Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №1-700/10
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Крижової О.Г.

з участю секретаря - Гриценюк М.А.

прокурора - Станкевича O.K.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, не працюючої, не судимої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4,

зач. 1 ст. 172 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2, являючись фізичною особою-підприємцем, здійснюючи підприємницьку діяльність в и. Рівне, зокрема в приміщенні комунального закладу (далі КЗ) «Рівненський міський палац культури», до розташоване в м. Рівне, вул. Гагаріна, 6, використовуючи найману працю під час здійснення підприємницької діяльності, маючи організаційно-розпорядчі повноваження, допустила грубе порушення законодавства про працю при наступних обставинах.

Так, в порушення ст.. 46 Конституції України, ст.ст. 21, п. 6 ч. 1 ст. 24, ст. 24-1 КЗпПУ, ОСОБА_1, являючись фізичною особою - підприємцем, діючи умисно, грубо порушуючи законодавство про працю в частині забезпечення прав громадян на соціальний захист, без укладення трудових договорів та подальшої їх реєстрації у державній службі зайнятості, під час здійснення підприємницької діяльності в приміщенні КЗ «Рівненський міський палац культури» допустила до роботи наступних громадян:

ОСОБА_3, в період з 10.10.2009 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_4, в період з 10.12.2009 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_5, в період з 16.12.2010 року по 11.02.2010 року;

ОСОБА_6, в період з лютого 2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_7, в період з 10.04.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_8, в період з 04.04.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_9, в період з 28.01.2010 року по 04.04.2010 року;

ОСОБА_10, за період з 10.10.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_11, за період з 10.10.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_12, в період з 10.10.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_13, в період з 15.01.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_14, в період з 10.10.2009 року по 23.04.2010 року.

Крім того, ОСОБА_2, будучи фізичною особою - підприємцем, в порушення ст.. 46 Конституції України, ст.ст. 24-1, 26 КЗпПУ, діючи умисно грубо порушуючи законодавство про працю в частині забезпечення прав громадян на соціальний захист, уклавши 11.02.2010 року трудові договори, без подальшої їх реєстрації у державній службі зайнятості, під час здійснення підприємницької діяльності в приміщенні КЗ «Рівненський міський палац культури» допустила до роботи наступних громадян:

ОСОБА_15, в період з 10.02.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_16, в період з 10.02.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_17, в період з 10.02.2010 року по 23.04.2010 року;

ОСОБА_5, в період з 10.02.2010 року по 23.04.2010 року.

Накази про прийняття ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_19, ОСОБА_20, нчук Д.А., ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, Боіш-

тянова Ю.А., ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 на роботу фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 не видавалися, відомості про їх працевлаштування та встановлені законом відрахування до відповідних Фондів державного соціального страхування не подавалися, чим порушено право вищевказаних громадян на матеріальне забезпечення.

В судовому засіданні підсудна свою вину в скоєні злочину передбаченому ч. 1 ст. 172 КК України визнала повністю і показала, що вона дійсно скоїла даний злочин при зазначених вище обставинах, у скоєному розкаюється.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у порядку ч.З ст.299 КПК України, підсудна та учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення підсудною злочину за обставин, вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.

Крім визнання своєї вини підсудною, її вина у скоєному підтвержується зібраними по справі доказами, дослідженими судом.

Заслухавши показання підсудної, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина підсудної ОСОБА_2 доведена повністю.

Злочинні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю.

При обранні виду і міри покарання суд приймає до уваги суспільну небезпеку скоєного, а також особу підсудної, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

До обставин, які пом'якшують покарання, суд відносить повне визнання підсудною своєї вини, щире розкаяння в скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

За таких обставин суд рахує, що виправлення і перевиховання підсудної ОСОБА_2 можливе без ізоляції її від суспільства.

Цивільні позови по справі підлягають залишенню без розгляду, оскільки вони не випливають із предявленого обвинувачення. Судом позивачам розяснено їх право предявити позови в порядку цивільного судочинства.

Судових витрат по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України і обрати відносно неї покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. в прибуток держави.

Цивільні позови залишити без розгляду.

Запобіжний захід до набрання чинності вироку залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя-