У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_4
суддів:ОСОБА_5., ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 травня 2015 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через невідповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, а саме, засуджений, посилаючись на незаконність судових рішень, зазначав про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не узгоджується з положеннями ст. 438 КПК, і, поряд з цим не наводив відповідного обґрунтування з огляду на положення ст. ст. 412-414 КПК. Крім того, до касаційної скарги були долучені незавірені належним чином копії судових рішень і касаційна скарга, фактично, адресована до Верховного Суду України.

Вказаною ухвалою засудженому надано п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.

В межах встановленого ухвалою строку засудженим до суду касаційної інстанції подано повторну касаційну скаргу.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі від 06 травня 2015 року, засудженим не усунуті.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Зазначена касаційна скарга за змістом є аналогічною касаційній скарзі, яку ухвалою від 06 травня 2015 року залишено без руху.

При цьому доводи щодо незаконності судових рішень, які наводить засуджений, не узгоджуються з положеннями ст. 438, ст. ст. 412 - 414 КПК України, а також з вимогами ст. 433 КПК України.

Зазначені доводи стосуються необхідності встановлення доведеними інших фактичних обставин кримінального провадження, а не тих, що встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, та ґрунтуються на потребі надання судом касаційної інстанції іншої оцінки доказам по даному провадженню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6