ВІЙСЬКОВИЙ СУД
Постанова

іменем України

16 липня
2007 року м. Сімферополь

Військовий
суд Сімферопольського гарнізону під головуванням судді Сенька М. Ф. при секретарі
Вервес В.Г., за участю обвинувача -
помічника військового прокурора Євпаторійського гарнізону Феленка Ю.А., захисника-адвоката ОСОБА_1 та підсудного
ОСОБА_2, під час судового розгляду у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальної справи за
обвинуваченням солдата військової частини А 4524 рядового

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки,
Маньківського району, Черкаської
області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого,
раніше не судимого, призваного на
військову службу в квітні 2007 року Жашківсько-Маньківським військовим
комісаріатом, стосовно якого обрано
запобіжний захід у вигляді нагляду командування військової частини, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 383 ч.1 КК України,

встановив:

ОСОБА_2
14 червня 2007 року подав до Євпаторійського зонального відділення Військової
служби правопорядку ЗС України в АР Крим завідомо неправдиву заяву про вчинення
злочину.

Вина
ОСОБА_2 в завідомо неправдивому повідомленні про вчення злочину доведена в
судовому засіданні показаннями самого підсудного.

Поряд з
цим, захисник підсудного заявив
клопотання про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2 з підстав дієвого
каяття..

Вислухавши
підсудного, який погодився із закриттям
справи, за таких підстав, та висновок прокурора про наявність підстав
для закриття справи, суд приходить до
висновку про можливість задоволення клопотання захисника.

В обгрунтування
цього висновку судом покладено такі дані.

Відповідно
до ст.
45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої, звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо вона після
вчинення злочину щиро покаялася, активно
сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки.

В
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності вперше за вчинення
злочину, який законом віднесений до
злочинів невеликої тяжкості, у вчиненому
щиро покаявся.

Разом з
тим, як встановлено в суді, ОСОБА_2,
дізнавшись, що за його заявою
порушена кримінальна справа добровільно з'явився до органу дізнання із
зізнанням, подавши відповідну
заяву, на протязі всього провадження
справи давав послідовні показання та іншим чином сприяв розслідуванню злочину.

Що
стосується шкоди, завданої
злочином, то матеріали справи не містять
даних про нанесення такої шкоди об'єкту (об'єктам) посягання в її реальному
виразі. Крім того, суд вважає, що саме своїми активними діями, як вони наведені вище, ОСОБА_2 відвернув можливість настання
реальної шкоди від попередній злочинних дій,
про що зокрема свідчить той факт,
що кримінальна справа, порушена
за його неправдивою заявою, в той же
день (день винесення) скасована на підставі

його ж
заяви про зізнання, про що свідчать
постанови органу дізнання та військового прокурора, відповідно.

Наведені
обставини в їх сукупності, на думку
суду, вказують на дійове каяття
підсудного.

Відповідно
до ст.
72 КПК України, за наявності
підстав, зазначених у ст. 45
КК України , у справах, що надійшли до суду з обвинувальними
висновками, суд у судовому засіданні
зобов'язаний винести постанову про закриття кримінальної справи.

Тому, керуючись
ст. ст. 72,
273, 282 КПК України, суд

постановив:

Клопотання
захисника-адвоката ОСОБА_1
задовольнити.

Кримінальну
справу відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 383 ч.1 КК України, на підставі ч.1 п.1 ст.
7-1 КПК України закрити (у зв'язку з дійовим каяттям).

Відповідно
до ст.
45 КК України ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 нагляд командування військової частини
скасувати.

Речові докази по
справі, що зберігаються в матеріалах
справи - залишити у справі.

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції
до військового апеляційного суду Військово-Морських Сил через військовий суд
Сімферопольського гарнізону.

Дійсно
за належним підписом.