Справа № 643/7500/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001034 від 03.03.2015 року, яке надійшло від прокуратури Московського району м. Харкова за підозрою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, маючого неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого як фізична особа підприємець, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснював свою діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В02 №228995 виданого 13.09.2006 року, з метою отримання прибутку та забезпечення функціонування магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , в якому здійснювалася підприємницька діяльність, а саме реалізація продуктів харчування, використовував працю трьох найманих робітників а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в період часу з серпня 2014 по 29.01.2015 та ОСОБА_4 в період часу з жовтня 2014 року по 29.01.2015 рік, які безпосередньо здійснювали прийом та реалізацію товару в магазині.

При цьому ОСОБА_7 з метою несплати податкових та інших обов`язкових страхових платежів, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 43, 46 Конституції України, де зазначається, що « Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом … право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій….», ст.ст.21,24,48, 253,254 Кодексу законів про працю України, згідно яких «Трудовий договiр є угода мiж працiвником i власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою, за якою працiвник зобов`язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, з пiдляганням внутрiшньому трудовому розпорядковi, а власник пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов`язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату i забезпечувати умови працi, необхiднi для виконання роботи, передбаченi законодавством про працю...Трудовий договiр укладається, як правило, в письмовiй формi. Додержання письмової форми є обов`язковим: у випадках… коли працiвник наполягає на укладеннi трудового договору у письмовiй формi; при укладеннi трудового договору з фiзичною особою… При укладеннi трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або iнший документ, що посвідчує особу, трудову книжку. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політика з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів Українию. Трудова книжка є основним документом про трудову дiяльнiсть працiвника. Трудовi книжки ведуться на всiх працiвникiв, якi працюють на пiдприємствi, в установi, органiзацiї або у фiзичної особи понад п`ять днiв. Трудовi книжки ведуться також на позаштатних працiвникiв при умовi, якщо вони пiдлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пiзнiше п`яти днiв пiсля прийняття на роботу. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабiнетом Мiнiстрiв України. Особи, якi працюють за трудовим договором (контрактом) на пiдприємствах, в установах, органiзацiях незалежно вiд форми власностi, виду дiяльностi та господарювання або у фiзичної особи, пiдлягають загальнообов`язковому державному соцiальному страхуванню. Основними джерелами коштiв загальнообов`язкового державного соцiального страхування є внески власникiв пiдприємств, установ, органiзацiй або уповноважених ними органiв чи фiзичної особи…», а також порушуючи наказ Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 зі змінами від 16.09.2014, використовував працю 3 найманих працівників, а саме ОСОБА_8 ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , без укладання з ними трудового договору у письмовій формі, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політика з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, занесення відомостей до їх трудових книжок, включення стажу роботи до трудового стажу, надання щорічних та додаткових відпусток. Окрім цього в порушення вимог чинного законодавства України, ОСОБА_7 виплачував заробітну плату даним працівникам готівкою на руки, без здійснення обов`язкових відрахувань до бюджету. Таким чином, ОСОБА_7 , умисно, грубо порушив законодавство про працю.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив умисний злочин передбачений ч.1 ст.172 КК України грубе порушення законодавства про працю.

Під час досудового розслідування між потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_7 09.04.2015 року укладені угоди про примирення. Згідно з угодами ОСОБА_7 , у суді беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України. Потерпілі стверджують та не заперечують проти того, що злочином збитків спричинено не було, матеріальних претензій до ОСОБА_7 у них не має. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угод ОСОБА_7 буде призначено покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.172 КК України у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю на строк один рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, щодо якого приписами ч.1 ст.477 КПК України передбачено кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у повному обсязі, віднесений до невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, зокрема, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винним ОСОБА_7 у скоєнні інкримініруємого ним злочину, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Більш того, обвинувачений раніше не судимий, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів наркологу та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання та реєстрації, за яким задовільно характеризується.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, та речові докази по справі відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 09.04.2015 року про примирення по кримінальному провадженню № 0001034 від 03.03.2015 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_8 , та підозрюваним ОСОБА_7 .

Затвердити угоду від 09.04.2015 року про примирення по кримінальному провадженню № 0001034 від 03.03.2015 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_7 .

Затвердити угоду від 09.04.2015 року про примирення по кримінальному провадженню № 0001034 від 03.03.2015 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_7 , потерпілим, та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: ОСОБА_1