АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11-cc/796/1112/2015 Слідчий суддя 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_10 , погодженого із старшим прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, який не має реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання мотивовано тим, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими та недоведеними доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризику вчинення підозрюваним іншого злочину.
Не погоджуючись з таким рішенням, старший прокурор прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якійпорушує питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_9 стверджує, що на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року ним у встановлені КПК України строки було подано апеляційну скаргу, однак технічним працівником прокуратури району апеляційну скаргу помилково було направлено до Подільського районного суду міста Києва, а не до Апеляційного суду міста Києва.

Стосовно ухвали слідчого судді, то старший прокурор прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 вважає її незаконною. Так, апелянт стверджує, що, подаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення надала всі докази, які підтверджують, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, прокурор вказує, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що повідомлена йому підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.Також апелянт зазначає, що підозрюваний може впливати на свідка та закупника вогнепальної зброї, оскільки він може встановити через посередників місце проживання закупника вогнепальної зброї та маршрути пересування останнього, а тому може впливати на нього з метою зміни останнім показань. При цьому автор апеляції вказує, що актуальність даного ризику зумовлена тим, що закупник та свідки є єдиними очевидцями злочину, а тому у випадку зміни ними показань ОСОБА_11 може уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Так, апелянт звертає увагу, що 06 квітня 2015 року підозрюваний ОСОБА_11 вчинив інший злочин, а саме незаконно збув ОСОБА_12 вогнепальну зброю та боєприпаси і даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000922 від 06 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На думку автора апеляції, слідчий суддя не дав належної оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке є тяжким злочином, а також відсутності обставин, які є перешкодою для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відповідно до положень ч. 2 ст. 183 КПК України. При цьому, як стверджує апелянт, слідчий суддя взагалі проігнорував той факт, що підозрюваний ОСОБА_11 07 грудня 2014 року (ЄРДР № 0002607 від 08 грудня 2014 року) та 06 квітня 2015 року (ЄРДР № 00000922 від 06 квітня 2015 року) незаконно збув ОСОБА_12 вогнепальну зброю та боєприпаси.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що старшому прокурору ОСОБА_9 має бути поновлений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і його апеляційна скаргапідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема, матеріалами судового провадження дійсно підтверджується, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді було пропущено старшим прокурором ОСОБА_9 внаслідок технічної помилки працівника прокуратури, який направив апеляційну скаргу не за тією адресою, куди вона була скерована, а тому цей строк підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо оскаржуваної ухвали, то з представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, що в провадженні СВ ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002607 від 08 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

06 квітня 2015 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_14 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж числа ОСОБА_15 було повідомлено про підозру у незаконному збуті вогнепальної зброї та боєприпасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

08 квітня 2015 року слідчий СВ ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із старшим прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 , звернулась до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Подільськогорайонного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року в задоволенні цього клопотання було відмовлено, а щодо ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановляється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи слідчого та прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, про який просить слідчий і прокурор, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, можливе при тих обставинах, коли є доведеною обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам. Підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання не встановив.

Крім того, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, слідчий суддя повинен взяти до уваги особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання, яке загрожує особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Дослідивши клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому встановлено, що клопотання слідчого містить посилання на відповідні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_14 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Вагомість вказаних доказів не викликає сумнівів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та закупника вогнепальної зброї, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, колегія суддів встановила, що вказані доводи є обґрунтованими, зважаючи не тільки на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , а і на те, що 06 квітня 2015 року, тобто під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 вчинив аналогічні дії, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і того ж числа це було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000922.
Також колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, його зрілий вік, стан здоров`я, репутацію та всі інші обставини, які визначені в ст. 178 КПК України.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у триманні ОСОБА_14 під вартою, а тому щодо підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під варту.
Застосування щодо ОСОБА_14 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відсутні.
В той же час колегія суддів на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України та з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, вважає необхідним визначити ОСОБА_8 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Зокрема, колегія суддів переконана, що ступеню порушених суспільних цінностей в даному кримінальному провадженні та існуючим ризикам відповідає застава в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360 гривень. Саме такий розмір застави є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин апеляційна скарга старшого прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, як альтернативи цьому запобіжному заходу.
Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Поновити старшому прокурору Подільського району міста Києва ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року.

Апеляційну скаргу старшого прокурора Подільського району міста Києва ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_10 , погодженого із старшим прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язаннящодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ЛУ в метрополітені ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_10 , погоджене із старшим прокурором прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 , про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 червня 2015 року включно.
Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360 гривень у національній грошовій одиниці.
Застава може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКС України в м. Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820019, реєстраційний рахунок 0104).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий слідчому, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

У разі внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4