ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Cправа № 636/5086/14-к
Провадження 1-кп/636/97/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року м.Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000542 від 24 квітня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08 листопада 2012 року та виданого на його підставі виконавчого листа № 2036/4696/2012, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ? частини всіх видів доходу кожного місяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2012 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, спрямованим на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання своєї доньки, працевлаштуванням впродовж періоду з 28.09.2012 року по теперішній час не займався, на облік в Чугуївський міжрайонний центр зайнятості не став та на теперішній час на ньому не перебуває, на обліку у Чугуївській ОДПІ ГУ Міндоходів в Харківській області як фізична особа-підприємець не перебуває, на неодноразові попередження державного виконавця про необхідність сплати боргу за виплатами по аліментам на утримання доньки ОСОБА_6 , та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свої доньки, передбачену ч. 1 ст. 164 КК України, не реагував, протягом тривалого часу умисно аліменти потерпілій ОСОБА_5 не виплачував, будь-якої матеріальної допомоги на виховання доньки не надав, тим самим умисно, злісно в повному обсязі та своєчасно не виплачував аліменти. Внаслідок чого у ОСОБА_4 у період часу з 28 вересня 2012 року по 30 вересня 2014 року виникла заборгованість зі сплатою аліментів загальною сумою 15 414 гривень 47 копійок, на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

05.02.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 зобов`язується щомісяця виплачувати аліменти у розмірі 350 гривень та щомісяця здійснювати часткову виплату заборгованості у розмірі 200 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 приймає зобов`язання ОСОБА_4 про виплату аліментів відповідно до зазначеного рішення суду.

При цьому сторони домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст.164 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторони усвідомлюють, що згідно з ч. 1 ст. 473 КПК України - наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є: 1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угода складена за ініціативою та добровільною згодою потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , та не є наслідком застосування насильства, примушування, погроз, або наслідком обіцянок чи дії-будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, потерпіла та обвинувачений не висловили жодних заперечень, щодо встановлених обставин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження.

Частина 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 у судовому засіданні в порядку затвердження угоди про примирення, свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, вказавши, що вчинив його за вищевикладених обставин.

Шляхом надання пояснень потерпілою та обвинуваченим встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України.

Досліджена у судовому засіданні угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України, умови угоди не порушують інтереси суспільства чи права, свободи або інтереси сторін і інших осіб, укладена сторонами дійсно добровільно.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення між сторонами і визнає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує умови укладеної угоди і призначає ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.164 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України,

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 05 лютого 2015 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 24 квітня 2014 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя