Справа
№ 1-68
року місто Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Поповича С. С.
з участю секретаря Черкес У. О.
прокурора Чепіль Ю.Д.
захисника адвоката ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області,
проживає : АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна,
не одруженого, не працює, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого
- за ст. 185 ч.1 КК України, -
Підсудний вчинив таємне викрадення
чужого майна ( крадіжку ).
вчинено за наступних обставин.
13 травня 2006 року приблизно о 21
год. підсудний, будучи в стані алкогольного сп'яніння, маючи намір купити
поліетиленовий пакет зайшов у приміщення магазину-кафе “Смачко”, що по
АДРЕСА_2. Перебуваючи в приміщенні вказаного магазину-кафе підсудний на
прилавку побачив мобільний телефон моделі “Нокіа 6600” з карточкою мобільного
оператора “Київстар”, який належить визнаному потерпілим по справі ОСОБА_3..
Діючи з корисливих спонукань, користуючись тим що продавець ОСОБА_4. зайнята
виконанням своїх обов”язків та не бачить його дій, таємно викрав з прилавка
майно належне ОСОБА_3., а саме мобільний “Нокіа 6600”, вартістю 3000 гривень, з
карточкою мобільного оператора “Київстар” н.а. НОМЕР_1вартістю 60 гривень, на
рахунку якої було 25 гривень. Всього таким чином викрав майна на загальну суму
3085 гривень. З викраденими з місця скоєння злочину пішов і в подальшому
розпорядився ним на власний розсуд.
судовому засіданні підсудний свою вину у вказаному вище то сперше не визнавав,
то визнав і бажав щоб надати йому строк для сплати потерпілому вартості
викраденого, то знову кінцево заявив, що не визнає себе винним у вказаному
Проте, незважаючи на кінцеве невизнання вини самим
підсудним, його вина у вчиненні вказаного злочину повністю доведено як в ході
досудового слідства так і його ж у певний період визнаням своєї вини так і
іншими дослідженими судом доказами, а саме :
Показами самого підсудного який як
на досудовому слідстві так і в суді пояснив, що у вказаний день та час був як
біля так і у приміщенні магазину-кафе ”Смачко”, де вживав спиртні напитки.
Дійсно був тоді і власник кафе. В кафе була продавець. Він заходив у приміщення
кафе і купив у неї два пакети. Після вийшов з приміщення кафе і їх компанія
пішла в сторону вул. Шухевича, по якій пішли на вул. Незалежності де хотіли
зайти в кафе “Дунай”. Біля кафе їх наздогнав власник магазину-кафе “Смачко” на
автомобілі. Він їм сказав, щоб вони
повернули йому його телефон. Всі здивувались і сказали, що ніхто його телефону
не брав. Власник поїхав назад в кафе. Вони всі вирішили повернутися і доказати
потерпілому, що ніякого його телефону ніхто не брав. Всі знову пішли в кафе
“Смачко”. На літньому майданчику стояв власник. Вони йому сказали, що ніхто його
телефону не брав і для впевненості показали всі все що мають у своїх кишенях та
сумках. Власник тоді сказав, що продавець бачила, як один із них, низького
росту в червоній футболці забіг в магазин з чорним кульком. Після того виявили
відсутність телефону. Вони всі зайшли в магазин, де продавець, яка продавала
йому кульки пальцем вказала на нього, і сказала, що саме він заходив і вона
продавала йому пакети. Він сказав, що дійсно заходив і купляв пакети, однак
ніякого телефону не викрадав. Власник сказав щоб вони повернули йому телефон.
Він почав запевняти власника,що не брав в нього телефону. Власник попросив щоб
він сказав своє прізвище. Він погодився і назвав власникові своє прізвище і
місце проживання. Власник сказав продавщиці щоб вона все записала, що вона і
зробила. Власник також сказав, що він не хоче з нами розбиратись, і якщо вони
взяли його телефон то щоб повернули. Після цього вони всі пішли.
потерпілого ОСОБА_3. який ствердив, що у нього у власності є магазин-кафе
“Смачко”, що по АДРЕСА_2. 13 травня 2006 року близько 20 год. 30 хв. він
приїхав в магазин подивитись як справи. В той час в приміщені магазину були
директор магазину ОСОБА_5. та за прилавком продавець ОСОБА_4., більше в
магазині нікого не було. На дворі за столиками літньої площадки сиділа компанія
незнайомих чоловіків, які розписали спиртні напої. Вони були всі напідпитку і
голосно розмовляли. Зайшовши в магазин на прилавку неподалік ОСОБА_4. та виходу
поклав свій мобільний телефон “Нокіа 6600” сірого кольору та ключі від автомобіля,
після чого пішов за барну стійку. В цей час він почув, що щось розбилось і
разом з ОСОБА_5. вийшли на двір, де побачили, що хтось з вказаної компанії
розбив пляшку. Він зробив їм зауваження, сказав заспокоїтись і щоб прибрали
розбите скло. Після цього він зайшов в магазин. Підійшов до прилавку взяв свій
мобільний телефон і подзвонив по власних потребах, після чого телефон поклав на
те саме попереднє місце та пішов до барної стійки, де переглядав списки, що
було продано за день. В приміщені магазину нікого не було окрім ОСОБА_4., яка
стояла за прилавком. ОСОБА_5. залишилась біля входу курити. Приблизно через
п'ять хвилин в приміщення магазину зайшов з вищезгаданої компанії хлопець, як
він пізніше дізнався - ОСОБА_2. Він став збоку не заходячи в приміщення,
неподалік він входу в магазин біля прилавку де входять продавці та сказав щоб
ОСОБА_4. продала йому кульок. ОСОБА_2. стояв в тому місці де неподалік він
залишив свій телефон. ОСОБА_4. для того, щоб продати кульок, пішла в кінець
прилавку. Він за підсудним не спостерігав, оскільки був зайнятий своєю справою.
Він почув що підсудний сказав, що це завеликий пакет і щоб вона дала дешеві
прозорі пакетики з ручками. Потім він почув як ОСОБА_4. зробила зауваження
ОСОБА_2. що покупцям не можна знаходитись за прилавком. Глянув і побачив, що
ОСОБА_2. виходить із-за прилавку. В руках в нього були поліетиленові пакетики,
більше він нічого не бачив. Коли виходив ОСОБА_2. з магазину, він за ним не
дивився. Після нього в приміщення магазину більше ніхто не заходив. Коли
підсудний вийшов, то приблизно через 5 хвилин до нього підійшла ОСОБА_4. яка
повідомила, що на прилавку немає телефону. Кинувся до прилавку і побачив, що
ключі від автомобіля на місці, а телефону немає. Подумав, що телефон міг
впасти, тому заглянув під прилавок, однак там його не було. В цей час зайшла
ОСОБА_5., якій він повідомив, що пропав телефон. ОСОБА_4. сказала, що останній
раз бачила телефон на прилавку до того як пішла за кульками хлопцеві, що
заходив в магазин, а коли він пішов, то вона помітила, що телефону немає. Він
для того щоб переконатись, що мобільного телефону немає в приміщені набрав свій
номер із стаціонарного телефону, однак його телефон вже був відключений.
ОСОБА_5. сказала, що вся компанія чоловіків, які відпочивали, щойно пішли геть
в сторону вул. Шухевичів. Вибіг на вулицю, сів в свій автомобіль та поїхав
наздоганяти згадану компанію чоловіків. Він наздогнав їх неподалік вул.
Незалежності. Він біля них зупинився і сказав що пропав його мобільний телефон
та запропонував всім повернутися назад в магазин щоб в усьому розібратись. Всі
погодились і повернулись пішком назад, а він автомобілем наперед поїхав до
магазину. Через декілька хвилин вся компанія повернулась в магазин, і він їм
сказав, що пропав його мобільний телефон і що саме їх підозрює у вчинення
крадіжки. Всі заперечили причетність до крадіжки. Він звернувся до хлопця який
заходив купляти кульки, і після якого пропав телефон, однак той хлопець,
підсудний по справі, заперечив, що брав телефон. Він сказав щоб всі показали
свої речі та кишені, що всі і зробили, однак телефону ні в кого не було. Після
цього він записав прізвище хлопця, який купляв кульки. В міліцію зразу ж не
звертався так як надіявся, що йому якимось чином повернуть телефон. 15 або 16
травня 2006 року у вечірній час, коли він знаходився у себе в магазині, то
прийшов ОСОБА_2., який сказав, щоб він не писав заяви в міліцію про крадіжку
телефону, і що він за телефон поверне гроші. Він погодився і вказав суму за яку
придбав телефон, а саме 3000 гривень. ОСОБА_2. сказав, що на наступний день
принесе гроші, однак він не прийшов. І тому наступного дня він звернувся із
заявою в міліцію про крадіжку телефону. Викрадений телефон моделі “Нокіа 6600”
квітня 2004 року в магазині. В телефоні була карточка “Київстар” н.а.
НОМЕР_1вартістю 60 гривень, на рахунку якої було 25 гривень. Загальна сума
спричинених збитків становить 3085 гривень. При цьому пояснив, що у скоєнні
крадіжки мобільного телефону підозрює тільки ОСОБА_2. оскільки, до того як той
прийшов за кульками, то телефон знаходився на прилавку, і в магазині нікого не
було, а коли він вийшов, то телефон пропав. Після того як ОСОБА_2. вийшов, то в
магазин також ніхто не заходив. Зі слів ОСОБА_4. відомо, що коли вона йшла за
кульками для підсудного, то телефон був на місці, а коли вона кульки дала
ОСОБА_2. і той вийшов з магазину, то побачила що відсутній телефон, про що
сказала йому. Крім ОСОБА_2. більше ніхто не міг викрасти його телефон. З самої ОСОБА_4.
він знімає будь-які підозри, оскільки вже давно її знає, і повністю довіряє, і
знає точно, що вона крадіжки його майна не могла вчинити.
Показами свідка ОСОБА_4. яка
підтвердила, що 13 травня 2006 року приблизно о 18 год. 30 хв. в кафе прийшли
незнайомі мужчини, близько 8-и чоловік, точно сказати не може. З їх слів стало
відомо, що вони всі разом працюють в “Прикарпатському торговому домі”, і що
вони повертаються з футболу. Дані чоловіки замовили дві літрові пляшки горілки,
пиво та закуску та пішли на літню площадку, що на дворі перед входом в кафе з
лівої сторони, де сіли за стіл та почали розпивати спиртні напої. А близько 20
год. 30 хв. приїхав власник кафе ОСОБА_3., який зайшов в магазин, поклав свій
мобільний телефон “Нокіа 6600” на прилавок неподалік від неї, близько 1-1,5
метра від виходу до прилавку, і щось пішов робити, що саме не пам'ятає. Власник
завжди так залишав свій телефон на прилавку біля продавця або на барній стійці.
Вона була за прилавком. В магазині з покупців в той час нікого не було. На
дворі за столиками сиділа вищезгадана компанія, яка вже була напідпитку і шумно себе поводила. Вона почула що щось
розбилось, і власник ОСОБА_3. разом з ОСОБА_5. вийшли на вулицю. Вона через
вікно бачила , що ОСОБА_3. зробив їм зауваження, сказав заспокоїтись. На його
зауваження відповіли, що всі вже йдуть додому і що все буде добре. Після цього
ОСОБА_3. зайшов в магазин, а ОСОБА_5. залишилась надворі. ОСОБА_3. підійшов,
взяв свій мобільний телефон і кудись подзвонив. Розмова була корткою і він телефон
поклав дальше на прилавок на попереднє місце. В цей час один з вказаної
компанії, як вона пізніше дізналась ОСОБА_2., підсудний по справі, зайшов в
магазин. В той час в приміщенні магазину був тільки ОСОБА_3., який стояв за
барною стійкою і щось робив, що саме свідок не пам'ятає, і більше нікого не
було. Вона бачила, що на прилавку, неподалік від неї, лежав мобільний телефон
та ключі. ОСОБА_2. не зайшов в зал, де здійснюється замовлення покупців і
розплата за покупку, а став біля входу продавців до прилавків, де стояла вона з
сторони входу в магазин, і сказав щоб вона йому продала якийсь пакет. Всі
пакети знаходяться внизу в кінці вітрини в куті. Вона пішла за пакетом,
залишивши ОСОБА_2. Стояти. Вона підійшла, присіла і внизу з полички дістала
чорний великий пакет, при цьому знаходилась спиною до ОСОБА_2., і не бачила що
він робив. Підвелась і з вказаним пакетом направилась до нього. ОСОБА_2.
Сказав, що це завеликий пакет і щоб вона дала йому краще два маленьких
поліетиленових пакетики з ручками. Вона повернулася назад і знов присіла та
знизу з полички дістала два малих поліетиленових пакетики. Підвелась, і коли
почала йти, то побачила, що ОСОБА_2. стоїть за прилавком близько 1-1,5 метра
від входу. Підійшла до нього і зробила зауваження, щоб він не заходив за
прилавок, оскільки покупцям цього робити не можна, дала йому пакети. Він
розплатився і вийшов з магазину геть. Більше після нього ніхто в магазин не
заходив. Приблизно через 2-5 хвилин як пішов ОСОБА_2. вона побачила, що на
прилавку немає мобільного телефону. Підійшла до ОСОБА_3., який був за барною
стійкою, і про це сказала йому. Той пішов до прилавку, почав шукати телефон. В
приміщення магазину зайшла ОСОБА_5., якій вони сказала, що пропав телефон.
ОСОБА_3., щоб пересвідчитись що телефону немає в приміщенні, зі стаціонарного
телефону набрав свій номер і повідомив, що його телефон по якійсь причині
відключений. Вона сказала, що бачила його мобільний телефон на прилавку до того
моменту як хлопець приходив купляти кульки, а коли він пішов, то телефон пропав
з прилавку. ОСОБА_5. сказала, що всі вже пішли. ОСОБА_3. вибіг на вулицю, сів в
свій автомобіль і поїхав наздоганяти компанію чоловіків, які відпочивали в
кафе. Через деякий час він повернувся і в кафе прийшли пішки всі ті чоловіки що
були. Він їм сказав, що з прилавку пропав його телефон і що він підозрює їх в
крадіжці. Всі заперечили факт крадіжки. ОСОБА_3. звернувся до хлопця який
заходив купляти кульки, і після якого пропав телефон, однак даний хлопець
заперечив, що брав телефон. ОСОБА_3. сказав щоб всі показали свої речі та
кишені, що всі і зробили, однак його телефону ні в кого не було. Після цього
ОСОБА_3. вирішив записати прізвище хлопця який купляв кульки. Даний хлопець
назвався ОСОБА_2. Він також вказав адресу проживання, яку свідок не запам'ятала.
ОСОБА_3. всім сказав щоб повернули йому телефон, інакше він звернеться про
крадіжку із заявою в міліцію. Після цього всі пішли геть. Їй відомо, що телефон
ОСОБА_3. не повернули, тому він 17 травня 2006 року звернувся із заявою в
свідка ОСОБА_5. яка підтвердила, що 13 травня 2006 року вона перебувала на
своєму робочому місці в магазині-кафе “Смачко”. Того дня працювала продавцем
ОСОБА_4. Близько 18 год. 30 хв. в кафе прийшли незнайомі близько 8-м чоловік,
точно сказати не може. З їх слів стало відомо, що вони всі разом працюють в
“Прикарпатському торговому домі” і що вони повертаються з футболу. Дані
чоловіки замовили дві літрові пляшки горілки, пиво та закуску та пішли на літню
площадку, що на дворі перед входом в кафе з лівої сторони, де сіли за стіл та
почали розпивати спиртні напої. Близько 20 год. 30 хв. приїхав власник кафе
ОСОБА_3., який зайшов в магазин, поклав свій мобільний телефон “Нокіа 6600” на
прилавок біля ОСОБА_4., неподалік від виходу і щось пішов робити, що саме не пам'ятає.
Власник завжди так залишав свій телефон на прилавку біля продавця, або на
барній стійці. ОСОБА_4. знаходилась за прилавком. В магазині з покупців в той
час нікого не було. На дворі за столиками сиділа вищезгадана компанія, яка вже
була напідпитку і шумно себе поводила. Вона почула що щось розбилось, і разом з
власником ОСОБА_3. вийшли на вулицю, де побачили, що хтось із вказаної компанії
розбив пляшку. ОСОБА_3. зробив їм зауваження, сказав заспокоїтись і щоб
прибрали розбите скло. На його зауваження відповіли, що всі вже йдуть додому, і
що все буде добре. Після цього ОСОБА_3. зайшов в магазин, а вона залишилась
біля входу курити та спостерігати за даною компанією. Всі чоловіки вже були
напідпитку, вони встали із-за стола, хтось прибрав скло. В цей час один з них,
як вона пізніше дізналась ОСОБА_2, сказав, що треба забрати з столів закуску, і
що потрібен пакет. Він пішов в магазин. В той час в приміщенні магазину були
тільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3., більше нікого не було. На дворі вже темніло, і в
магазині горіло світло, тому все що відбувалось в приміщені було добре їй
видно. Вона стояла біля входу та курила, і бачила через крайнє праве вікно, що
біля входу, як ОСОБА_4. будучи біля прилавка, пішла в кінець. Через крайнє ліве
вікно бачила, що вона нахилились, а коли підвелась то в неї в руках був пакет
чорного кольору, і вона понесла його в сторону виходу, однак чомусь знову
повернулась назад та нахилилась. В цей момент вона через вікно, що крайнє з
правої сторони побачила як ОСОБА_2 зайшов по якійсь причині за прилавок та
швидко простягнув вперед руку на прилавок і щось нібито взяв, однак вона цьому
не придала ніякого значення так як думала, що ОСОБА_4. в приміщені все
контролює. ОСОБА_2. швиденько вийшов із-за прилавка. В цей момент підвелась
ОСОБА_4. та підійшла до виходу з двома прозорими кульками, і через хвилину
вийшов ОСОБА_2. з даними прозорими тонкими кульками. В нього в руках окрім
пакетів більше нічого не було. ОСОБА_2. коли виходив з магазину, то випадав з
поля її зору і чим він займався не бачила. Він пішов до компанії, і вони
швиденько всю закуску скинули в пакети і всі разом пішли в сторону вул.
Шухевичів. Вона зайшла в приміщення магазину, де побачила, що ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. щось біля прилавку шукають. Вона запитала що вони роблять, на що ОСОБА_3.
сказав, що пропав його мобільний телефон, який він залишив як прийшов на
прилавку, де постійно залишав. ОСОБА_3. щоб пересвідчитись що телефону немає в
приміщенні з стаціонарного телефону набрав свій номер і повідомив, що його
телефон по якійсь причині відключений. ОСОБА_4. сказала, що вона бачила телефон
ОСОБА_3. на прилавку до того моменту як хлопець приходив купляти кульки, а коли
він пішов, то телефон пропав з прилавку. Вона сказала, що всі вже пішли.
ОСОБА_3. вибіг на вулицю, сів в свій автомобіль і поїхав наздоганяти компанію
чоловіків, які відпочивали в кафе. Через деякий час він повернувся, і в кафе
прийшли пішки всі чоловіки. Він їм сказав, що з прилавку пропав його телефон, і
що він підозрює їх в крадіжці. Всі заперечили факт крадіжки. ОСОБА_3. звернувся
до хлопця який заходив купляти кульки, і після якого пропав телефон однак даний
хлопець заперечив, що брав телефон. ОСОБА_3. сказав щоб всі показали свої речі
та кишені, що всі і зробили, однак його телефону ні в кого не було. Після цього
ОСОБА_3. вирішив записати прізвище хлопця, який купляв кульки. Даний хлопець
назвався ОСОБА_2. Він також вказав адресу проживання, яку не запам'ятала.
ОСОБА_3. всім сказав щоб повернули йому телефон, інакше він звернеться про
крадіжку із заявою в міліцію. Після цього всі пішли геть. З 14 по 16 травня
2006 року, точно не пам'ятає, під кінець робочого дня, вона бачила що в магазин
прийшов ОСОБА_2., який про щось розмовляв з ОСОБА_3., про що саме не знає, і
ОСОБА_3. їй про це нічого не говорив. Їй відомо, що телефон ОСОБА_3. не
повернули, тому він 17 травня 2006 року звернувся із заявою в міліцію. В скоєні
крадіжки мобільного телефону ОСОБА_3. підозрює ОСОБА_2, бо саме він в той час
чомусь зайшов за прилавок, і щось взяв. Вона тоді не побачила, що саме він
взяв, і цьому не придала ніякого значення, однак тепер думає, що саме тоді він
простягнув руку і мабуть взяв телефон ( а.с. 26-27 ).
Показами свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., товаришів підсудного, які як на
досудовому слідстві так і в суді по суті справи підтвердили, що у вказаний день
та час дійсно перебували в магазині-кафе “Смачко”, де вживали спиртні напитки,
в тому числі підсудний, після підсудний зібрав зі столу залишки закуски і вони
всі пішли з кафе в напрямку вул. Незалежності і біля кафе “Дунай” їх наздогнав
власник кафе і звинуватив у викраденні його мобільного телефону. Вони всі повернулись знову до кафе “Смачко”
де пояснили потерпілому, що його мобільного телефону не викрадали.
Протокол-заявою потерпілого ОСОБА_3.
від 17 травня 2006 року в якій він вказав про факт вчинення даного злочину (
Протоколом огляду місця події яким є
приміщення магазину-кафе “Смачко” від 17 травня 2006 року ( а.с.5-13 ).
зводин віч на віч між потерпілим ОСОБА_3. та підсудним ОСОБА_2., де Стефанків повністю підтримав та настоював
на своїх показах ( а.с.44-48 ).
зводин віч на віч між свідком ОСОБА_4. та підсудним ОСОБА_2., коли ОСОБА_4.
повністю підтримала та підтвердила свої покази
зводин віч на віч між свідком ОСОБА_5. та підсудним, коли ОСОБА_5. повністю
підтвердила свої покази ( а.с. 54-57 ).
Дії підсудного ОСОБА_2. слід
кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України, так як досліджені докази достовірно
підтверджують, що він вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ).
Суд
вважає, що невизнання вини самим підсудним є необгрунтованим, не
підтверджується дослідженими судом доказами і спростовується як показами самого
підсудного коли він визнав свою вину у скоєному так і показами потерпілого,
зокрема в тій частині, що після вчинення крадіжки підсудний приходив до нього і
обіцяв відшкодувати заподіяну шкоду так і показами свідків, іншими доказами і
суд приходить до висновку, що підсудний не визнав своєї вини кінцево з метою щоб
уникнути відповідальності за скоєне і тому не бере до уваги його позиції щодо
невизнання вини. Той факт, що через певний проміжок часу у підсудного вже не
було при собі викраденого телефону не може мати суттєвого значення оскільки з
часу вчинення крадіжки і до часу коли підсудний та інші особи повернулись до
приміщення кафе пройшов певний проміжок часу в який підсудний мав можливість
розпорядитись викраденим на власний розсуд, в тому числі і викинути.
Призначаючи підсудному покарання суд
враховує як ступінь тяжкості вчиненого так і особу винного.
що пом'якшують відповідальність підсудного суд вважає те що він вважається
раніше не судимим, що в ході слухання справи у певний період таки визнав свою
вину у скоєному і бажав відшкодувати заподіяну злочином матеріальну шкоду, його
молодий вік, що він позитивно характеризується по попередньому місцю праці.
Обставиною яка обтяжує вину підсудного є те, що злочин
вчинено в стані алкогольного сп”яніння.
За таких обставин суд вважає, що
покарання підсудному слід обрати в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України у
вигляді позбавлення волі, але з врахуванням особи підсудного, обставин справи
та вказаних вище пом'якшуючих відповідальність обставин, з метою швидшого
відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, суд приходить до
висновку, і що виправлення підсудного можливе без реального відбування
призначеного покарання і що йому слід надати ще одну можливість виправитись і
що до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від реального відбування
призначеного покарання, встановивши іспитовий строк в один рік.
позов визнаного потерпілим по справі ОСОБА_3. слід задовольнити виходячи з
того, що досліджені судом докази достовірно підтверджують, що саме підсудний
вчинив даний злочин яким потерпілому заподіяно матеріальну шкоду на загальну
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч.
1 КК України та призначити йому
покарання - два роки позбавлення волі.
75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування призначеного покарання, якщо він протягом
іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на
підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2. не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньо
обраний - підписку про невиїзд.
Цивільний позов задовольнити.
з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної
вказаним злочином 3085 гривень.
вирок протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя С.С.Попович

копія вірна :