Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №1-136/11
№ 1/2507/4299/11
Вирок

Іменем України

"27" грудня 2011 р.

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого судді -Головченко М.М.

при секретарі Жегет Л.Г.

за участю прокурора Бабір С.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Ічня вул. Комсомольська, 27, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, не працюючої, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ст.. 191 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_2 працюючи згідно наказу № 70-к від 9.10.2007року продавцем магазину ПОСП «Жадьківське» м. Ічня і будучи матеріально відповідальною особою в період з 26.11.2009року по 15.12.2010року допустила розтрату товарно-матеріальних цінностей , які були їй ввірені для реалізації населенню на загальну суму 43451грн. 72коп.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому обвинуваченні не визнала повністю і показала, що за весь час роботи в магазині ПОСП «Жадьківське» реалізацією товарних цінностей займалася лише вона особисто і з нею був заключний договір про повну матеріальну відповідальність. Декілька разів, коли хворіла її підміняла мати. Прийом товару здійснювала особисто. За період її роботи в магазині було три ревізії, в ході проведення другої ревізії було виявлено нестачу на суму близько 25грн., яку відразу погасила. Під час третьої ревізії була виявлена нестача товаро-матеріальних цінностей на велику суму з якою не погоджується, а тому акт ревізії не підписувала, вважає, що сума нестачі могла виникнути, але в розмірі тільки 2000грн. Не заперечує, що під час роботи в магазині завищувала вартість окремих товарів, однак робила це з метою списання порченого товару, оскільки порчений товар в магазині не списується. Нею велася одна загальна каса по готівкових коштах, які отримувала в результаті реалізації продукції, товар надходив офіційно по накладним і за нього розраховувалась бухгалтерія. Кожен четвер до магазину товарознавцем ОСОБА_3 завозився не облікований товар і за нього остання розраховувалась грошовими коштами, які брала із загальної каси. Особисто готівкові кошти до каси підприємства не здавала, готівкову виручку, яка була в магазині передавала ОСОБА_3, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Вважає, що з каси підприємства їй повинні компенсувати вартість не облікованого товару і в його рахунок з працівників підприємства вираховувались грошові кошти із заробітної плати за покупку товару. На її думку саме по цій причині виникла недостача на велику суму, а тому не визнає і заявлений до неї цивільний позов. Ніяких розписок від ОСОБА_3 за передачу готівки вона не брала. Однак вина підсудної ОСОБА_2 в інкримінованому злочині доведена в судовому засіданні слідуючими доказами.

Показами свідка ОСОБА_3, яка показала, що в ПОСП «Жадьківське» на посаді товарознавця працює з серпня 2006року. До її обовязків входить завезення товарів до всіх магазинів, які належать підприємству, оформлення та продовження строку дії ліцензій, касових апаратів. Їй відомо, що підсудна ОСОБА_2 працювала продавцем в магазині, розташованому на території господарства і в грудні 2010року в даному магазині було проведено ревізію товаро-матеріальних цінностей в ході якої виявлено недостачу товарів на суму близько 40тис. грн.. Переглядаючи опис залишку товарів в магазині вона виявила , що ціни на деякі категорії товарів були завищені, а тому реалізовувались ОСОБА_2 за самовільно завищеними цінами. Товар, який завозився до магазину суворо обліковувався по накладним, один примірник якої підписується продавцем та повертається водію, а інший залишався в продавця. В кінці кожного місяця накладні продавцем ОСОБА_2 передавались до бухгалтерії господарства для звіту. Товар до магазину вона завозила тільки по накладним, не облікованого товару вона не завозила. Кошти у якості виручки за реалізований товар ОСОБА_2 жодного разу їй не віддавала.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допитані в судовому засіданні показали, що згідно наказу директора господарства в грудні 2010року проводили ревізію товаро-матеріальних цінностей в магазині, де продавцем працювала ОСОБА_2. Остання сама називала ціни на всю продукцію, яка знаходилась в магазині, а ОСОБА_6 заносила їх в опис залишку товару із зазначенням кількості одиниць товару. Під час проведення інвентаризації жодні документи не бралися до уваги, а проводилась зі слів продавця ОСОБА_2. Коли прибула товарознавець ОСОБА_3, то в присутності продавця було проведено звірку цін згідно накладних та складено новий опис із зазначенням цих сум і внаслідок чого було виведено остаточну суму недостачі більше 43 тис. грн.. Від підпису в акті ревізії прдавець ОСОБА_2 відмовилась. ОСОБА_6 показала, що звіти від продавця ОСОБА_2 вона приймала особисто кожної декади місяця, звіти завжди були заповнені її почерком, а також підписані. До звітів ОСОБА_2 прикріплювала товарні накладні по яким товар завозився до магазину.

Свідок ОСОБА_8 показала, що на підприємстві працює касиром, особисто товари у магазині за готівку не купувала, а брала товар в рахунок заробітної плати. Готівкові кошти до каси підприємства на протязі трьох років продавцем магазину ОСОБА_2 не вносила. Гроші до каси також не вносилися і товарознавцем підприємства ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 допитані в судовому засіданні показали, що в магазині в якому продавцем працювала ОСОБА_2 брали товар в рахунок паю та рахунок заробітної плати і їх обурювали ціни на товари, які були вищі за ціни в інших магазинах підприємства. А свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказали, що також купляли товар і за готівкові кошти і дуже часто продавець магазину їх обраховувала.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_15 показали, що неодноразово допомагали ОСОБА_2 розвантажувати товар різного асортименту в магазині на території ПОСП «Жадьківське», де остання працювала продавцем. З приводу наявності супровідних документів на даний товар та його облік їм нічого не відомо. Крім того свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що декілька разів бачили, як ОСОБА_2 передавала готівкові кошти товарознавцю господарства ОСОБА_3, а в яких сумах передавала гроші їм нічого не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 показав, що ним проводилась позапланова виїзна ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності ПОСП «Жадьківське» за період з 26.11.2009року по 15.12.2010року. Отримання товару по магазину, де продавцем працювала підсудна було підтверджено накладними на їх отримання. Реалізація товарів підтверджено списками осіб, які брали товар в рахунок оплати праці чи в рахунок оплати за паї. Результати інвентаризації проведеної комісією господарства повністю підтвердилися матеріалами ревізії. Ревізією встановлено, що на протязі перебування ОСОБА_2 на посаді продавця магазину готівкові кошти нею у касу не здавалися. Ревізія проводилася по щодекадним звітам та накладним доданих до них. На усі товари, що були включені до звітів наявності долучені накладні. Проведеною ним ревізією встановлено нестачу товарів на суму 43451грн.72коп., яка допущена з вини продавця підсудної по справі.

Директор ПОСП «Жадьківське» ОСОБА_17, допитаний в якості свідка показав, що під час проведення ревізії в магазині, де продавцем працювала ОСОБА_2 була встановлена на суму більше 43тис.грн., після чого на неї почали поступати скарги. Особисто він готівкою за придбання товарів у вказаному магазині не розраховувався. Кому ОСОБА_2 передавала готівку від реалізації продукції, а також стосовно ненадходження грошових коштів до каси підприємства йому нічого не відомо. Припускає, що певні види товарів могли передаватись до магазину де працювала підсудна з інших магазинів. Відвідував магазин один раз на тиждень і скарг від продавця та працівників господарства не було.

Представник цивільного позивача ОСОБА_18 пояснив, що повністю підтримує позовну заяву предявлену керівництвом підприємства та просить суд стягнути з підсудної грошові кошти, які вона розтратила перебуваючи на посаді продавця магазину. Також пояснив, що він особисто купував товари в магазині як в рахунок заробітної плати, а також розраховувався і готівкою.

Доказами вини підсудної ОСОБА_2 також є:

-акт ревізії від 15 грудня 2010року (а.с.120) із якого вбачається, що в магазині ПОСП «Жадьківське», де продавцем працювала ОСОБА_2 встановлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 43451грн.72коп.;

-договір про повну матеріальну відповідальність від 2.10.2007року (а.с.115) згідно якого підсудна ОСОБА_2 прийняла повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених цінностей;

-акт позапланової виїзної ревізії від 25 березня 2011року по перевірці окремих питань фінансово-господарської діяльності ПОСП «Жадьківське» (а.с.17-24) за період з 26.11.2009року по 15.12.2010року із якого вбачається, що отримання товару по магазину підтверджується накладними на їх отримання, реалізація товарів підтверджується списками осіб, які брали товар в рахунок оплати праці та в рахунок оплати за паї;

-висновок судово-економічної експертизи від 5.08.2011року (а.с.105-112) згідно якої нестача товарно-матеріальних цінностей у магазині ПОСП «Жадьківське» в розмірі 43451,72грн., що вказана в акті ревізії від 15.12.2010року, документально підтверджується;

-згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 12.04.2011року підексперта ОСОБА_2 психічних розладів, які відносяться до юридичного критерію неосудності не виявляє. В період часу до якого відносяться інкриміновані їй діяння знаходилася в стані, коли могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина підсудної ОСОБА_2 в розтраті чужого майна, яке було їй ввірено і її дії суд кваліфікує за ст.. 191ч.1 КК України. Покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони бачили як декілька разів підсудна ОСОБА_2 передавала грошову виручку товарознавцю ОСОБА_3 суд до уваги не приймає, оскільки даний факт, крім показів свідків іншими доказами і матеріалами справи не підтверджується.

При виборі виду і міри покарання підсудній суд враховує, що вона раніше не судима, вину не визнала, за місцем проживання характеризуються з позитивної сторони, має постійне місце проживання, а тому їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з обслуговуванням матеріальних цінностей в межах санкції ст.. 191ч.1 КК України.

Враховуючи особу винної та інші обставини справи суд приходить до висновку, що виправлення підсудної можливе без реального відбуття нею покарання, а тому на підставі ст.. 75 КК України необхідно звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного їй покарання з іспитовим строком один рік. Покласти на осуджену обовязки, передбачені ст.. 76п.п.2,3 КК України.

Цивільний позов ПОСП «Жадьківське» задовільнити в повному обсязі.

Стягнути з підсудної ОСОБА_2 судові витрати за проведення судово-економічної експертизи в розмірі 6563грн.20коп.

Речові докази залишити в матеріалах кримінальної справи.

Керуючись ст..ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст..191 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з розпорядженням матеріальними цінностями строком на один рік. На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з іспитовим строком один рік, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст..76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_2 слідуючі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу осудженій ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Цивільний позов ПОСП «Жадьківське» задовільнити.

Стягнути з осудженої ОСОБА_2 на користь ПОСП «Жадьківське» суму нестачі в розмірі 43451 (сорок тири тисячі чотириста пятдесят одна)грн. 72 коп.

Стягнення з засудженої ОСОБА_2 судових витрат за проведення судово-економічної експертизи в розмірі 6563грн. 20коп. не проводити в звязку з проплатою.

Речові докази залишити в матеріалах кримінальної справи.

На вирок на протязі 15 діб може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд.

Суддя М. М. Головченко