вважає, що призначене ОСОБА_9 за вироком суду покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України. Мотивує свої доводи тим, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, передбачене санкцією ст.125 КК України, не взяв до уваги те, що обвинувачений своєї вини у вчиненому злочині не визнав, не розкаявся, не відшкодував заподіяної потерпілому шкоди, а також те, що злочин вчинено стосовно особи похилого віку.

Захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_12 у своїй апеляційній скарзі просить вирок Кременецького районного суду скасувати, а справу провадженням закрити. Стверджує, що вирок не відповідає вимогам ст.370 КПК України в частині законності, обґрунтованості і вмотивованості, оскільки винесений на підставі зовсім не зясованих фактів, а саме: згідно висновку експерта №598 від 04 червня 2013 року лише одне тілесне ушкодження за ступенем тяжкості належить до легкого з короткочасним розладом здоровя забій мяких тканин ділянки правого гомілково-ступневого суглобу. Однак ні в ході досудового розслідування, ні в судовому засіданні не встановлено, що обвинувачений наносив удари саме в цю ділянку ноги.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу і просить скасувати вирок суду і засудити обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України вірною, а призначене покарання за мягким, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга заступника прокурора і апеляція захисника обвинуваченого підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Разом з тим, визнаючи винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України суд неповно встановив дійсні обставини події, та у вироку не виклав з достатньою повнотою формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним з зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків злочину.

Так, суд першої інстації, в мотивувальній частині вироку, викладаючи фабулу кримінального правопорушення, зазначив, що обвинуваченим потерпілому також були нанесені множинні удари руками в голову.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 598 від 4 червня 2013 р. спричинені цими діями тілесні ушкодження відносяться до легких. Однак, судом першої інстанції юридичної оцінки цим діям обвинуваченого не дано, чим порушені права потерпілого та право обвинуваченого на захист.

При наведених обставинах, не вдаючись у розгляд питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 та про відповідність призначеного йому покарання, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив обвинувальний вирок з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.

У звязку з наведеним, враховуючи те що, підстав для ухвалення апеляційним судом нового вироку чи закриття провадження у справі немає, колегія суддів вважає за необхідне у даному випадку відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду, за результатами якого провести судовий розгляд кримінального провадження в повному обсязі, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону, дослідити у встановленому порядку всі докази, детально проаналізувавши всі обставини справи, та ретельно перевіривши всі доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, апеляційний суд не вправі вирішувати наперед питання про доведенність чи недоведенність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційних скарг прокурора, захисника - адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги заступника прокурора Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 04 липня 2014 року щодо ОСОБА_9 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Дана ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2