Справа № 629/2125/13-к
Номер провадження 1-кс/629/330/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2013 року Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Павлюченко С.В., розглянувши в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Лозівської міжрайонної прокуратури, посилаючись на те, що 15.04.2013 р. тим прийнята постанова про закриття кримінального правадження за його заявою щодо незаконних дій працівників Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області, зокрема заст. командира взводу ППС ОСОБА_2, який, перевишуючи свої службові повноваження, викрав з продуктової передачі його особисті документи- копії процесуальних документів по його кримінальній справі.

Вважаючи, що слідчий необгунтовано, без дослідження всіх обставин справи, зокрема без його допиту, допиту ряда свідків та вилучення необхідної документації, закрив кримінальне провадження і просить скасувати зазначену постанову та зобовязати Лозівського міжрайонного прокурора провести повторну перевірку в повному обсязі.

При цьому, посилається на те, що слідчим прокуратури не відображено в постанові: чому помічник чергового ОСОБА_3 звернувся саме до ОСОБА_2 і в якому зі службових приміщень це відбулося; яким нормативним актом керувався ОСОБА_2 під час огляду його передачі і вилучення з неї документів; не зясував причини протирічь в показаннях вказаних працівників міліції.

Скаржник, який знаходиться під вартою по кримінальній справі та слідчий, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, тому суд вирішує скаргу за їх відсутності.

Вивчивши скаргу, вважаю за необхідне її задовільнити частково з наступних підстав.

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному зясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення за ознаками ст..ст.364,365, 366 та 367 КК України, старший слідчий прокуратури зробив лише на підставі допитів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тобто заінтересованих осіб і з врахуванням того, що з заяви ОСОБА_1 не вбачається будь-яких конкретних даних про вчинення ОСОБА_2 якогось злочину.

Проте, з таким висновком слідчого погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, слідчим прокуратури не враховано, що обовязок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, в тому числі і події кримінального правопорушення, в силу ст.92 КПК України покладено на слідчого, прокурора.

Тобто, посилання слідчого на відсутність в заяві ОСОБА_1 конкретних даних про вчинення працівником міліції кримінального правопорушення, є недоречним, оскільки зясувати вказане можливо лише шляхом збирання стороною обвинувачення доказів.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, в повному обсязі слідчим вимоги ст.ст.91-94 КПК України не виконані, оскільки не був допитаний з приводу зазначених в заяві подій сам заявник, інші особи, зокрема працівники міліції, які можуть бути до неї причетні; не витребувані з Лозівського МВ ГУ МВСУ в Харківській області та не вивчені документи та посадові інструкції, які можуть свідчити про правомірність дій працівників міліції.

За зазначених підстав визнати оскаржувану постанову обгрунтованою та законною, достатніх підстав немає, тому вона і підлягає скасуванню.

Задовільняючи скаргу частково, слідчий суддя виходить з того, що підстав для покладення на прокурора обовязку провести повторну перевірку, ч.2 ст.307 КПК України, не передбачено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.284, 303, 306, 307 КПК України,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії слідчого задовільнити частково.

Постанову старшого слідчого Лозівської міжрайонної прокуратури від 15 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження №0000017 скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: