Справа № 750/5317/15-к
Провадження № 1-кс/750/1402/15

У Х В А Л А

03 червня 2015 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокуратуру м. Чернігова надати йому можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження № 0000988 для подальшого оскарження вироку в суді вищої інстанції, зазначаючи що на нього чинився тиск з боку працівників слідства міськміліції та прокуратури м. Чернігова, внаслідок чого ним була написана розписка, викладене в котрій не відповідає дійсності.
Скарга ОСОБА_2 зареєстрована в суді як скарга на бездіяльність прокурора, що відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України потребує її розгляду слідчим суддею місцевого суду.
Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 позицій щодо можливого абсолютно різного за правовим змістом оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-8 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - що може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зазначене вище, відповідно передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності). Але особа, яка подала скаргу обмежилась лише загальним посиланням без зазначення жодної статті КПК України, однак, як зазначено вище, саме конкретні норми, передбачені у ст. ст. 303, 304 КПК України і є визначальними для суду в частині встановлення порядку розгляду.
Відповідно до чого, суд, виходячи із положень ст. 26 КПК України «Диспозитивність» не може обрати та запропонувати свій порядок розгляду скарги, оскільки згідно частини 1 названої статті Закону, саме сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.
Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання скарги, виділенні її в частині, усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що ОСОБА_2 звернувся зі скаргою саме до слідчого судді, в котрій виклав вимоги, не передбачені діючим законодавством, без приведення правової мотивації та аргументації обставинами кримінального провадження, тобто такі, які не підпадають під визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України, що регламентує розгляд всіх рішень, дій чи бездіяльності прокурора під час досудового розслідування, а саме звернувся зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню за процедурою саме судового контролю, у зв`язку з чим у відкритті провадження по даній скарзі належить відмовити.
Це рішення не є перешкодою для подальшого звернення особи, яка подала скаргу, до суду щодо захисту своїх прав та законних інтересів, відповідно до вимог діючого законодавства.
Керуючись ст. ст. 303, 304 ч. 4 КПК України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .
Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала скаргу.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1