АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокуратури Дніпровського району м. Києва, оформлені листами від 23 грудня 2014 року № 38-262/11.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язати Дніпровський районний суд міста Києва публічно вибачитись перед нею, та розглянути по суті скаргу на рішення прокуратуриДніпровського району м. Києва, оформлені листами від 23 грудня 2014 року № 38-262/11.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що слідчим суддею незаконно відмовлено у відкритті провадження за її скаргою, яка по суті являла собою скаргу на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судове засідання особа, яка подала апеляційну скаргу не з`явилась, про день та час розгляду апеляційної скарги була належним чином повідомлена, відомостей щодо поважності причин своєї неявки чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги суду не надала.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено можливість самостійного оскарження рішень прокуратури Дніпровського району міста Києва, оформлених листами від 23 грудня 2014 року № 38-262/11 за обставин, викладених в скарзі ОСОБА_6 , а тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження.
З такими висновкамислідчого судді погоджується і колегія суддів.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , оскільки такі рішення прокурора не підлягають оскарженню в порядку, передбаченому ст. ст. 303, 304 КПК України.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що подана нею скарга до слідчого судді фактично була скаргою на бездіяльність прокурора в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є безпідставними та спростовуються даними поданої слідчому судді скарги.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді від 20 січня 2015 року, якою відмовлено у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокуратури Дніпровського району міста Києва, оформлені листами від 23 грудня 2014 року № 38-262/11, слід залишити без змін.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Наведені апелянтом у скарзі вимоги про зобов`язання публічного вибачення не підлягають розгляду в апеляційному порядку під час перевірки ухвал слідчого судді та не передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року- без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

___________ ___________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3