В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2015 Справа №607/3854/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002598 від 04 липня 2013 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працює, не судився в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника служби у справах неповнолітніх і дітей ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2013 року близько 20 години 30 хвилин, у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував у парку ім. Т. Г. Шевченка поблизу будинку №33 по вулиці Білецькій м. Тернополі виник злочинній намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Зреалізовуючи вказаний злочинний намір неповнолітній ОСОБА_3 попросив ОСОБА_7 надати йому у тимчасове користуванняна декілька хвилин велосипед торгової марки "Motobecane", при цьому не маючи наміру повертати велосипед потерпілому, а з метою заволодіти ним шляхом обману та зловживання довірою. ОСОБА_7 будучи введеним в оману та довіряючи ОСОБА_3 передав йому велосипед торгової марки "Motobecane".

Натомість ОСОБА_3 отриманий велосипед "Motobecane" в установлений термін не повернув, а шляхом обману привласнив його, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 440 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство.

28 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_7 з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за згодою із законним представником ОСОБА_5 , з іншої сторони, на підставі ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, в приміщенні слідчого відділу Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, укладено угоду про примирення.

Згідно із вказаною угодою потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 , за згодою із законним представником ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави та отримана згода ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_7 на його призначення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з таких мотивів:

Згідно зі ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання, при цьому вирок повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків .

Відповідно до правил п. 1) ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні 28 лютого 2015 року між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України не порушені, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просять затвердити вказану угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджену в ній міру покарання. При цьому, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований щодо нього в результаті затвердження угоди про примирення, і надав свою згоду на його призначення.

Потерпілий ОСОБА_7 також просить затвердити угоду про примирення від 28 лютого 2015 року , повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим угоди про примирення , наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості .

Суд шляхом проведення опитування сторін судового провадження переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид узгодженого покарання, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, в тому числі, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом. Потерпілий ОСОБА_7 - повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим угоди про примирення та наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою - шахрайство, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, за якою ОСОБА_3 необхідно призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залучення експертів в розмірі 342,30 гривень за проведену товарознавчу експертизу .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371 ,373, 374, 376, 394, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_7 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , за згодою із законним представником ОСОБА_5 , з іншої сторони у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002598 від 04 липня 2013 року.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 лютого 2015 року, покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави .

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 342 (триста сорок дві) гривні 30 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1