Справа № 1003/7786/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/10/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 29.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційними скаргами засуджених на ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2014 року, якими замінено міру покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2012 року у вигляді штрафу на позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
12.11.2014 року, за результатами розгляду кримінальної справи, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ухвалами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, було замінено покарання, за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2012 року, у вигляді штрафу на позбавлення волі: ОСОБА_7 на один рік та ОСОБА_6 на один рік вісім місяців.

В апеляції засуджена ОСОБА_6 , просить ухвалу суду змінити та надати їй розстрочку для виплати штрафу у сумі 84700 грн., певними частинами строком на 3 місяці.

Вважає, що таке рішення суду є несправедливим щодо неї, так як вона всіляко намагалась сплатити штраф, проте не мала можливості добре заробляти у зв`язку з обмеженнями за вироком суду. Зазначає, що у разі відстрочення платежу вона запозичить грошові кошти у своїх родичів.

В апеляції засуджений ОСОБА_7 , просить ухвалу суду змінити та надати йому розстрочку для виплати штрафу у сумі 50000 грн., певними частинами строком на 3 місяці.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою, так як за відведений час для сплати штрафу він не мав змоги його сплатити, тому що він не працює, є пенсіонером та інвалідом 3 групи. Також вказує, що він звертався до суду з клопотанням про заміну штрафу на громадські роботи, проте йому було відмовлено, при цьому він ще до цього часу не розрахувався зі своїми боргами.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 19.12.2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 191, 69, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 366, 70, 72 КК України на 5-ть років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з здійсненням бухгалтерського обліку та обліку товаро-матеріальних цінностей строком на три роки, штрафу в розмірі 85000 грн., який підлягає виконанню самостійно, кожного. На підставі ст. 75 КК України засуджених звільнено від відбування основної міри покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 19.02.2013 року, згідно заяви ОСОБА_7 сплату штрафу в сумі 85000 грн. було розстрочено строком на один рік. ОСОБА_7 добровільно сплатив протягом року 35000 грн. штрафу, останній платіж 18.02.2014 року в сумі 32200 грн.
Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 20.02.2013 року, згідно заяви ОСОБА_6 , сплату штрафу в сумі 85000 грн. було розстрочено строком на один рік. ОСОБА_6 добровільно сплатила протягом року 300 грн. штрафу, останній платіж 13.02.2014 року в сумі 100 грн.
Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 повністю погасив заборгованість за штрафом у розмірі 50 000 гривень, що підтверджується оригіналами квитанцій наданими останнім. В свою чергу засуджена ОСОБА_6 подала до суду квитанцію, згідно якої вона, крім іншого, сплатила ще 700 гривень в рахунок заборгованості за штрафом.
Відповідно до вимог ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд, замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах: від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину, від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості.. Якщо під час розрахунку строку позбавлення волі цей строк становить більше встановлених цією частиною статті меж, суд замінює покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений для злочину відповідної тяжкості.
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 засуджені за вчинення злочину середньої тяжкості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, гарантією, що закріплена п. 1 статті 6 Конвенції є незалежність та безсторонність судової влади. Слід зазначити, що Європейським судом у багатьох справах було визначено принципи, за якими суд можна визначити як безсторонній.

Зокрема, у справі „Pullar v. United Kingdom" Суд вказав, що судова практика передбачає два критерії для встановлення безсторонності суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції. По-перше, потрібно встановити, що суд був суб`єктивно безсторонній, тобто жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість. Особиста безсторонність презюмується доти, доки не буде доведено інше. По-друге, суд повинен бути об`єктивно безсторонній, тобто передбачається існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього".

Оскаржувані ухвали вищевказаним положенням закону не відповідають. Так, розглядаючи питання про заміну покарання засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за власною ініціативою, суд порушив право засуджених на справедливий та безсторонній суд.

За таких обставин ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2014 року підлягають скасуванню, а провадження закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України (1960р.) колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про заміну покарання скасувати, а провадження по справі закрити.

Головуючий
Судді