ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, гр-на України, з вищою освітою, одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Згідно з наказом начальника Головного управління юстиції від 15 травня 2014 року № 848/03 ОСОБА_7 із 16 травня займав посаду державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (далі ВДВС), йому було присвоєно 15 ранг державного службовця, тобто був службовою особою, до компетенції якої відносилося здійснення організаційно-розпорядчих обов`язків.

24 вересня 2014 року до ВДВС було подано дві заяви гр-на ОСОБА_8 про прийняття до виконання двох виконавчих листів під № 2/759/3025/14, виданих Святошинським районним судом міста Києва про зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та про стягнення заборгованості, розгляд яких було доручено державному виконавцю ОСОБА_9 .

Оскільки вказані виконавчі листи мали формальні недоліки, ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_7 і для позитивного вирішення питання їх розгляду запропонував йому винагороду у розмірі 1 500 грн, на що той погодився. На виконання досягнутої домовленості 07 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету № 18, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, одержав від ОСОБА_8 неправомірну винагороду у вигляді грошових коштів в сумі 1 500 грн як оплату за виконання в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням свого службового становища державного виконавця, а саме за відкриття виконавчих проваджень за поданими документами, і того ж дня вніс до Реєстру виконавчих проваджень заяви ОСОБА_8 з одночасним внесенням постанов про відкриття виконавчого провадження за номерами ВП 44971342 та ВП 44970912 від 07 жовтня 2014 року.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища.

30 червня 2015 року між прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0008445, та ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_7 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, строком на три роки, без застосування спеціальної конфіскації, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умова угоди про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання без застосування спеціальної конфіскації відповідає вимогам ч. 5 ст. 96-2 КК України, оскільки гроші, що становили предмет неправомірної винагороди підлягають поверненню законному володільцу.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 368 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_7 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 червня 2015 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 червня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, строком на три роки, без застосування спеціальної конфіскації на підставі ч. 5 ст. 96-2 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.п.н НОМЕР_1 ) на відшкодування судових втрат за проведення експертизи 887 грн 04 коп в доход держави.

Речовий доказ гроші в сумі 1 500 грн повернути належному володільцу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_11