Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8

суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10

за участю прокурора ОСОБА_11

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 10 червня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 12 травня 2009 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ст. 353, ч. 2 ст. 189, ст. 70, 72 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 187 КК - на строк 7 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності; за ч. 3 ст. 185 КК - на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК ОСОБА_1 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

Відповідно до ст. 71 КК ОСОБА_1 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2009 року та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

Ухвалою апеляційного суду від 18 грудня 2014 року зазначений вирок змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_1 із ч. 3 ст. 187 КК на ч. 2 ст. 185 КК та призначено покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

На підставі ст. 70 КК ОСОБА_1 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Відповідно до ст. 71 КК ОСОБА_1 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2009 року та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєні злочинів за таких обставин.

19 листопада 2009 року, він вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою на ім'я ОСОБА_7, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, направлену на заволодіння майном ОСОБА_2, який мешкає у квартирі АДРЕСА_1. Діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, згідно з якими ОСОБА_1, перебуваючи в гостях у квартирі ОСОБА_2, повинен був під благовидним приводом вийти з квартири, а при поверненні не закрити вхідні двері на замок, забезпечивши таким чином невстановленій особі можливість раптово та безперешкодно увійти до цієї квартири і напасти на ОСОБА_2 з метою заволодіння його майном.

Того ж дня приблизно о 19.00 год., реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 біля будинку АДРЕСА_1 дочекався потерпілого ОСОБА_2, з яким завів розмову про благоустрій під'їзду. В ході бесіди ОСОБА_1 запросив потерпілого до своєї квартири № 10 у цьому будинку, де вони стали розпивати спиртні напої, які пізніше продовжили вживати у квартирі ОСОБА_2

Приблизно о 22.00 год. ОСОБА_1 вийшов із квартири потерпілого у свою квартиру № 10 за пивом та, повернувшись у квартиру ОСОБА_2, умисно не закрив за собою на замок вхідні двері. Через 10 хвилин невстановлена особа із заздалегідь заготовленою дубинкою через незачинені двері раптово увірвалася до квартири потерпілого і, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров'я останнього, напала на нього, заподіявши ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Скориставшись тим, що потерпілий від нанесених дубинкою ударів по рукам, тулубу та голові втратив свідомість, ОСОБА_1 і невстановлена досудовим слідством особа на ім'я ОСОБА_7 заволоділи майном ОСОБА_2 на загальну суму 25 614,18 грн.

Крім того, 25 листопада 2009 року приблизно о 01.00 год. ночі ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою разом із невстановленою особою на ім'я ОСОБА_7, повторно, таємно проник на територію приватного підприємства на АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, де із приміщення стайні таємно викрав двох баранів, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2400 грн.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, а також про направлення справи на новий апеляційний розгляд. Прокурор зазначає, що апеляційний суд безпідставно без проведення судового слідства та безпосереднього дослідження доказів перекваліфікував дії ОСОБА_1 із ч. 3 ст. 187 на ч. 2 ст. 185 КК. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ч. 3 ст. 377 КПК 1960 року. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно не врахував показання потерпілого в яких той вказував на ОСОБА_1 як особу, що вчинила розбійний напад та викрала його майно. Зазначає, що призначене ОСОБА_1 покарання є надто м'яким, оскільки не відповідає тяжкості вчинених засудженим злочинів та його особі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК 1960 року істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що органом досудового слідства дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК як напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у житло. З такою кваліфікацією погодився і суд першої інстанції.

Апеляційний суд перекваліфікував дії засудженого на ч. 2 ст. 185 КК як таємне викрадання чужого майна, скоєне повторно, однак всупереч вимогам ч. 3 ст. 353 КПК 1960 року без проведення судового слідства, не дотримавшись принципу безпосередності дослідження доказів, дав цим доказам іншу оцінку, ніж ту, яку їм дав суд першої інстанції, не зазначивши обставин вчинення злочину, встановлених апеляційним судом.

При цьому апеляційний суд не дослідив та не перевірив у судовому засіданні докази, якими обґрунтував суд першої інстанції висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, не дав оцінку та не спростував показання потерпілого ОСОБА_2 про обставини скоєння злочину, не оцінив показання засудженого ОСОБА_1 у сукупності з іншими доказами у справі.

Таким чином, висновок апеляційного суду про необхідність надання іншої юридичної оцінки діям засудженого є передчасним, суперечливим, а ухвала - необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Враховуючи наведене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд, у ході якого належить виконати всі вимоги закону, розглянути питання щодо обґрунтованості доводів у касаційній скарзі прокурора, у разі необхідності провести судове слідство та постановити законне й мотивоване рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10