Справа № 0707/3110/2012
№ 1/303/53/13
ПОСТАНОВА

іменем України

27 листопада 2013 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої - судді Гутій О.В., при секретарі Васько І.І., з участю прокурора Гнідого О.Ю., захисника ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кучава Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Мукачівського міськрайонного суду від 04.11.2005 року за ч. 2 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 04.03.2010 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання два роки 21 день,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 8 листопада 2011 року біля 1 години 30 хвилин в смт. Чинадієво Мукачівського району знаходячись біля цілодобового магазину «АВС Мрія», розташованому на вул. Волошина, 67, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на грунті неприязних відносин вчинив сварку із знайомим ОСОБА_3, в ході якої умисно, з великою силою наніс ОСОБА_3, один удар затиснутою в кулак рукою по обличчю, що призвело до падіння потерпілого та удару потилицею об бетонну відмостку фундаменту будівлі магазину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 292/2011 від 07.12.2011 року внаслідок отриманої важкої закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася лінійним переломом потиличної кістки з переходом на основу черепа, забоєм головного мозку, субарахноїдальними, епідуральними та субдуральними крововиливами з розвитком маляції головного мозку, травматичного набряку-набухання та здавлення головного мозку з вклиненням стовбурових віддлів головного мозку у великий потиличний отвір, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в реанімаційному відділенні Мукачівської центральної районної лікарні.

Захисник підсудного в судовому засіданні заявила клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, мотивуючи його тим, що досудове слідство по даній справі проведено неповно, поверхнево, однобічно, з численними порушеннями кримінального та кримінально-процесуального закону. Зазначає, що з моменту порушення справи досудове слідство проводилося з наміром вигородити особу, винну у скоєнні злочину, жодним чином не перевірені достовірні покази ОСОБА_2 Крім того, просила змінити підсудному запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечив, зазначив, що захисник не обгрунтував його, вважає, що досудове слідство проведено у відповідності до вимог закону.

Потерпілий та його представник підтримали вказане клопотання захисника підсудного частково, а саме в частині направлення справи на додаткове розслідування.

Підсудний клопотання захисника підтримав, просив його задоволити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно із статтею 281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

При цьому слід зазначити, що досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з'ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

У клопотанні захисника не наведено переконливих з точки зору кримінально-процесуального закону доводів про неможливість розглянути справу з постановленням вироку (обвинувального або виправдувального) без повернення її на додаткове розслідування за наявними доказами.

Що стосується тверджень захисника про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, то органом досудового слідства перевірялись обставини можливої причетності до злочину цієї особи, і за результатами перевірки прийнято процесуальне рішення про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5

Згідно із вимогами, передбаченими ст.275 КПК України (1960 року) розгляд справи провадиться тільки відносно підсудного і тільки в межах пред'явленого йому обвинувачення. В разі необхідності порушити кримінальну справу щодо нових осіб суд додержуюється правил, установлених в статті 278 КПК України (1960 року), відповідно до якої суд встановивши під час судового слідства, що злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника виносить мотивовану постанову, якою про вчинення цього злочину повідомляє прокурора або направляє все провадження в справі для проведення досудового слідства.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

Що стосується клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підсудному з тримання під вартою на підписку про невиїзд, то суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року) запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно із ст. 155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, нав намір ухилитися від слідства, то з метою запобігання скоєнню нових злочинів і ухилення від суду, суд приходить до висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу підсудному відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 273, 281 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника підсудного ОСОБА_2 ОСОБА_1 про направлення справи на додаткове розслідування та зміну запобіжного заходу підсудному з тривання під вартою на підписку про невиїзд відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Гутій