Справа № 161/303/15-к
Провадження № 1-кп/161/234/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 06 квітня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 03.11.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торговиця Млинівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

· за ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 02.11.2014 року, о 22:25 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «РЕНО-КЕНГО», р.н. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись на 14км+685м автодороги сполученням «Боратин-Вербаїв-Лучиці», поза населеним пунктом, зі сторони с. Лучиці в напрямку с. Мстишин Луцького району Волинської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, перевищив максимально дозволену швидкість, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав за межі проїзної частини у лівий кювет, де допустив наїзд на придорожнє дерево.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «РЕНО-КЕНГО», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №407 від 08.12.2014 року, отримав наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді зламів кісток склепіння і основи черепа, забою головного мозку з крововиливами під його оболонки, які стали причиною смерті останнього.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 п.п. 2.3.6), 2.9.а), 12.1, 12.6.ґ) Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...;

п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння...;

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку... і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам:... на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. Завдані збитки потерпілій частково відшкодовані, зокрема, матеріальна шкода в повному обсязі та моральну частково. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

· показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка підтвердила факт дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце 02.11.2014 року о 22:25 год. на 14км+685м автодороги сполученням «Боратин-Вербаїв-Лучиці», поза населеним пунктом, зі сторони с. Лучиці в напрямку с. Мстишин Луцького району Волинської області, внаслідок чого ОСОБА_7 від отриманих травм помер. Просила суд суворо не карати останнього.

Відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_6 , своїми необережними діями, котрі виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальних збитків.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний тяжкий злочин, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані матеріальні збитки потерпілій, остання просила суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 , останній має постійне місце проживання, а також має на утриманні 2-х малолітніх дітей, характеризується позитивно, однак, вчинив тяжкий злочин, при цьому перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, внаслідок якого наступили тяжкі та невідворотні наслідки в результаті чого наступила смерть ОСОБА_7 , на утриманні якого знаходились 3-х неповнолітніх дітей, відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, за таких обставин суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах мінімального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст.286 ч.2 КК України, разом з тим, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вищевказаний злочин, при цьому перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому судом призначається додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 786,24 (сімсот вісімдесят шість гривень двадцять чотири копійки) гривень витрат за проведення автотехнічної експертизи.

Речовий доказ автомобіль марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на штрафмайданчику Луцького РВ УМВС України у Волинській області повернути законному володільцю, без оплати за зберігання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: