Справа № 11-
1042007 р. Головуючий
у 1 інстанції - Карнаух А.С.
Категорія - ст. 368 ч. 2 КК України. Доповідач - Демченко
В И Р О К

Іменем України

13
березня 2008 р.

Апеляційний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді - Демченка О.В.

суддів - Козака В.І., Салая Г.А.,

при секретарі Глюк Н.М.,

з участю прокурора - Басюка С.О.,

адвоката - ОСОБА_2.,

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями: прокурора Чернігівського району та засудженого ОСОБА_1 на
вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 3 грудня 2007
року,-

в с т а н о в и в :

Вказаним вироком суду ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець села Козероги
Чернігівського району Чернігівської області, українець, громадянин
України, з вищою освітою, одружений, працюючий Пакульським сільським
головою Чернігівського району, мешканець АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не
судимий,-

засуджений: за ст. 368 ч. 2 КК України до п'яти
років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від основного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на три роки. З нього ж стягнуто судові
витрати в сумі 377 грн. 85 коп.

За
вирком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що 29 травня 2007
року в денний час він, обіймаючи посаду
Пакульського сільського голови, будучи службовою особою, яка займає
відповідальне становище, в своєму службовому кабінеті отримав від ОСОБА_3 хабар в сумі 1000 доларів США, що за курсом
НБУ складає 5050 грн.

Не погоджуючись з даним вироком, прокурор Чернігівського району, який
затвердив обвинувальний висновок і підтримував обвинувачення в суді першої
інстанції, подав на нього апеляцію, в якій, не спростовуючи фактично
встановлених судом обставин справи, правильності кваліфікації дій засудженого,
просить вирок відносно нього скасувати у зв'язку з м'якістю призначеного
покарання і постановити вирок апеляційним судом, призначивши ОСОБА_1 більш
суворе покарання. Апеляція мотивована тим, що злочин було скоєно в сфері
службової діяльності, особою, яка займає відповідальне становище, а під час
судового розгляду справи ОСОБА_1. намагався затягнути її розгляд.

Адвокат
ОСОБА_2., діючи в інтересах засудженого ОСОБА_1, також подав апеляцію на вирок,
в якій поставив питання про скасування вироку як незаконного та закриття справи
у зв'язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 в скоєному злочині. Апеляція мотивована
тим, що на думку її автора, усі докази
обвинувачення було отримано незаконним шляхом, розслідування справи проведене однобічно,
неповно, упереджено.

Апеляційним
судом було проведене часткове судове слідство, в ході якого допитаний
засуджений та досліджені матеріали справи і встановлено наступне:

29 травня 2007 року в денний час
ОСОБА_1, обіймаючи посаду Пакульського сільського голови, будучи службовою
особою, яка займає відповідальне становище, в своєму службовому кабінеті
отримав від ОСОБА_3 хабар в сумі 1000
доларів США, що за курсом НБУ складає 5050 грн.
за сприяння прийняття рішення на
користь останнього щодо купівлі недобудованої будівлі - лазні, розташованої на
території Пакульської сільради та
виділення 0,25 га землі для її обслуговування.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1. не визнав себе винним по пред'явленому
йому звинуваченню, просив задовольнити його апеляцію і заперечував проти
апеляції прокурора. Суду пояснив, що на прохання ОСОБА_3 показав йому
недобудоване приміщення лазні в селі Пакуль, яке той хотів придбати для
відкриття там кафе. До Пакульської сільської ради надійшли відповідні заяви про дачу дозволу на
придбання недобудованого приміщення лазні й оренду земельної ділянки. Ці заяви
були предметом розгляду на сесії
сільської Ради і питання про продаж цього об'єкту було вирішено на користь
ОСОБА_3. Останній, прибувши в село Пакуль 29 травня 2007 року, отримав копію
рішення сільської Ради. Залишившись наодинці з ОСОБА_1, він непомітно для нього в його службовому кабінеті поклав на в
газету, яка лежала на столі, 1000 доларів США. Ці гроші були виявлені
працівниками міліції, які зайшли в його кабінет. Ніяких пропозицій ОСОБА_3 щодо
дачі хабара ОСОБА_1 не висловлював і вважає дії
правоохоронних органів провокацією хабара. Він пояснив, що здогадавшись
про можливість таємного підкладення грошей у свій робочий кабінет, намагався
зупинити ОСОБА_3, але не встиг.

Вислухавши
в судовому засіданні засудженого та дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд дійшов висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляція
засудженого задоволенню не підлягає. Таке рішення суд ґрунтує наступним.

Висновок
місцевого суду про винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині підтверджена низкою доказів, яким суд дав
вірної правової оцінки.

Так,
29 травня 2007 року ОСОБА_3. звернувся до правоохоронних органів з заявою про
незаконні дії ОСОБА_1 , який пропонував дати йому хабар. (т.1 а.с. 4). В ході
проведення оперативно-розшукових заходів були підготовлені грошові кошти,
призначені для вручення ОСОБА_1 (т.1 а.с. 6). Вручення цих коштів йому було
зафіксовано в ході огляду місця події від 29 травня 2007 року, в ході якої з
робочого столу ОСОБА_1 було вилучено 1000 доларів США. При цьому ОСОБА_1. давав пояснення, що їх
туди поклав невідомий чоловік невідомо за що. (т.1 а.с. 7-зв). Номери вилучених
грошових купюр співпадають з номерами, зазначеними у протоколі огляду їх від 29
травня 2007 року (т.1 а.с.6). При люмінесцентному освітленні їх на купюрах читається слово „Хабар”.

Допитаний
в суді першої інстанції ОСОБА_3. дав прямі покази про обставини отримання
хабара ОСОБА_1 При цьому він наполягав на
тому, що мав намір придбати об'єкт нерухомості в с. Пакуль і за сприяння
в цьому Пакульський сільський голова
ОСОБА_1. попросив хабара. ОСОБА_3. дав йому хабар за обставин, вказаних в
обвинуваченні. Як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні свідок
наполягав на тому, що гроші, передані ним ОСОБА_1 є хабар і ОСОБА_1. бачив
передачу цих грошей та не заперечував проти таких дій ОСОБА_3.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини звернення ОСОБА_3 до
правоохоронних органів з заявою про хабар, вказала, що 1000 доларів США, дані в
якості хабара, були позичені нею ОСОБА_3.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання щодо отримання ОСОБА_3 рішення Пакульської сільської Ради про продаж
йому об'єкта нерухомості. При цьому вона не підтвердила намагання ОСОБА_1а
зупинити хабародавця ОСОБА_3 після дачі
хабара.

Згідно
висновку хімічної експертизи № 502 від 4 червня 2007 року, на 10 грошових
купюрах по 100 доларів США, вилучених в кабінеті ОСОБА_1, на ватному тампоні зі
змивами з рук ОСОБА_1, є нашарування
спеціальних люмінесцентних речовин (люмінофорів), подібних між собою та
контрольним зразком. (т.1 а.с. 45).

Допитана
під час досудового слідства ОСОБА_6.
дала покази про те, що була присутня понятою при проведенні огляду кабінету ОСОБА_1 - Пакульського сільського
голови 29 травня 2007 року. При проведенні огляду ОСОБА_1. не заперечував, що в
кабінеті знаходяться грошові кошти, які він отримав від невідомого йому
чоловіка, за які послуги - йому невідомо
(т.1 а.с. 77).

Під
час досудового слідства ОСОБА_1. не заперечував, що отримав 1000 доларів від
ОСОБА_3 в якості хабара і власноруч перераховував їх. Ці показання він давав в
присутності свого захисника, що унеможливлювало будь-який тиск на нього з боку
працівників правоохоронних органів. (т.1 а.с.169-173).

Судом
призначалась перевірка правомірності дій співробітників міліції при проведенні
оперативно-розшукових заходів.
Постановою органів прокуратури відмовлено в порушенні кримінальної
справи (т.1 а.с. 232-234).

Таким
чином, усі досліджені судом першої інстанції та апеляційним судом докази беззаперечно
свідчать про скоєння ОСОБА_1 злочину, передбаченого ст. 368 ч. 2 КК України -
отримання ним хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище. Його
показанням щодо своєї непричетності до скоєння злочину місцевий суд дав вірної
оцінки як таким, що направлені на ухилення від відповідальності. З такою
оцінкою погоджується апеляційний суд.

Проте,
призначене судом першої інстанції покарання, на думку апеляційного суду, не у
повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Хабарництво
як явище підриває авторитет органів державної влади і місцевого самоуправління
та являє собою значну суспільну небезпеку.

У відповідності до п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 5 „Про судову практику у
справах про хабарництво” вказано, що згідно зі ст. 12 КК
України злочини, передбачені ч. 2 ст. 368 і ч. 2 ст. 369 КК, є тяжкими, ч. 3
ст. 368 КК - особливо тяжкими і що основне покарання за ті й інші може бути
призначено лише у виді позбавлення волі.

ОСОБА_1.
обіймав посаду Пакульського сільського голови, тобто являвся найвищою посадовою
особою органів місцевого самоврядування
територіальної громади, яку очолював і в силу цього свого становища він
зобов'язаний був подавати громадянам приклад
законослухняності. Скоєний ним злочин набув певного розголосу, що не
сприяє зміцненню законності і правопорядку в державі та окремій територіальній
громаді, а навпаки - розбещує свідомість громадян можливістю безкарного скоєння
корисливих злочинів.

За
таких обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 за скоєний ним злочин має
бути призначене покарання виключно у вигляді позбавлення волі.

Разом
з тим, встановлені місцевим і апеляційним судом обставини: вік засудженого
ОСОБА_1, наявність у нього першої групи інвалідності, його статус постраждалого
від аварії на ЧАЕС, позитивні в цілому характеристики, дають апеляційному суду
підстави застосувати покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом
за даний злочин і не застосовувати до нього додаткове покарання у вигляді
конфіскації майна.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 378-379 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

Апеляцію прокурора Чернігівського району задовольнити. В задоволенні
апеляції адвоката ОСОБА_2. на користь засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Вирок
Чернігівського районного суду від 3 грудня 2007 року відносно ОСОБА_1скасувати
в частині призначеного покарання.

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України і
призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді двох років
і шести місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки, без конфіскації майна.

Строк
покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_1
час перебування його під вартою з 29 травня по 8 червня 2007 року.

До
вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому залишити попередній -
підписку про невиїзд.

В
іншій частині вирок Чернігівського районного суду від 3 грудня 2007 року
відносно ОСОБА_1залишити без змін.

Вирок
може бути оскаржений учасниками процесу до Верховного Суду України протягом
одного місяця з моменту його оголошення, через апеляційний суд Чернігівської
області.

Судді:

Г.А. Салай
О.В. Демченко В.І. Козак