АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11 -865 2007 р.
суді 1-ї інстанції Михайленко А.В.
Доповідач: Зайцев В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючого:
Дудікова В.І. Суддів: Зайцева В.А.,
Старинця Ю.В. за участю прокурора: Заброцької Л.О. захисника-адвоката
ОСОБА_1 засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула
13 грудня 2007 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями
державного обвинувача із змінами та засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3
і їх захисника - адвоката ОСОБА_1 з
доповненнями на вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 29 травня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця смт Погребище
Вінницької області, проживаючого в
АДРЕСА_1, раніше не судимого та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя с Яворівка
Піщанського району Вінницької області,
не працюючого, не судимого

визнано винними
за ст.
190 ч. 2 КК України кожного та засуджено:

- ОСОБА_2
- до 3-х років позбавлення волі. На підставі п. "г" ст. 1
та ст.
6

Закону
України "Про амністію" від 31.05.2005 року його звільнено від

відбування
призначеного покарання;

- ОСОБА_3 - до 3-х років позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України

звільнений
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Вирішено питання
судових витрат та речових доказів.

Задоволено
цивільні позови 23 потерпілих у справі осіб про відшкодування матеріальної
шкоди шляхом стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в солідарному
порядку відповідних коштів.

Згідно
вироку топографо-геодезичний кооператив (далі ТГК) "Румб", директором якого є ОСОБА_2, 29.03.2002 року отримав у Державному
Комітеті України по земельних ресурсах ліцензію НОМЕР_1 на проведення
землевпорядних робіт, зокрема, дозвіл на розробку технічної документації
зі складання державних актів на право приватної власності на землю і право
постійного користування землею. Строк дії вказаної ліцензії - з 25.03.2002 р.
по 24.03.2005 р.

2

Маючи
ліцензію на проведення землевпорядних робіт,
працівниками ТГК "Румб",
починаючи з 17.07.2004 року по грудень 2004 року з громадянами, що мешкають на території сільської ради с Пеньківка
Шаргородського району Вінницької області,
укладалися договори на розробку технічної документації зі складання
державних актів на право власності на землю і право постійного користування
землею, після чого працівниками ТГК
"Румб" отримувалися від громадян гроші та виконувалися необхідні дії
- проведення геодезичних робіт,
підготовка і оформлення документів для розробки вказаної технічної
документації тощо.

06.07.2004
року рішенням № 379 Держкомзему України анульовано ліцензію НОМЕР_1 на
проведення землевпорядних робіт,
видану 29.03.2002 р. ТГК "Румб". Згідно вказаного рішення
ліцензія вважалася анульованою через 10 днів з дня його прийняття, тобто з 16.07.2004 року.

ОСОБА_2, будучи присутнім на засіданні Держкомзему
України 6.07.2004 року під час прийняття цього рішення про анулювання
ліцензії, достовірно знав про
незаконність ведення в подальшому - після 16.07.2004 року кооперативом
землевпорядних робіт, однак, не дивлячись на те, з корисливих мотивів, з метою вчинення шахрайських дій, вступив в злочинну змову з техніком ТГК
"Румб" ОСОБА_3, якому
повідомив про відсутність ліцензії та запропонував, вводячи в оману громадян сільради с.
Пеньківка Шаргородського району,
продовжувати отримувати гроші від громадян за виготовлення технічної
документації зі складанням державних актів на землю і право постійного нею
користування, не повідомляючи громадян
про відсутність відповідної ліцензії.

Після
цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період
часу з 17.07.2004 р. по грудень 2004 року,
маючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян -мешканців
території сільради с Пеньківка Шаргородського району, за відсутності наміру та можливостей
виконувати свої зобов'язання перед ними,
бажаючи присвоїти отримані кошти,
в порушення ст. 26 Закону України "Про
землеустрій", повідомляли вказаним
громадянам завідомо неправдиву інформацію про можливість розробки ТГК
"Румб" технічної документації зі складання державних актів на землю і
користування нею, після чого для
створення впевненості законності своїх дій,
отримували заяви громадян про складання державного акта та укладали
договори на розробку технічної документації зі складанням державних актів на
землю, а також отримували від введених
в оману громадян за розробку документації грошові кошти, які останні надавали добровільно.

Так, 17.07.2004 р. ОСОБА_3,
перебуваючи у попередній змові з ОСОБА_2, з метою шахрайства, знаходячись в с Пеньківка
Шаргородського району Вінницької області,
отримав від гр-на ОСОБА_4 гроші в сумі 175 грн. за розробку технічної
документації зі складанням державних актів на право приватної власності на
землю і право постійного користування землею,
яка знаходиться у вказаному селі,
видавши йому квитанцію до прибуткового касового ордеру № 7230.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, ОСОБА_3
разом із ОСОБА_2 таким же
чином, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою громадян, в період часу з 17.07.2004 р. по грудень
2004 року заволоділи грошовими коштами 20 громадян Пеньківської сільської ради
на загальну суму 3615 грн., а саме:

гр.гр.
ОСОБА_5 - в сумі 155 грн.;

ОСОБА_6- в сумі
155 грн.;

ОСОБА_7 - в сумі
230 грн.;

ОСОБА_8- в сумі
155 грн.;

ОСОБА_9 - в сумі
175 грн.;

ОСОБА_10 - в
сумі 165 грн.;

ОСОБА_11 - в
сумі 155 грн.;

ОСОБА_12 - в
сумі 165 грн.;

ОСОБА_13 - в сумі 155 грн.;

ОСОБА_14 - в
сумі 175 грн.;

ОСОБА_15 - в
сумі 175 грн.;

ОСОБА_16
- в сумі 175 грн.;

3

ОСОБА_17 - в
сумі 165 грн.; ОСОБА_18 - в сумі 165 грн.; ОСОБА_19 - в сумі 155 грн.; ОСОБА_20
- в сумі 165 грн.; ОСОБА_21 - в сумі 240 грн.; ОСОБА_22 - в сумі 185 грн.;
ОСОБА_23 - в сумі 185 грн.

При
цьому, своїх зобов'язань перед цими
громадянами вони не виконали,
розпорядившись грошима на власний розсуд.

В
апеляції засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1 з доповненнями до неї наголошується на
незаконності і необґрунтованості вироку,
необ'єктивності та упередженості судового слідства, не доведеності суб'єктивної сторони
злочину, порушенні вимог ст.
ст. 2, 22,
64, 67 КПК України, а також Конституції України, у зв'язку з чим ставиться питання про
скасування вироку із закриттям справи або направленням її на новий судовий
розгляд або на додаткове розслідування прокурору.

Державний
обвинувач в своїй апеляції зі змінами вказує на неповноту судового
слідства, Закону України "Про
амністію" від 31.05.2005 року щодо засудженого ОСОБА_2, невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочину та особам засуджених,
у зв'язку з чим просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію і просив її
задовольнити, пояснення засуджених та
доводи адвоката, які підтримали свою
апеляцію і просили її задовольнити,
скасувавши вирок, обговоривши
доводи апеляцій та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, апеляції обгрунтованими, підлягаючими до задоволення.

Так, в порушення
ст. 22 КПК України, суд не встановив, не дослідив та не перевірив питання
наявності у ТГК "Румб", крім
анульованої, інших ліцензій на
проведення землевпорядних робіт, зокрема, геодезичної.

При
наявності у засуджених ліцензії на проведення геодезичних робіт, судом не з'ясовано, що саме вони вправі були робити згідно цієї
ліцензії, в яких обсягах, за які гроші, а що не мали права робити, Також,
не проведено розгранічення прав на виконання робіт по кожній з цих
ліцензій.

Згідно
матеріалів справи та вироку суду, ОСОБА_2 є директором ТГК
"Румб", а отже він є
службовою особою.

Районний
суд не звернув на це уваги та не дав ніякої оцінки даному факту, кваліфікувавши його дії лише за ст.
190 ч. 2 КК України, що є
невірним.

Крім того, суд з власної ініціативи застосував
амністію до засудженого ОСОБА_2, не спитавши його згоди на це, а останній з таким клопотанням до суду не
звертався. Таким чином, дане рішення
суперечить Закону України "Про застосування амністії".

У
вироку, описуючи дії підсудних, суд спочатку встановив, що ОСОБА_2
і ОСОБА_3 отримували заяви громадян та укладали договори на розробку
технічної документації зі складання державних актів на землю (т. 4, а.с.
229), проте в кінці
мотивувальної частини вироку зазначив,
що грошові кошти від потерпілих представники ТГК отримували на
договірній основі, але без укладання
договорів між громадянами і ТГК (т. 4,
а.с. 238).

Дані висновки у
вироку викладені нечітко і суперечать один одному.

В ході
судового розгляду справи не була допитана частина потерпілих, які не з'явилися до суду з невідомих
причин, проте, зазнали матеріальних збитків внаслідок дій
засуджених. Суд, не з'ясувавши
належним чином причин їх неявок, не
вживши всіх можливих заходів щодо з'явлення їх до суду, оголосив їх покази, які поклав в основу вирока. При цьому, заяв від потерпілих про підтвердження
показів, даних ними на досудовому
слідстві, не надходило, а причини не з'явлення в суд не визнані
поважними, чим не було дотримано вимог ст.
290 КПК України.

4

Суд
проігнорував та не дав оцінки показам
засуджених ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, які з самого початку до судового слідства, а також в суді послідовно пояснювали свої
дії тим, що виконували лише геодезичні
роботи, право на здійснення яких вони
мали на підставі іншої геодезичної ліцензії. Цього питання суд взагалі не
досліджував, не встановив які саме
необхідно мати було засудженим ліцензії для діяльності їх кооперативна, що їм дозволялося робити відповідно до цих
ліцензій, а що не дозволялося, в яких об'ємах, за що вони брали з громадян кошти, куди вони ішли та чи відповідає зроблений
ними об'єм роботи тим грошовим коштам,
які засуджені збирали з громадян,
нібито, за реальне виконання дозволених
ним робіт.

Необхідність
дослідження судом вищенаведених питань має суттєве значення, як для правильності кваліфікації дій
засуджених, так і для правильного
вирішення у справі питання щодо повернення потерпілим грошових коштів та їх
розміру.

Враховуючи
наведене, вирок підлягає
скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
368 та 371 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
державного обвинувача із змінами - задовольнити повністю, апеляцію засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1 з доповненнями - задовольнити частково.

Вирок
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 29 травня 2007 року щодо засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - скасувати,
а кримінальну справу повернути в той же суд на новий судовий розгляд в
іншому складі суддів.