У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Коротких О.А., Пекного С.Д.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 25 вересня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Полтавської області на вирок
Шишацького районного суду Полтавської області від 22 січня 2007 року.

Вироком Шишацького районного суду
Полтавської області від 22 січня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у
розмірі 850 грн.

В апеляційному порядку справа не
розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за
незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних
засобів за обставин, викладених у вироку.

У касаційному поданні заступника
прокурора порушено питання про скасування вироку та закриття кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України з посиланням на те, що
суд неправильно застосував кримінальний закон, оскільки до закінчення судового
слідства ОСОБА_1 розпочав лікування від наркоманії.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважав
подання таким, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне
подання прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка
добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від
наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені
ч. 1 ст. 309 КК України. Таким чином, передумовою звільнення особи від
кримінальної відповідальності є вчинення нею злочину, передбаченого ч. 1 ст.
309 КК України, а підставою те, що така особа добровільно звернулася до
лікувального закладу і почала лікування саме від наркоманії. При цьому
особа має страждати на «наркоманію» і такий діагноз їй має бути встановленій у
визначеному законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, у встановленому
законом порядку ОСОБА_1 хворим на наркоманію не визнавався, хоча відповідну
медичну комісію пройшов під час досудового слідства (а.с. 33). Згідно довідки,
що є у матеріалах справи, він має лише поведінкові розлади внаслідок вживання
препаратів коноплі (а.с. 60). При цьому, такий діагноз ОСОБА_1 встановив лікар,
який був членом комісії, що не виявила у нього «хронічного алкоголізму» або
«наркоманії». Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 не страждає на наркоманію, а тому
доводи прокурора про неправильне застосування до нього кримінального закону,
колегія суддів визнає такими, що суперечать ч. 4 ст. 309 КК України.

Оскільки підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_1 немає, касаційне
подання прокурора як необгрунтоване підлягає залишенню без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Полтавської області залишити без
задоволення, а вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 22 січня
2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Коротких О.А. Пекний С.Д.