Справа №11а-412
Категорія ст. 185 ч.3 КК
УХВАЛА

ІMEНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого -
Міщенко О.А. Суддів - Баглика С.П.,
ОСОБА_5 З участю прокурора - Філіпюка Ю.С.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Рівному кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката ОСОБА_2 на вирок Острозького районного суду від 22 травня 2007
року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Мощаниця, Острозького
району Рівненської області, українець, громадянин України , учень 10-го класу
Острозької загальноосвітньої спеціальної школи - інтернату для розумово
відсталих дітей, проживаючий в АДРЕСА_1, судимого 23 березня 2006 року
Острозьким районним судом за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення
волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з
однорічним іспитовим строком. 08 листопада 2006 року Шепетівським міськрайонним
судом за ч.1 ст.162 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України на 32 години
громадських робіт, у відповідності зі ст.ст. 71, 72 КК України призначено
покарання три роки чотири дні позбавлення волі, з іспитовим строком один рік
шість місяців.

засуджений за
ч.3 ст.185 КК України на три роки один місяць позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім
вироком і остаточна міра покарання призначити три роки три місяці позбавлення
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
1019 грн. матеріальної шкоди, 400 грн. моральної шкоди, 500 грн. на
відшкодування витрат за правову допомогу, на користь Тарасюка Я.Я. 480 грн.
матеріальної шкоди, 400 моральної шкоди, на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Меридіан" - 627 грн. 28 коп.

Судом вирішено
питання стосовно речових доказів.

ОСОБА_1
визнаний винним і засуджений за те, що 29 грудня 2006 року , в період з 01 до
02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проник в магазин
"Мередіан" , що розташований в м. Острозі Рівненської області, звідки
викрав товарів, грошей на суму 4879 грн., належних ОСОБА_3, товарів на суму 695
грн., належних ОСОБА_4 та гроші в сумі 11 грн. 43 коп., належні ТзОВ "
Мередіан" м.Острога, а всього викрав чужого майна на суму 5585 грн. 43
коп.

В поданій на
вирок суду апеляції:

засуджений
ОСОБА_1 зазначає, що суд при призначені покарання не врахував, що він злочин
вчинив у неповнолітньому віці, у вчиненому щиро розкаявся , його стан здоров'я.

Просить
вирок суду змінити, застосувавши ст. 69 КК України , на підставі ст. 104 КК
України , звільнити від відбутті покарання з випробуванням.

В
апеляції адвокат ОСОБА_2
не заперечуючи вини та кваліфікації дій засудженого ОСОБА_1 зазначає, що
суд при призначенні покарання не врахував, що ОСОБА_1 є неповнолітнім,
розумово-відсталим.

Просить
вирок суду змінити, застосувавши ст. 75 КК України та направити на лікування в
Острозьку психіатричну лікарню.

Заслухавши
доповідача Горщарук Г.О., пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою
апеляцію, міркування прокурора Філіпюка Ю.С. про залишення вироку суду

без зміни, а
апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Винуватість
ОСОБА_1 у вчинені крадіжки установлена сукіпність зібраних у справі доказів ,
яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Дії
ОСОБА_1 за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, що не оспорюються в
апеляціях.

Що
стосується міри покарання, то при її призначенні суд врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_1, який раніше притягався до
кримінальної відповідальності. Обставини, що пом'якшують покарання - щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих
збитків, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Суд
вірно визнав обставиною яка обтяжує покарання - перебування ОСОБА_1 у стані
алкогольного сп'яніння, оскільки засуджений в ході досудового і судового
слідства стверджував, що 29 грудня 2006 року розпивав спиртні напої.

Із
показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що 29 грудня 2006 року, ОСОБА_1
розпивав спиртні напої.

Згідно
акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи
ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованого йому діяння психічним захворюванням,
яке позбавило би його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними не
страждав.

Такі
риси ОСОБА_1 як емоційна нестійкість, незрілість позиції, примітивність
ціннісної орієнтації, знижений рівень контролю над емоціями, схильність до
потакання власним слабкостям та егоцентричним потребам, могли появлятись під
час скоєння злочину в імпульсивній, непродуманій поведінці. Однак вікові,
індивідуально - психологічні особливості особистості та рівень інтелектуального
розвитку ОСОБА_1 не позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх
дій та керувати.

ОСОБА_1
страждає легкою розумовою відсталістю, з приводу чого в застосуванні примусових
заходів медичного характеру не потребує (а.с. 68-71) .

Суд обрав
ОСОБА_1 міру покарання правильно.

Підстав для
застосування ст.ст. 69, 92, 93,104 КК України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок
Острозького районного суду від 22 травня 2007 року стосовно ОСОБА_1 залишити
без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 - без
задоволення.