Провадження № 1-кс/761/5638/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва - ОСОБА_1

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

при секретарі - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого ГСУ СБ України, заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 05.05.2015 року надійшла скарга ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого ГСУ СБ України, заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинити дії

Свою скаргу особа, яка її подала, мотивує тим, що 29 квітня 2015 р. він звернувся із заявою-повідомленням за №513 до приймальні СБУ, у якій повідомив про службовий злочин слідчого ГПУ ОСОБА_6 , що стосується приховування групового службового злочину прокурорів приймальні ГПУ. Заявник вказує на те, що його заяву за №513 відповідальними службовими особами ГСУ СБ України до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порушення ст.214 КПК України, внесено не було.

У зв`язку із зазначеним ОСОБА_2 просить зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до ЄРДР.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу підтримав скаргу з викладених у ній підстав та просив про її задоволення.

Повноважна службова особа ГСУ СБ України у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.

У зв`язку із тим, що особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилась, тому у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити розгляду скарги по суті на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали скарги та заслухавши особу, яка її подала, приходить до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, особа, яка подала скаргу, ОСОБА_2 , 29 квітня 2015 року звернувся із заявою-повідомленням за №513 до приймальні СБУ, у якій повідомив про «службовий злочин слідчого ГПУ ОСОБА_6 , що стосується приховування групового службового злочину прокурорів приймальні ГПУ».

При цьому, як стверджує заявник, його заяву за №513 відповідальними службовими особами ГСУ СБ України до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порушення ст.214 КПК України, внесено не було, що є порушенням ст. 214 КПК України.

Так, згідно ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Крім того, згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, зважаючи на змагальність учасників кримінального процесу та його диспозитивність, виходячи із позиції безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду, слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, ОСОБА_2 , належними доказами не підтверджено та у судовому засіданні слідчому судді не доведено, що відомості за його заявою за №513, поданої до ГСУ СБУ 29.04.2015 року, внесено до ЄРДР не було.

Крім того особа, яка подала скаргу, у судовому засіданні зазначив, що не звертався до ГСУ СБУ для отримання інформації про внесення (не внесення) його заяви за № 513 до ЄРДР.

Посилання ОСОБА_2 щодо того, що існує усталена практика не внесення заяв про кримінальні правопорушення, які ним подаються до ГСУ СБУ, в Єдиний реєстр досудових розслідувань, висновків слідчого судді про не доведеність заявленої у скарзі вимоги, не спростовує.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу про зобов`язання відповідальної службової особи ГСУ СБ України внести відомості в ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення не обґрунтована належними доказами, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст.22, 26, 214, 216, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого ГСУ СБ України, заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :