Справа № 361/7441/14-к
Провадження № 1-кп/361/121/15
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
29 травня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі судової колегії:
головуючого, судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого, адвоката - ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина
України, із вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, ніде не
зареєстрованого, проживаючого в
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.146., ч.2 ст.147., ч.4 ст.187., ч.4 ст.189., ч.3 ст.28 ч.1 ст.263., ч.3 ст.289 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, раніше працюючого директором ПП «Лора 93», одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.146., ч.2 ст.147., ч.4 ст.187., ч.4 ст.189., ч.3 ст.28 ч.1 ст.263., ч.3 ст.289 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючого виконавчим директором в ТОВ „Пласт Комплект та менеджером по персоналу в ТОВ «Полімер-Системс», не одруженого, маючого неповнолітню дитину 2002 року народження, проживаючого в АДРЕСА_4 , зареєстрований в АДРЕСА_5 , в силу ст.55 КК України (ред.1961 року) та ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,-
у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.146., ч.2 ст.147., ч.4 ст.187., ч.4 ст.189., ч.3 ст.28 ч.1 ст.263., ч.3 ст.289 КК України;
Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 як вказано в реєстрі матеріалів досудового розслідування, обраний судом у виді тримання під вартою та строк утримання його в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області ухвалою Броварського міськрайонного суду від 25.02.2015 року продовжений до 25 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_13 і ОСОБА_12 ухвалою Броварського міськрайонного суду від 05.01.2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 05.03.2015 року, дія якого не була продовженою..
Ухвалою від 10 квітня 2015 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені до розгляду в підготовчому засіданні на 22 квітня 2015 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2015 року, міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 була продовжена в виді тримання під вартою до 04.06.2015 року, стосовно ОСОБА_13 і ОСОБА_12 міра запобіжного заходу вибрана в виді домашнього арешту до 21.06.2015 року.
В судове засідання прибули прокурор ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , його представник адвокат ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та доставлений під конвоєм обвинувачений ОСОБА_11 .
Під час підготовчого судового засідання, прокурор вважає за необхідне призначення кримінального провадження до судового розгляду, матеріали підсудні суду, підстав для закриття немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК. Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 стосовно призначення кримінального провадження до судового розгляду, погоджуються з думкою прокурора. Потерпілий та його представник, категорично заперечили, стосовно можливості при значення провадження до судового розгляду, заявивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, не виконано вимоги попереднього суду за 2013 рік, прокурором не прийнято до уваги їх клопотання, незаконно проведено виділення матеріалів стосовно інших осіб в порушення вимог ст.217 КПК України, обвинувальний акт повернути прокурору, інших клопотань, заявлено не було.
Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як того вимагає чинна норма кримінального-процесуального закону, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду, в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретну підозру щодо кожного з підозрюваних, тобто вказати, в чому він підозрюється і вказати кваліфікацію його протиправних дій, згідно з статтею КК України.
Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.146., ч.2 ст.147., ч.4 ст.187., ч.4 ст.189., ч.3 ст.28 ч.1ст.263., ч.3 ст.289 КК України, указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений до суду обвинувальний акт, не містить у собі належним чином сформованого обвинувачення, оскільки обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівки на підозру та правову кваліфікацію. Так всі дії підозрюваних викладені без розмежування їх дій та продубльовані, відповідно до обвинувального акту дії підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за ч.2 ст.146 та ч.2 ст.147 К України не розмежовані не розкрита об`єктивна сторона злочинів. Крім цього підозрюваному ОСОБА_13 інкримінується вчинення злочину передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, в той же час викладаються дії підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , про незаконне заволодіння автомобілем, який належить ОСОБА_6 , про підозрюваного ОСОБА_13 навіть не згадується. Також, відповідно до обвинувального акту всім обвинуваченим інкримінується вчинення злочину передбаченого ст.289 ч.3 КК України та вказано ознаку, завдання великої матеріальної шкоди, однак в описовій частині відсутні дані про спричинення матеріальної шкоди. Формулювання обвинувачення підозрюваним за ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України містить розбіжності в викладенні. Крім того відсутня кваліфікація дій підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 по останньому епізоду, викладеному в обвинувальному акті.
Розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого належного обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
З урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права підозрюваних на захист, передбачені п.1 ч.3 ст.42 КПК України.
Таким чином, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно вимогам ст. 374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.ст. 109, 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору, для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Крім того,в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання, про продовження строку тримання під вартою, стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 обґрунтовуючи це тим, що термін застосування тримання під вартою закінчується 04.06.2015 року, обвинувачений ніде офіційно не працює, підозрюється у вчиненні правопорушення яке відноситься до тяжких, тривалий час перебував у розшуку існують ризики, його впливу на очевидців правопорушення, тому необхідно обвинуваченого утримувати під вартою та продовжити термін його утримання. Обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжити запобіжний захід в виді домашнього арешту, оскільки вони обвинувачуються в вчиненні злочинів які відносяться до тяжких, можуть впливати на потерпілого та свідків.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підозрювані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заперечили стосовно клопотання, в частині продовження терміну утриманні під вартою підозрюваному ОСОБА_11 , заявивши про недостатність заявлених прокурором ризиків, клопочуть про зміну міри запобіжного заходу. Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заперечили стосовно клопотання, в частині продовження обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжного заходу в виді домашнього арешту, а замінити на іншу міру. Представник потерпілого та потерпілий не заперечили стосовно клопотання прокурора, про продовження терміну утримання підозрюваного під вартою, а також продовження запобіжного заходу в виді домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_11 закінчується 04.06.2015 року. З урахуванням закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому та даних про його репутацію, що він підозрюється у вчиненні декількох особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що він не надав жодних документів про неможливість з тих чи інших причин їх перебування в умовах СІЗО та з метою уникнення ризиків продовження обвинуваченим злочинної діяльності, переховування від органів досудового розслідування і суду та впливу на учасників процесу суд вважає, що більш м`який запобіжний захід на даний час буде недостатнім, а тому строк тримання йому під вартою необхідно продовжити на два місяці з дня надходження до суду обвинувального акта, тобто по 27 липня 2015 року.
Суд переконаний, що саме запобіжний захід в виді тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_11 процесуальних обов`язків під час судового розгляду матеріалів.
Стосовно підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як вони раніше не судимі, мають постійне місце проживання, обвинувачуються в вчиненні тяжких злочинів.
Суд переконаний, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту, забезпечить дотримання підозрюваними ОСОБА_12 та ОСОБА_13 процесуальних обов`язків під час судового розгляду матеріалів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.3 ч.3 ст.314, 315, 109, 176, 177, 178, 183, 197, 291, 372, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Продовжити дію строку міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому за ч.2 ст.146., ч.2 ст.147., ч.4 ст.187., ч.4 ст.189., ч.3 ст.28 ч.1 ст.263., ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянину України, проживаючому без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимому, на два місяці, і утримувати його під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області, тобто до 27 липня 2015 року
Обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м. Києва, громадянину України, проживаючому в АДРЕСА_2 , зареєстрованому в АДРЕСА_3 , раніше не судимому, - продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 27 липня 2015 року, заборонивши йому з 22.00 до 06.00 години покидати житло за адресою в АДРЕСА_2 .
Обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, проживаючому в АДРЕСА_4 , зареєстрованому в АДРЕСА_5 , в силу ст.55 КК України (ред.1961 року) та ст.89 КК України такому, що не має судимості,- продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 27 липня 2015 року, заборонивши йому з 22.00 до 06.00 години покидати житло за адресою в АДРЕСА_4 .
Ухвала може бути оскаржена, учасниками процесу, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий, суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2
ОСОБА_3