Справа № 1-24/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду ОСОБА_1І .

при секретарі Макійчук Г.Р.

з участю прокурора Кутнів Л.Є., Баранець С.В.

та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бережани, Тернопільської області справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, раніше не судимого,-

за ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_6, розлученого, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, в силу ст. 89 КК України вважається не судимим,-

за ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2011 року, біля 23 год., ОСОБА_3 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4, шляхом вільного доступу, зайшли на подвір»я гр.ОСОБА_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, де ОСОБА_3, за допомогою сокири, відрубав 4-х жильний кабель довжиною 15 м, який був підключений до циркулярної пили, а ОСОБА_4 в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб попередити брата на випадок небезпеки, після чого, обидвоє, з викраденим дротом, з місця вчинення злочину втекли, заподіявши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 203,15 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і показав, що дійсно 15 грудня 2010 року, біля 23 год., за попередньою домовленістю зі своїм старшим братом, вони викрали з подвір»я ОСОБА_6, 4-х жильний електричний кабель, який відрубали від циркулярної пили, довжиною 15 м., який на слідуючий день здали на металолом, а виручені гроші витратили для своїх потреб. Крім цього підсудний ОСОБА_3 показав, що зайшовши на подвір»я потерпілого, він відрубав сокирою кабель, який йшов до циркулярної пили, а його брат ОСОБА_4 в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб заздалегідь повідомити про небезпеку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати і вважає, що досліджувати будь-які інші докази по справі, крім його власного зінання нема потреби.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і показав, що дійсно 15 грудня 2010 року, біля 23 год., за попередньою домовленістю зі своїм молодшим братом, вони викрали з подвір»я ОСОБА_6, 4-х жильний електричний кабель, який відрубали від циркулярної пили, довжиною 15 м., який на слідуючий день здали на металолом, а виручені гроші витратили для своїх потреб. Крім цього підсудний ОСОБА_4 показав, що зайшовши на подвір»я потерпілого, його брат ОСОБА_3 відрубав сокирою кабель, який йшов до циркулярної пили, а він в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб заздалегідь повідомити про небезпеку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати і вважає, що досліджувати будь-які інші докази по справі, крім його власного зінання нема потреби.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що незважаючи на заподіяні матеріальні збитки підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4, внаслідок крадіжки з його подвір»я кабеля до циркулярної пили, він жодних претензій майнового характеру до підсудних немає і просить суворо їх не карати.

З"ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та про порядок їх дослідження, які підтримали позицію підсудної, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував правильність розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиціі а також розяснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних і кваліфікує вчинений ними злочин за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудним, у відповідності вимог ст.ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, а саме: підсудний ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину і розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, нігде не працює, шкода потерпілому не відшкодована; підсудний ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, повністю визнав свою вину і розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_8, має постійне місце проживання, шкода потерпілому не відшкодована.

Наведені обставини, з урахуванням молодого віку підсудних та незначної суми викраденого, а також з урахуванням позиції потерпілого, який ніяких претензій до підсудних немає і просить їх суворо не карати, дають підстави суду вважати, що виправлення та перевиховання підсудних можливе без ізоляції їх від суспільства, а тому їм слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, в місцях позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши засуджених від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на засуджених обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ст. 76 КК України

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України, зобовязати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України, зобовязати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі: кабель чотирьохжильний з мідними дротами, довжиною 132 см повернути потерпілому; сокиру з дерев»янною рукояткою розмірами 60 х 3 х 1,5 см з металевим клинком розмірами 12 х 9 х 0,5 см , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

СУДДЯ В.І.ШМІЛО