АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/254/13Головуючий по 1 інстанції
Категорія : ч.1 ст.119 КК України Піковський В.Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Попельнюха Р.О.
суддівЄвтушенка В.Г., Биби Ю.В.
з участю секретаря Єгорової С.А.
прокурораКривенко Є.П.
обвинуваченогоОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області Козелецького Я.В. на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.07.2013 року, яким:

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Черкаси, громадянин України, українець за національністю, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України та якому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст.76 КК України останнього зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтись на реєстрацію, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком ОСОБА_7, в період часу з 21 години 30 хвилин 10.05.2009 року до 01.00. години, разом з ОСОБА_8, відносно якого вступив в законну силу вирок Красногорського міського суду Московської області Російської Федерації від 30.11.2010 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9, в ході конфлікту з останнім, знаходячись в положенні стоячи, обличчям та тулубом в напрямку до потерпілого, не передбачаючи можливості настання, від своїх дій суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ОСОБА_9 один удар рукою по обличчю, від якого потерпілий похилився та, впавши на землю, вдарився головою об тверду поверхню. Таким чином, ОСОБА_7 внаслідок своїх необережних дій, згідно висновку судово-медичної експертизи від 25.04.2013 року №12, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді вогнища забою лобної частки лівої півкулі головного мозку, внутрішньо мозкового крововиливу в ліву півкулю головного мозку, крововиливів під м'які мозкові оболонки півкуль головного мозку та мозочка, крововиливу в м'які тканини голови в правій тім'яній ділянці, синців в правій тім'яній ділянці, на нижній повіці правого ока та в ділянці правого кута роту, крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя; синці на животі та лівій гомілці, які носять ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Згідно з висновком вищевказаної експертизи причиною смерті ОСОБА_9 є черепно-мозкова травма у вигляді забою лобної частки лівої півкулі головного мозку, внутрішньо мозкового крововиливу в ліву півкулю головного мозку, крововиливів під м'які мозкові оболонки півкуль головного мозку та мозочка, крововиливу в м'які тканини голови в правій тім'яній ділянці, синців в правій тім'яній ділянці, на нижній повіці правого ока та в ділянці правого кута роту, крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи справа. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_9 могла утворитись внаслідок спричинення удару в область обличчя ОСОБА_9, з послідуючим падінням останнього із прискоренням з положення стоячи та наступним ударом головою об тверді предмети або площину. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18.06.2009 року №392 наявність ушкоджень в правій тім'яній ділянці голови ОСОБА_9 вказують на інерційний механізм виникнення черепно-мозкової травми, тобто травма виникла при падінні з положення стоячи з попереднім прискоренням внаслідок удару по голові. Між заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та настанням смерті ОСОБА_9 мається прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи від 30.06.2009 №392 доп. тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_9 у вигляді крововиливу в тім'яній області справа кваліфікуються в комплексі із закритою черепно-мозковою травмою, а крововиливи в області правого ока та нижньої губи, без урахування інерційного удару, не мають ознаки шкоди здоров'ю, тобто відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Не погодившись з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.07.2013 року заступник прокурора Черкаської області Козелецький Я.В. подав апеляційну скаргу.

Прокурор в поданій апеляції, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м'якості та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі реально.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала подану апеляцію та просила вирок суду першої інстанції скасувати та постановити свій вирок яким обвинуваченого засудити до реальної міри покарання, обвинуваченого ОСОБА_7, який заперечив проти апеляції прокурора та просив оскаржуваний вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченими цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ст.349 КПК України, та ніким не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин справи, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Судом також враховано, що у відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з'ясувати його вік, стан здоров'я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім'ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 за ч.1 ст.119 КК України у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який має молодий вік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.100-101), має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно (а.с.104), раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.96-99), з урахуванням пом'якшуючих обставин (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обтяжуючих обставин та матеріальних претензій потерпілого, призначене покарання є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, з урахуванням всіх фактичних обставин кримінального провадження, позитивних характеристик обвинуваченого ОСОБА_7, пом'якшуючих обставин та відсутністю обтяжуючих обставин, судом першої інстанції правомірно застосовано положення ст.75 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, про що в своїй апеляції просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок Придніпровського районного суду Черкаської області від 11.07.2013 року є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст.ст.408-409 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області Козелецького Я.В. - залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.07.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді