Справа № 367/1426/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/373/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 14.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого- судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

з участю прокурора : - ОСОБА_6

представника ІВЦ №132 - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з ІВЦ №132 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 лютого 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Бір Васильківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 18.12.2012 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2013р. покарання пом`якшено і вважати засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и л а :
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2013р. покарання ОСОБА_8 пом`якшено і вважати його засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 28 серпня 2014 року ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на обмеження волі строком 2 роки 18 днів, зараховано у строк відбуття покарання час слідування під вартою до виправного центру.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ірпінського міського суду з клопотанням щодо умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання. Клопотання мотивує тим, що за час відбування покарання він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.02.2015р. клопотання засудженого залишено без задоволення з тих підстав, що з дня винесення ухвали про заміну покарання більш м`яким не минуло одного року, встановленого ст. 154 ч.8 КВК України, що є перешкодою для умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.
Не погоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення. Вказує, що він не був звільнений від відбування покарання, а продовжує його відбувати згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва на більш м`якому режимі.

Також вказує, що ч.8 ст. 154 КВК України, на яку послався суддя відмовляючи в задоволені клопотання, не поширюється на нього. На думку апелянта, згідно ст. 81 КК України, він має право на умовно-дострокове звільнення після відбуття 2/3 строку покарання. Зазначає, що до нього ще не застосовували умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тому, в даному випадку до нього потрібно застосувати ст. 81 КК України, оскільки на даний час він відбув 2/3 строку покарання, за період відбування покарання був працевлаштований, порушень режиму не допускав, стягнень не має, тобто своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який подану апеляційну скаргу підтримав, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, думку представника Ірпінського ВЦ №132, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Суд неправильно розтлумачив зазначену правову норму, допустивши суперечність її точному змісту.
Так, суд не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи ухвали суду про направлення особи в місця обмеження волі чи позбавлення волі, а ухвала суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що мається у справі, не є тотожною судовому рішенню про направлення у місця обмеження волі.
Тому, доводи апеляційної скарги засудженого про неправильне застосування судом ч.8 ст.154 КВК України є слушними.
Проте, клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання не підлягає до задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 ухвалою суду від 28.08.2014 року фактично пом`якшена невідбута частина покарання з позбавлення волі на обмеження волі, початок відбуття якого 18.09.2014 року.
У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суді України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Оскільки перебіг покарання у виді обмеження волі починається з 18.09.2014 року, то на час розгляду справи ОСОБА_8 не відбуто 2/3 частини покарання, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від покарання, яке він фактично відбуває.
За таких обставин ухвала суду підлягає зміні в частині підстав відмови в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25.02.2015 року щодо ОСОБА_8 в частині підстав відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання змінити.
Відмовити в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_8 від покарання, визначеного ухвалою суду від 28.08.2014 року в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з недотриманням строків, передбачених ч.3 ст.81 КК України.
В решті ухвалу залишити без зміни.

Судді: