У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

та потерпілих

ОСОБА_2 і ОСОБА_3

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 21 червня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засудженого ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, представника потерпілої ОСОБА_4 на
вирок Апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2006 року, яким
засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Києва, мешканця
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за пунктами 4, 7 ч. 2 ст.
115 КК України на 12 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 6800 гривень 50 копійок на
відшкодування матеріальної шкоди и 150000 гривень - моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні злочину за таких
обставин.

21 грудня 2006 року приблизно о 2 годині між приміщенням бару ПП ОСОБА_5,
що розташований по АДРЕСА_2, і Демидівської спеціалізованою школою
невстановлені слідством особи безпричинно побили ОСОБА_1, заподіяли йому
фізичний біль.

Після цього ОСОБА_1 разом з матір'ю повернувся до квартири, в якою постійно
проживав. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, будучи в збудженому
стані, переповнений ненавистю до осіб, які його побили, у період часу між
другою та четвертою годинами ночі ОСОБА_1 вирішив помститися цим особам. Взявши
вдома на кухні ножа господарського призначення, він прийшов до приміщення бару
ПП ОСОБА_5 і підійшов до автомобілю марки „Мерседес-Бенц”, де розпочав розмову
з ОСОБА_6, який знаходився в автомобілю і був у стані алкогольного сп'яніння.

Під час спілкування ОСОБА_1 безпричинно, із хуліганських спонукань, умисно,
з метою вбивства з особливою жорстокістю став завдавати ОСОБА_6, який сидів на
сидінні водія, численні удари руками і ногами в життєво важливі органи, у тому
числі два удари ногою по голові. Після того, як потерпілий вийшов із автомобіля
і став між вказаним автомобілем та стіною бару, ОСОБА_1 підбіг до нього і продовжив завдавати удари руками і ногами в голову та
тулуб, а потім завдав 50 ударів ножем по тілу.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці події.

У касаційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_1 просить вирок
щодо нього скасувати як незаконний, постановити виправдувальний вирок у зв'язку
із відсутністю складу злочину в його діях.
Мотивує тим, що досудове слідство
було проведено з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, це вплинуло на повноту судового
слідства.

Вказує, що його допит не завжди проходив за участю захисника, явку з
повинною і показання про свою причетність до вчинення вбивства ОСОБА_6 він
давав у зв'язку із застосування до нього незаконних методів слідства. Також
зазначає, що не було перевірено версії вчинення злочину іншими особами;

- потерпіла ОСОБА_2 вважає, що вирок не відповідає фактичним обставинам
вчинення злочину, просить вирок скасувати, справу направити на додатково
розслідування, крім того зазначає, що судом неправильно вирішено цивільний
позов: він підлягав стягненню з матері засудженого;

- представник потерпілої ОСОБА_4 також просить вирок скасувати, справу
направити на додатково розслідування, зазначаючи, що під час розслідування та
розгляду справи не було встановлено місто вчинення злочину, всіх осіб,
причетних до вбивства ОСОБА_6

У запереченнях на касаційні скарги:

- потерпіла ОСОБА_2 вважає, що скарга засудженого ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню;

- засуджений ОСОБА_1 вважає, що скарга потерпілої та її представника є
необґрунтованими.

Заслухавши доповідача,
потерпілу ОСОБА_2, яка підтримала свою скаргу, потерпілого ОСОБА_7, який просив
вирок скасувати, а справу направити на досудове слідство, думку прокурора про
безпідставність доводів касаційних скарг та
законність і обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не
підлягають з таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у злочину, вчиненому за викладених у
вироку обставин, доведено об'єктивними доказами, які зібрано у передбаченому
законом порядку і належним чином оцінених судом.

Доводи засудженого про відсутність доказів його винуватості у вчиненні
злочину є
необґрунтованими.

Так, неодноразово допитаний на
досудовому слідстві за участю захисника ОСОБА_1 давав розгорнуті показання стосовно обставин вчинення вбивства ОСОБА_6 Зокрема, стверджував, що ніж, яким він
завдавав удари потерпілому, узяв вдома на кухні після вчинення злочину приніс
до дому. Пояснював, що спочатку завдав удари ОСОБА_6 ногою по голові, коли той
сидів у автомобілі, а потім - біля автомобіля, оскільки потерпілий виліз із
автомашини. Між стіною бару і автомобілем він продовжив завдавати удари ножем
потерпілому.

Свої показання про обставини та мотиви вбивства ОСОБА_6 ОСОБА_1 підтвердив
при відтворені обстановки та обставин події, показав при цьому місце та
обставини, за яких було вчинено злочини, у тому числі спосіб, яким позбавляв
життя потерпілого та механізм заподіяння йому ножових поранень.

У судовому засіданні засуджений пояснював, що писав явку з повинною добровільно, давав показання про вчинення ним
убивства ОСОБА_6, оскільки припускав,
що міг скоїти ці дії.

Суд обґрунтовано визнав достовірними
показання ОСОБА_1 про обставини вчинення злочину, тому що вони
об'єктивно узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_1 про те, що син у її
присутності написав явку з повинною, пояснював, як ножем завдавав удари
потерпілому, свідка ОСОБА_8, що брат ОСОБА_1зізнавався йому в вчинені вбивства,
але не пам'ятав кількості завданих ударів ОСОБА_6, з даними, встановленими під
час огляду місця та що містяться у відповідному протоколі, висновках
судово-медичних, медико-криміналістичних експертиз.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_6 настала від
численних проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки, заочеревинного
простору та черевної порожнини, з ушкодженням тканини легенів, ушкодженням
діафрагми, печінки, нирок, що супроводжувалось двостороннім пневмотораксом та
крововиливом в черевну порожнину.

Характер тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, їх кількість,
локалізація, знаряддя злочину, яким вони були завдані, свідчать про те, що
намір ОСОБА_1 було спрямовано саме на умисно позбавлення життя потерпілого.

Із висновків медико-криміналістичної експертизи слідує, що виявлені на
трупі ОСОБА_6 тілесні ушкодження та пошкодження на одязі потерпілого могли
утворитися внаслідок багаторазової дії вилученими у засудженого ножів.

Доводи засудженого, потерпілої ОСОБА_2 та її представника про неповноту судового слідства є
необґрунтованими. Відповідно до вимог ст. 16-1 КПК України суд створив
необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов'язків і
здійснення наданих їм прав, у судовому засіданні було досліджено всі представлені докази, ретельно
перевірено доводи про причетність інших
осіб до вбивства ОСОБА_6 та неправильного не встановлення місця вчинення
злочину.

Рішення суду з цих питань
мотивовано.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на порушення його прав на захист, а також
застосування щодо нього незаконних методів слідства, то при перевірці вказані
доводи не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що суд дав належну оцінку зібраним у справі та
дослідженим у судовому засіданні доказам у їх сукупності, правильно встановив
фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність
винності ОСОБА_1 в умисному вбивстві з хуліганських мотивів з особливою
жорстокістю.

Його дії за пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України,
з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, та
обставин, що пом'якшують покарання. Колегія суддів вважає, що призначене
засудженому покарання є необхідним й достатнім. Підстав для його пом'якшення
немає.

Цивільний позов вирішено відповідно до вимог ЦК України.

Порушень норм
кримінально-процесуального закону, що тягли б за собою зміну чи
скасування вироку, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, представника
потерпілої ОСОБА_4 залишити без задоволення, вирок Апеляційного суду
Київської області від 15 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

К.Т. Кравченко Г.В.
Канигіна Б.М. Пошва