АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-сс/793/449/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст.303 КПК України
Чечот А.А. Доповідач в апеляційній
інстанції Неділько М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого
Неділька М.І.

суддів
Суходольського М.І., Шкреби Р.Д.

при секретарі Чорної
Ю.В.

з участю прокурора
Пилипенко О.Н.

розглянула матеріали за апеляцією
ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 24.09.2013 р., якою її скаргу на
неправомірні дії слідчого, залишено
без задоволення.

Як зазначено в даній ухвалі, ОСОБА_3
звернулася до Соснівського районного
суду м. Черкаси зі скаргою на
неправомірні дії слідчого. При цьому
зазначила, що 27.03.2012 р. за її заявою СУ
УМВС України в Черкаській області
порушена кримінальна справа № за
фактом підроблення заповіту. Під час
ведення слідства нею було зроблено
декілька заяв для здобуття доказів з
метою розкриття цього злочину, проте
слідством жоден пункт її заяви не був
взятий до уваги. Від ОСОБА_4, рідного
брата, їй стало відомо, що провадження
по зазначеній справі закрито. Проте її,
як заінтересовану особу ніхто про це не
повідомляв.

Також вказувала, що на неодноразові
звернення стосовно ходу розслідування
їй повідомлялося, що справа
знаходиться на постійному контролі
керівництва СУ УМВС, а її останнє
звернення до прокурора Черкаської
області від 17.09.12 р. взагалі залишене
без відповіді.

Крім того, у липні 2012 року вона
надіслала органу слідства заяву про
визнання її потерпілою, однак воно
органом слідства залишене без
розгляду, що вказує на ігнорування
слідством її прав. Також від брата,
який є свідком, їй стало відомо, що за
його заявою призначено проведення
повторної почеркознавчої експертизи
відносно спірного заповіту.

В зв'язку з цим їй є незрозумілим,
яким чином ОСОБА_4, не знаючи про
результати першої експертизи, ставив
питання про проведення повторної такої
ж судово-почеркознавчої експертизи. Ці
обставини, на її думку, свідчать про
розголошення таємниці слідства.

У зв'язку з тим, що відповідно до
її заяв:

- вона не визнана потерпілою і
повідомлення про це їй не надіслано;

- не зроблено запит у палац водних видів
спорту «МЕТЕОР», м. Дніпропетровськ,
вул. Макарова, 27 а, тел.: 787-66-71, 787-66-72 для
витребування відеозапису внутрішнього
спостереження за 18.12.2008 р., де буде
видно, що мама ОСОБА_5 в цей час
знаходилася у м. Дніпропетровську;

- не здійснений запит у банківську
установу Ощадбанку у відділення № 6719 м.
Дніпропетровська, вул. Робоча, 69 для
витребування відеозапису зовнішнього
спостереження 18.12.2008 р. та про платежі,
що надходили за оплату комунальних
послуг за особистим рахунком квартири
АДРЕСА_1 від ОСОБА_5 протягом грудня 2008
р. для підтвердження факту знаходження
ОСОБА_5 у м. Дніпропетровську;

- не зроблений запит у ТОВ «АТБ-маркет»
за адресою 49101, м. Дніпропетровська, пр.
Кірова, 40 м., для витребування
відеозапису внутрішнього
спостереження 18.12.2008 р. для
підтвердження знаходження ОСОБА_5 у м.
Дніпропетровську;

- не проведена очна ставка між нею та
ОСОБА_4, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, між нею та
свідками, які допитувалися;

- не допитані у якості свідків ряд осіб,
які можуть підтвердити знаходження
ОСОБА_5 18.12.2008 р. у м. Дніпропетровську,
вважає, що досудове слідство за її
заявою проведено неповно в зв'язку з
чим вона звернулася зі скаргою в суд на
неправомірні дії слідчого.

Залишаючи дану скаргу без
задоволення слідчий суддя зіслалася на
норми дії п. 7 розділу 11 «Перехідних
положень» КПК України 2012 р., згідно
якого в разі надходження до суду першої
інстанції 20.11.2012 р. або пізніше скарги
на постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи і вона подана з
дотриманням строку оскарження,
передбаченого КПК 1960 року, місцевий суд
має розглянути відповідну скаргу
керуючись КПК 1960 року. А тому,
враховуючи, що слідчим Матвієнко О.М.
постанова винесена 12.11.2012 р. і у
відповідності до закону, який діяв в
редакції 1960 року, тому скаргу ОСОБА_3
залишено без задоволення із
роз'ясненням їй права на звернення до
органів внутрішніх справ та
прокуратури у відповідності до чинного
процесуального закону.

Не погоджуючись із таким
рішенням суду ОСОБА_3 в апеляції
ставить питання про його скасування,
визнання дій слідчого незаконними,
скасування постанови про припинення
кримінального провадження по
кримінальній справі № , внесення
кримінальної справи до державного
реєстру, визнання її потерпілою по
кримінальній справі, зобов'язання
слідства виконання слідчих дій,
зазначені в скарзі.

Також просить поновити їй строк
на апеляційне оскарження, оскільки
копія ухвали слідчого судді
Соснівського райсуду м. Черкаси від
24.09.2013 р. нею була отримана лише 02.10.2013 р.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що суд першої
інстанції незаконно підтримав позицію
слідства та проігнорував її звернення.

Крім того, обов'язок доказування
певних обставин по розкриттю злочину
покладається на слідство. При цьому нею
надано слідству інформацію для пошуку
доказів, які допоможуть проведенню
об'єктивного слідства.

Також зазначає, що не перевіривши
викладені нею додаткові доводи
вчинення злочину орган слідства умисно
його приховує, що є порушенням вимог ст.
22 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора,
стосовно законності ухвали судді та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до наступного.

Як встановлено матеріалами справи
в 2012 році ОСОБА_3 звернулася в
прокуратуру Черкаської області із
заявою про підроблення заповіту,
складеного ніби-то від імені її матері
ОСОБА_5

Проведеною стосовно цього
перевіркою встановлено, що
невстановлені особи у період часу з
23.12.2011 р. по 03.01.2012 р., достовірно знаючи,
що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. у м.
Дніпропетровську, знаходячись у
приміщенні Коробівської сільської
ради Золотоніського району, з метою
подальшого використання, а саме,
незаконного оформлення права
власності на спадкове майно, підробили
заповіт від її імені на користь її сина
ОСОБА_4, постановивши її підпис та
датувавши 18.12.2008 р.

За фактом підроблення документа
старшим слідчим СУ УМВС України в
Черкаській області 27.03.2012 р. порушена
кримінальна справа за ст. 358 ч. 1 КК
України.

Після проведення досудового
розслідування постановою органу
слідства від 12.11.2012 р. кримінальна
справа провадженням закрита за
відсутністю події злочину.

Судами першої інстанції
неодноразово розглядалися скарги
ОСОБА_3 на неправомірні дії слідчого і в
їх задоволенні слідчими суддями з
різних підстав відмовлялося.

Судом апеляційної інстанції ухвали
слідчих суддів скасовувалися і
матеріали справи направлялися на новий
судовий розгляд.

Колегія суддів вважає, що як
останнє рішення так і постанова органу
слідства від 12.11.2012 р. про закриття
кримінального провадження за
відсутністю події злочину підлягає
скасуванню з направленням справи
прокурору для відновлення слідства з
врахуванням наступного.

Перевіркою матеріалів справи
встановлено, що секретар Коробівської
сільської Ради Золотоніського району
ОСОБА_6 склала та завірила 18.12.2008 р.
заповіт від імені ОСОБА_5 згідно якого
вона заповідала все своє майно, що
належало їй на день смерті своєму
синові ОСОБА_4

Таким чином, за результатами
експертних досліджень встановлено, що
заповіт від імені ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 є підробленим і в діях секретаря
сільської Ради ОСОБА_6 вбачаються
ознаки кримінального злочину,
передбаченого ст.358 КК України.

Проте орган досудового слідства
дану обставину належним чином не
дослідив, проявивши однобічний підхід
до вирішення даного питання та
врахувавши при цьому свідчення, які не
мають фактичного юридичного значення,
прийнявши незаконне рішення та
закривши кримінальну справу за
відсутності події злочину, хоча така
подія відбулася.

Відповідно до ст.22 КПК України (в
редакції 1960 р.) слідчий, прокурор та
орган дізнання зобов'язані вжити всіх,
передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити
як ті обставини, що викривають так і ті,
що виправдовують особу, причетну до
вчинення злочину. Однак органом
досудового слідства даної норми закону
не дотримано і звернення ОСОБА_3 про
витребування доказів, які
спростовують твердження секретаря
сільської Ради ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в
с.Коробівка та підписання цього
заповіту, не досліджено взагалі.

Крім того, з метою встановлення
істини по справі не проведені і інші
слідчі дії.

В зв'язку з викладеним постанова
органу досудового слідства про
закриття кримінальної справи від 12.11.2012
р. як незаконна, підлягає безумовному
скасуванню з направленням матеріалів
справи для відновлення досудового
розслідування.

Суд першої інстанції розглядаючи
скаргу ОСОБА_3 по суті, на ці істотні
порушення норми КПК України органом
досудового слідства уваги не звернув
та не дав належної оцінки наявним у
справі доказам, сам припустившись
помилки, відмовивши ОСОБА_3 в
задоволенні скарги про скасування
постанови органу розслідування про
закриття кримінальної справи.

Що стосується питання про
поновлення скаржниці строку на
апеляційне оскарження, то колегія
суддів вважає за необхідне поновити
такий строк, оскільки ОСОБА_3 він
пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 405, 407 413, 422 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 24.09.2013 р. про відмову в задоволенні
скарги ОСОБА_3 про скасування постанови
слідчого про закриття кримінальної
справи скасувати. Постанову слідчого
про закриття кримінальної справи від
12.11.2012 р. скасувати, а матеріали
направити прокурору для відновлення
розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді