В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-504/10

02.12.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря Бакалович І.Є., прокурора Дубцова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого: 26 червня 2003 року Бердичівським міським судом за ст.ст. 187 ч.4, 304, 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2003 року вирок змінено. Провадження у справі за ст. 304 КК України закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину. Виключено ст. 70 КК України. Міру покарання залишено без змін. Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 17 червня 2008 року засудженого звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 8 днів: 10 вересня 2010 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 164 ч.І, 71, 72 КК України на 1 рік 10 місяців 20 днів позбавлення волі, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, - за ст. 185 ч. З КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, та вчинив рецидив злочинів.

Так, 13 вересня 2010 року близько 2 години 30 хвилин ОСОБА_1, з метою таємного викрадення чужого майна, перелізши через паркан, проник на територію костьолу ОСОБА_2, розташованого по вул. К. Лібкнехта, 25, в м. Бердичеві, звідки шляхом виривання з землі, таємно, повторно викрав чуже майно, яке належить костьолу ОСОБА_2, а саме:

- рослину туї віком 8 років вартістю 600 гривень;

-рослину кипарису віком 6 років вартістю 350 гривень.

Всього було викрадено майна на загальну суму 950 гривень.

В ході судового слідства ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 13 вересня 2010 року близько 1 години ночі він пішов прогулятись по місту. Проходячи біля костьолу ОСОБА_2, розташованому по вул. К. Лібкнехта в м. Бердичеві, побачив посаджені молоді рослини. Серед цих рослин він побачив тую та кипарис і пригадав, що ці рослини дорого коштують, якщо їх продати. Близько 2 години 3 хвилин він переліз через паркан костьолу ОСОБА_2, та підійшовши до двох рослин, які знаходились біля кам"яного образу ОСОБА_2, шляхом ривка, витягнув їх з землі. Після цього, з викраденими рослинами пішов в напрямку місця проживання. Коли проходив біля кафе «Заманиха», розташованому по вул. 3О років Перемоги в м. Бердичеві, то був затриманий працівники міліції. В скоєні злочину підсудний щиро розкаявся.

Крім визнання своєї вини, вина підсудного повністю підтверджується наступними матеріалами справи , а саме:

протоколом огляду місця події від 13 вересня 2010 року, відповідно до якого було проведено огляд територію костьолу ОСОБА_2, розташованого по вул. К. Лібкнехта, 25 в м. Бердичеві, та виявлено відсутність туї та кипарису ( а. с. 5- 10);

протоколом огляду місця події від 13 вересня 2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено та вилучено рослину туї довжиною 90 см. та рослину кипарису довжиною 90 см. ( а. с. 10-13);

протоколом огляду речових доказів від 25 вересня 2010 року, відповідно до якого було оглянуто вилучені у підсудного рослини (а. с. 19);

довідками про вартість рослин, відповідно до яких станом на 13 вересня 2010 року вартість туї складає 600 грн., а кипарису 350 грн. (а. с. 14-15).

Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєні злочину.

Суд знаходить вину ОСОБА_1 в скоєні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З КК України, повністю доведеною.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується посередньо, на утримані має двох малолітніх дітей, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.І п. 1 КК України пом'якшує покарання підсудному, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 ч. 1 п. 1 КК України обтяжує покарання підсудному, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція підсудного від суспільства буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 10 вересня 2010 року.

Цивільний позов не заявлено. Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.І КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 10 вересня 2010 року та остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу, тобто з 2 грудня 2010 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 30 листопада 20010 року по 2 грудня 2010 року.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні в костьолі ОСОБА_2, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий