№ 1-кп/760/323/2015 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю секретарів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/323/2015, що зареєстроване в ЄРДР 23.12.2014 року за № 0011833 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня-технічна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.03.2004 року Білоцерківським міським судом в Київській області за ч. 3 ст.185, 69 КК України на два роки позбавлення волі, відповідно до постанови Бориспільського міського суду Київської області від 24.05.2005 року звільнений з місць позбавлення волі 01.06.2005 року умовно-достроково з не відбутим терміном 5 місяців 6 днів;

16.11.2006 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, відповідно до постанови Білоцерківського міського суду Київської області від 02.12.2008 року звільнений з місць позбавлення волі 10.12.2008 року умовно-достроково з не відбутим терміном 1 рік 27 днів;

30.09.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, відповідно до постанови Білоцерківського міського суду Київської області від 03.07.2012 року звільнений з місць позбавлення волі 11.07.2012 року умовно-достроково з не відбутим терміном 10 місяців 9 днів;

17.04.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю прокурорів: ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів, в т.ч. і за корисливі, останній раз 17.04.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі, маючи не зняті та не погашені судимості у встановленому законом порядку, повторно вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна при наступних обставинах.

Так, 23.12.2014 року, приблизно о 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні гуртожитку, що розташоване по вул.

Сурікова, 5 в м. Києві, з метою таємного викрадення чужого майна повторно, з проникненням до житла, підійшов до дверей кімнати № НОМЕР_1 , які не були зачинені на замок, і скориставшись тим, що в кімнаті нікого не було та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до кімнати, де повторно таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, вартістю 600 гривень, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку якої були відсутні грошові кошти, мобільним телефоном "SAMSUNG S5250", вартістю 1500 гривень, в якому знаходилась картка оператора «Лайф», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти на суму 25 гривень, а всього на загальну суму 2155 гривень.

Утримуючи при собі викрадене чуже майно, обвинувачений ОСОБА_4 направився до виходу з кімнати, до якої в цей час підійшла потерпіла ОСОБА_8 , яка, помітивши раніше незнайомого їй ОСОБА_4 , запитала хто він такий та що робить в її кімнаті.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи що його дії викриті та, утримуючи при собі викрадене чуже майно, намагався залишити місце вчинення злочину-кімнату, однак потерпіла ОСОБА_8 стала кликати на допомогу і на її крик вибіг мешканець гуртожитку ОСОБА_10 , який затримав обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому останній не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальної шкоди на суму 2155 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна з проникненням до житла при обставинах, що викладені у фабулі вироку, визнав частково та пояснив, що 23.12.2014 року він зайшов до гуртожитку, що розташоване по вул. Сурікова, 5 в м. Києві, оскільки шукав туалет. Пройшовши по першому поверху, він побачив кімнату з умивальниками, в яку заглянув, але туалету не було. Потім заглянув у привідкриті двері кімнати № НОМЕР_1 та зайшов до неї. В кімнаті він побачив, що на столі лежать мобільні телефони і у нього виник умисел на крадіжку цих телефонів, один з яких був "SAMSUNG S5250", а другий «SAMSUNG X480» з зарядним пристроєм, який був на зарядці. Він забрав ці телефони та зарядний пристрій, поклав до кишені свого одягу та пішов до виходу з кімнаті. На виході з кімнати, його зустріла потерпіла з дитиною на руках, побачила його і почала кричати. Прибіг сусід, як він розуміє ОСОБА_10 .. Він не чинив опір, хоча міг штовхнути і втекти. Його запитали, що він тут робить, на що він відповів, що шукає туалет. Потерпіла сказала, що зараз подивиться чи нічого не зникло. Потерпіла зайшла до кімнати, подивилась і сказала, що зникли телефони та стала вимагала від нього, щоб він віддав їй мобільні телефони, на що він відповів, що нічого не брав, а потім дістав мобільні телефони і поклав їх на тумбочку, це було в коридорі, і попросив не викликати міліцію. Також пояснив, що він мав намір віддати тільки мобільний телефон із зарядним пристроєм, оскільки з його кишені виглядав дріт зарядного пристрою, а другий мобільний телефон мав намір залишити собі, але потім віддав два мобільних телефону. Він сказав, що якщо треба, то він може заплатити потерпілій моральну шкоду, т.я. в нього були гроші на картці 2000 гривень. Потерпіла сказала, що добре, міліцію вона викликати не буде, а зателефонує чоловіку, який приїде й розбереться. Потім приїхали працівники міліції і його затримали.

Вважає, що у нього був умисел на таємне, а не відкрите викрадення мобільних телефонів і виник він у нього тоді, коли він вже знаходився у кімнаті, у яку потрапив лише тому, що думав, що в цій кімнаті є туалет, але не заперечує, що утримував у себе викрадені мобільні телефоні при собі, усвідомлюючи те, що його дії потерпілою викриті і

незважаючи на це намагався з викраденим майном зникнути.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна з проникнення до житла при обставинах, що викладені у фабулі вироку, підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила що вона із своєю сім`єю проживає в кімнаті АДРЕСА_2 , яка знаходиться на першому поверсі.

23.12.2014 року, приблизно о 13.00 год. вона з дитиною на руках вийшла в коридор до умивальника, це від її кімнати через кімнату. Свою кімнату вона не замкнула на ключ, а лише закрила на ручку. Повертаючись назад до кімнати, вона побачила, що в кімнаті прочинені двері. Потім вона побачила, що з кімнати виходить раніше їй невідомий ОСОБА_4 , якого вона запитала, що він робив у її кімнаті. ОСОБА_4 відповів, що шукає Оксану із ОСОБА_11 і хотів піти, але вона його не відпустила і стала кликати охорону, але охорона її не почула, а почув сусід ОСОБА_10 , що живе поруч і, який вийшов щоб розібратися. Доки ОСОБА_10 стояв з ОСОБА_4 на коридорі, вона зайшла до кімнати і виявила відсутність двох мобільних телефонів, які лежали на столі, один з яких заряджався. Один мобільний телефон "SAMSUNG S5250", вартістю 1500 гривень, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 25 гривень; другий мобільний телефон "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, вартістю 600 гривень, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку якої були відсутні грошові кошти. Вона вийшла в коридор і стала вимагати, щоб ОСОБА_4 віддав їй мобільні телефони, на що він відповів, що він нічого не брав, а потім дістав мобільні телефони і віддав їх. Потім вона подзвонила чоловіку та в міліцію. До прибуття міліції обвинувачений знаходився на коридорі з нею та ОСОБА_10 ..

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 їй було завдано матеріальної шкоди на суму 2155 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в кімнаті АДРЕСА_3 . 20.11.2014 року він знаходився у своїй кімнаті і приблизно о 13 годині почув крики потерпілої про допомогу, яка стояла на коридорі. Він вийшов з кімнати й побачив в коридорі обвинуваченого, який спілкувався з потерпілою, в якої на руках була дитина. Обвинувачений пояснював, що він прийшов до знайомої ОСОБА_12 . Так як потерпіла поводилась знервовано, кричала на обвинуваченого, запитувала що він робив в неї в кімнаті. Почувши цю репліку свідок почав запитувати в обвинуваченого, що він робить в гуртожитку. Обвинувачений почав пояснювати, що шукає ОСОБА_12 , стосовно яку саме ОСОБА_12 й з якої кімнати, обвинувачений не міг конкретно відповісти і починав запинатися. Під час його спілкування з обвинуваченим, потерпіла зайшла до своєї кімнати, а коли вийшла з неї, то почала говорити обвинуваченому, щоб він віддав щось. Обвинувачений відповів, що нічого не брав, а просто помилився кімнатою. Потерпіла знову зайшла до кімнати, а коли вийшла, то стала вимагати від обвинуваченого віддати їй телефони, на що обвинувачений відповів, що нічого не брав.

Він, свідок, представився обвинуваченому, що він є працівником правоохоронних органів, і сказав, щоб обвинувачений себе спокійно вів і якщо, він щось брав, то хай віддавсь. На що обвинувачений віддав потерпілій два мобільних телефони й зарядний пристрій. Потерпіла не хотіла домовлятися з обвинуваченим, вона одразу пішла до кімнати й викликала міліцію по лінії 102. Якщо охоронець гуртожитку на місці, то він завжди запитує документи та в яку кімнату особа йде. В коридорі стоять тумбочки, а біля кімнати потерпілої була і дитяча коляска.

Туалет від кімнати потерпілої знаходиться через кімнату, а умивальники на протилежному боці, через кімнату. В туалетній кімнаті дверей немає, одразу видно що то туалет, тобто проходячи по коридору, можна одразу звернути увагу і зрозуміти де туалет. Переплутати жилу кімнату з туалетом не можливо, оскільки щоб зайти до туалетів, потрібно пройти через пральню, в якій дверей немає.

Протоколом огляду місця події від 23.12.2014 року, відповідно до якого була оглянута кімната № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_4 , яка знаходиться на першому поверсі, і з якої обвинувачений ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, мобільний телефон марки "SAMSUNG S5250", що належать потерпілій ОСОБА_8 (а.п. 66-68).

Протоколом огляду місця події від 23.12.2014 року під час якого в коридорі на першому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_4 у обвинуваченого ОСОБА_4 було вилучено: мобільний телефон марки "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, мобільний телефон марки "SAMSUNG S5250", що належать ОСОБА_8 , і які він відкрито викрав при обставинах, що викладені у фабулі вироку і згідно постанови від 23.12.2014 року визнані речовими доказами і передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 (а.п. 59-65).

Оцінивши надані в ході судового розгляду докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими і достовірними.

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення в тому, що 23.12.2014 року, приблизно о 13 годині він, перебуваючи в приміщенні гуртожитку, що розташоване по вул. Сурікова, 5 в м. Києві, проник до кімнати № 14, звідки таємно викрав мобільний телефон марки "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, мобільний телефон марки "SAMSUNG S5250", що належать ОСОБА_8 , але не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, т.я. не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця і його дії кваліфікувалися за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

18.03.2015 року прокурор ОСОБА_5 , що приймав участь в розгляді цього кримінального провадження, змінив обвинувачення і дії ОСОБА_4 були перекваліфіковані з ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а 16.06.2015 року прокурор ОСОБА_7 що приймає участь в розгляді даного кримінального провадження, змінив обвинувачення і дії ОСОБА_4 були перекваліфіковані з ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 в ході розгляду судом провадження підтримала раніше пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а тому суд після зміни обвинувачення продовжив розгляд провадження, виходячи з обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 4 постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими

особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою

заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Суд вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_4 був умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, незважаючи на те, що його дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілою, яка у присутності свідка ОСОБА_10 , вимагала від обвинуваченого ОСОБА_4 , щоб той віддав їй мобільні телефони, на що він відповів, що нічого не брав, і, незважаючи на це, продовжені ним з метою заволодіння майном, оскільки він, усвідомлюючи що його дії викриті потерпілою та свідком ОСОБА_10 , утримував при собі викрадене чуже майно та намагався залишити місце вчинення злочину-кімнату, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від

його волі т.я. був затриманий свідком ОСОБА_10 .

А тому, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 3 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторно закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з проникненням до житла, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що у нього був умисел на таємне, а не відкрите викрадення мобільного телефону марки "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, мобільного телефону марки "SAMSUNG S5250", що належать ОСОБА_8 , і виник він у нього тоді, коли він вже знаходився у кімнаті, у яку потрапив лише тому, що думав, що в цій кімнаті є туалет, суд до уваги не приймає, оскільки вони суперечать доказам, які були досліджені у даному вироку, а саме показанням потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , які стверджували, що кімната, з якої були викрадені мобільні телефони, є жилим приміщенням, а не туалетною кімнатою і двері в кімнату відчиняються всередину і якщо відчинити двері кімнати, то одразу видно, що біля дверей висять речі, стоїть взуття, шафа при вході, холодильник з іншого боку, далі диван. Туалет від кімнати потерпілої знаходиться через кімнату і дверей немає, а проходячи по коридору, можна одразу звернути увагу і зрозуміти де туалет, а тому переплутати кімнату з туалетом не можливо.

А тому, на думку суду, не переконливо посилання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він опинився в кімнаті потерпілої випадково, думаючи, що це туалетна кімната, і вже зайшовши до кімнати, у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Якщо він з метою пошуку туалетної кімнати підійшов до кімнати № 14, двері, якої відчиняються всередину, відчинив їх, то мав можливість не заходячи до кімнати, переконатися що це дійсно жила кімната, оскільки одразу видно, що біля дверей висять речі, стоїть взуття, шафа при вході, холодильник з іншого боку, далі диван, а не самостійно відкривати двері кімнати та входити до неї та викрадати мобільні телефони зі столу.

Щодо того, що у обвинуваченого ОСОБА_4 був умисел на таємне, а не відкрите викрадення чужого майна, то суд вважає його твердження без підставними, т.я. незважаючи на те, що його дії розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілою, яка у присутності свідка ОСОБА_10 , вимагала від нього повернення мобільних телефонів, на що обвинувачений відповів, що він нічого не брав, на що також посилався в ході судового розгляду провадження, тобто, незважаючи на це, ним продовжені з метою заволодіння майном, оскільки, усвідомлюючи що його дії були викриті потерпілою та свідком ОСОБА_10 , утримував при собі викрадене чуже майно та намагався залишити місце вчинення злочину-кімнату, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі т.я. ОСОБА_10 був затриманий.

А тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 проник у житло потерпілої ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, однак його дії були викриті потерпілою, яка у присутності свідка ОСОБА_10 , вимагала від нього повернення мобільних телефонів, але незважаючи на це, з метою заволодіння майном, ним продовжені шляхом утримування при собі викраденого чужого майна та намагання зникнути з місця вчинення злочину, тобто вчинив грабіж, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, т.я. ОСОБА_10 був затриманий, і його позицію в судовому засіданні розцінює як бажання уникнути за вчинене.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки ним скоєного, його особу: раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, вчинив злочин, за який засуджується в період умовно-дострокового звільнення, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не виявлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: рецидив злочинів, оскільки він засуджувався за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, за який засуджується, в період умовно-дострокового звільнення, то суд відповідно до вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком вважає необхідним частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2013 року, яким він був засуджений за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі (а.п. 135).

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2013 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, відраховуючи строк відбуття покарання з 23.12.2014 року.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності обвинуваченому ОСОБА_4 залишити утримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон "SAMSUNG X480" з зарядним пристроєм, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», та мобільний телефон "SAMSUNG S5250", в якому знаходилась картка оператора «Лайф» залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_8 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, а саме: потерпілій ОСОБА_8 ..

С у д д я: