11-сс/775/227/2015(м)
266/1907/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «Фаркон» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2015 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

За № 0000036 кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України 20 лютого 2015 року внесено до ЄРДР.

Згідно витягу з цього кримінального провадження посадові особи ТОВ «Антарес-ЮА», діючи за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «Фаркон» у грудні 2014 року січні 2015 року перевезли з непідконтрольної українській владі території та незаконно реалізували 2520,342 т незаконно добутого вугілля, після чого отримані гроші через мережу афілійованих та підконтрольних підприємств спрямували на фінансування терористичної організації, так званої «Донецької Народної Республіки».

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 04 червня 2015 року частково задоволено клопотання слідчого ОВС СВ УМВС України на Донецькій залізниці про арешт майна. Накладено арешт на вантаж шляхом заборони розпоряджатися і користуватися посадовим особам ТОВ «Антарес-ЮА» (), вугіллям «антрацит» марки АРШ загальною масою 2520,342 т, що належить ТОВ «Антарес-ЮА», місцезнаходження якого: 83001, Донецька область, м. Торез, вул. Енгельса, 79, що перебуває на території станції Красноармійськ ДП «Донецька залізниця» у 43 вагонах, які належать ДП «Укрспецвагон». Клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на майно ТОВ «Фаркон» повернуто прокурору для усунення недоліків.

На зазначену ухвалу директор ТОВ «Фаркон» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з висновками ухвали не згоден, оскільки викладені в клопотанні факти не відповідають обставинам справи, а арешт накладено необґрунтовано. Стверджує, що до арештованого майна, віднесено майно, яке не належить ТОВ «Антарес-ЮА». До замовника ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», 43 вагони вугілля марки «антрацит» АРШ, внаслідок затримання їх ДП Донецька залізниця доставлені не були, що прямо перешкодило виконанню договору поставки № 14-0023-02. Таким чином, вищевикладене майно не належить «Антарес-ЮА». Вказує, що ТОВ «Фаркон» немає ніякого відношення до діяльності ТОВ «Антарес-ЮА». Зазначає, що ТОВ «Фаркон» документально підтвердило законність придбання та реалізації арештованого майна. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема є предметом злочину.

Отже, слідчий суддя правильно наклав арешт, оскільки незастосування таких заходів може призвести до зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На думку колегії суддів, слідчим суддею в повному обсязі дотримані вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Слідчий довів в своєму клопотанні та долучив до клопотання документи з яких вбачається, що арештоване майно належить ТОВ «Антарес-ЮА».

Надані апелянтом копії документів не спростовують відомостей, викладених в клопотанні про арешт майна і доданих до нього документах.

Крім того, додані документи містять суперечності стосовно належності арештованого майна саме ТОВ «Фаркон».

Тому, колегія суддів не може дійти переконливого висновку стосовно того, що майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді, належить ТОВ «Фаркон».

За таких обставин доводи апеляції стосовно того, що до арештованого майна, віднесено майно, яке не належить ТОВ «Антарес-ЮА» неспроможні.

Крім того, права ТОВ «Фаркон» не порушені, оскільки клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно ТОВ «Фаркон» слідчим суддею повернуто прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Таким чином, ТОВ «Фаркон» не позбавлено можливості довести факт належності йому майна, на яке накладено арешт, в порядку вищенаведеної норми Закону.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію директора ТОВ «Фаркон» ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2015 року про арешт майна без змін.

Судді: