Провадження №1-кп/331/468/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2014 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неділище, Ємільчинського р-ну, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, який офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
16.07.2001 року Великолепетиським р/с Херсонської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2,3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 09.07.2003 року Автозаводським р/с, м. Кременчуга, Полтавської області, умовно - достроково, не відбутий строк: 2 роки 9 діб;
04.03.2004 року Великолепетиським р/с Херсонської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.06.2008 року у звязку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.08.2014 року приблизно о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись поблизу буд. 8 по вул. Кірова в м. Запоріжжя, тримаючи в правій руці ніж, напав на неповнолітню ОСОБА_4 , що виразилося в тому, що ОСОБА_7 підніс вказаний ніж до голови з правої сторони неповнолітньої ОСОБА_4 та погрожуючи його застосуванням наказав останній віддати йому майно неповнолітня ОСОБА_4 усвідомлюючи реальну загрозу життю та здоров`ю, підкорилася незаконним вимогам ОСОБА_7 і віддала йому майно, яке належить її матері ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «iPhone 5S» в корпусі сріблястого кольору, вартістю 10000 гривень; навушники до вищевказаного мобільному телефону, вартістю 500 гривень; гаманець, бежево - чорного кольору, вартістю 100 гривень (при цьому грошових коштів в ньому не було), а всього викрав майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 10 600 гривень, чим завдав останній матеріальних збитків на вказану суму.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиросердно розкаявся у скоєному та пояснив суду, що 24.08.2014 року направлявся по пр. Леніна у бік автовокзалу, збирався їхати додому, в районі вул. Кірова побачив дівчину, яка йшла із сумкою в руках і в навушниках у вухах, він вирішив забрати у неї сумку, підійшовши до неї ззаду, схопив однією рукою за плечі, іншою тримав ніж над її головою, і наказав дівчині, щоб вона віддала йому сумку, та почала кликати на допомогу, він вихопивши сумку у неї з рук і почав тікати, вона почала бігти за ним, він намагався втекти, по дорозі викинув речі, які вихопив у неї, але втекти не зміг, був затриманий перехожими чоловіками, які і передали його у руки міліції, про свій вчинок дуже шкодує, обіцяє, що подібне не повториться.
Будучи допитаною, у ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 24.08.2014 року приблизно о десятій годині вечора зустрічала свою дочку, яка поверталася з прогулянки зі своїми друзями, оскільки вони проживають на вул. Кірова, а там дуже погане освітлення. Під час очікування почула крики про допомогу, в цей момент побачила, що біжить обвинувачений, а за ним його біжить донька. Обвинувачений тікав спочатку у бік школи №11, а потім змінив напрямок, по дорозі викидав речі, які відібрав у доньки, які потім були знайденні, затримали його вони разом с перехожими.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини пом`якшуючі покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.
Як пом`якшуючі відповідальність обставини, суд визнає те, що він вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі, приніс усне вибачення потерпілим.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілих, які просили призначити йому покарання згідно чинного законодавства, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 під час досудового розслідування погашений у повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертиза проводилася державною установою.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 відраховувати з 24 серпня 2014 року.
Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази:
- мобільний телефон «iPhone 5s», білого кольору, з боків якого розташований силіконовий чохол фіолетового кольору, гаманець з «крокодилячої шкіри», болотного кольору, в середині якого є: 2 білети до кінотеатру, 2 гривні, використана картка поповнення рахунку на 40 гривень, пластикова картка з назвою «Coffee Life», навушники білого кольору для мобільного телефону «iPhone 5s», довжиною 90 см., сумка бежевого кольору з 2 ручками для утримання і довгим ременем, всередині якої знаходилися, грошові кошти купюрами 20 гривень - 2 шт., 2 гривни - 2 шт., 1 гривня - 2 шт. та 25 копійок, гребінець складний, 1 білет у кіно, резинка для волосся з бісеру, пластир на тканинній основі, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю;
- тапочки, чорного кольору фірми «Levie», з двома лямками для утримання на ногах, які знаходяться в спец. пакеті № 1719064, ніж складний, який згідно висновку експерта відноситься до ножів для спортивного туризму і холодною зброєю не являється, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, відповідно до квитанції № 0002492 від 10.09.2014 року знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1