Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого
судді Трубнікова А.В.

при
секретарях : Микитюк О.А.,Деркач Я.М., Сперкач Г.Д., Печерській Л.В., Кізюн
І.М., Загорулько М.І., Борисові І.Ю.

з участю
прокурора Бондаревої A.M.,

адвокатів :
ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.

захисників :
ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

законного
представника потерпілої., ОСОБА_9.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця Одеської області, громадянина України,
українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого та
зареєстрованого в АДРЕСА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 187 ч. 4
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.06.2005
року, приблизно о 21 год.
30 хв., ОСОБА_1. перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись з
раніше знайомою неповнолітньою ОСОБА_2у парку "Відрадний",
розташованому по вул.. Комарова, 1 у м. Києві та побачивши, що при ній були
ювелірні прикраси із золота та мобільний телефон "Нокіа 3100",
вирішив заволодіти вказаними речами шляхом застосування до ОСОБА_2. насильства,
яке є небезпечним для життя та здоров'я. Реалізуючі свій злочинний намір,
ОСОБА_1. витягнув зі свого рюкзака металевий прут, тим самим приготувавши його
до застосування. На запитання ОСОБА_2навіщо
ОСОБА_1вказаний металевий прут, останній відповів, що вказаний прут його
попросили викинути знайомі, тим самим ввівши ОСОБА_2. в оману, з метою
підготовки несподіваного нападу на неї. Йдучи по заду ОСОБА_2, ОСОБА_1, діючи
несподівано для потерпілої, з метою заволодіння майном, металевим прутом, що
був у нього у лівій руці, наніс один удар по голові ОСОБА_2, від чого остання
втратила рівновагу та впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_1.
почав наносити вказаним металевим прутом багато чисельні удари по голові
ОСОБА_2, чим спричинив останній тілесні, ушкодження. Від отриманих ударів
ОСОБА_2втратила свідомість. Після чого, користуючись безпорадним станом
останньої, ОСОБА_1. заволодів майном яке було у ОСОБА_2та належало ОСОБА_3., а
саме зняв з вух золоті сережки, вартістю 250 грн., з шиї зняв золотий ланцюжок,
вартістю 500 грн., на якому знаходились золотий хрестик, вартістю 150 грн., та
золотий кулон, вартістю 150 грн., з руки зняв золотий браслет, вартістю -100
грн. В цей час ОСОБА_2прийшла до свідомості, а ОСОБА_1. продовжуючи свої
злочинні дії, тримаючи у руці металевий прут, демонстрацією якого погрожував
потерпілій можливістю його застосування, використовуючи безпорадний стан потерпілої,
а також те, що її воля до опору була подавлена його злочинними діями, пред'явив
ОСОБА_2вимогу негайно передати йому гроші та мобільний телефон. ОСОБА_2.,
побоюючись, що якщо вона не виконає вимогу ОСОБА_1, то останній знову застосує
до неї насильство, передала ОСОБА_1мобільний телефон "Нокіа 3100",
вартістю 1000 грн., який належить ОСОБА_3., попередньо витягнувши з нього, та
залишивши собі картку оператора мобільного зв'язку та сказала, що грошей в неї
немає. Таким чином , ОСОБА_1. застосовуючи до ОСОБА_2. насильство небезпечне
для життя та здоров'я останньої, заволодів майном ОСОБА_3. на загальну суму
2150 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, а зазначеним розпорядився
на власний розсуд.

Допитаний
у судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину визнав частково, показавши суду, що
дійсно 18.06.2005 року, приблизно о 21 год.
30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у парку
"Відрадний", розташованому по вул.. Комарова, 1 у м. Києві вчинив
напад на потерпілу ОСОБА_2. наніс останній тілесні ушкодження та заволодів її
майном при обставинах викладених у

постанові про
зміну обвинувачення у суді , між тим вважає, що його дії необхідно
кваліфікувати за ст. 187 ч. 1 КК України, і не визнає спричинення потерпілій
тяжких тілесних ушкоджень.

Між тим,
крім показів підсудного його винність у вчинені злочину підтверджується
сукупністю доказів зібраних органами досудового слідства і дослідженими у
судовому засіданні, а саме:

показами
потерпілої ОСОБА_2., яка
підтвердила покази, яка давала під час судового слідства та показала суду, що
підсудний неодноразово телефонував їй та просив з нею зустрічі. 18.06.005 року
вона вийшла на вулицю і до неї підійшов ОСОБА_1у якого за спиною був рюкзак, з
якого виглядав металевий прут, та запропонував їй піти прогулятися у парку на,
що вона погодилася. Під час прогулянки у парку, вона побачила замах руки
ОСОБА_1і відчула удар, після чого упала на землю, втративши свідомість.
Прийшовши до тями вона побачила перед собою підсудного, який сказав віддати
телефон та зняв з неї золоті речі, а саме золотий ланцюжок з двома кулонами,
сережки та браслет.

показами
потерпілої ОСОБА_3, яка підтвердила покази, яка давала під час судового
слідства та показала суду, що ОСОБА_2є її
дочкою. 18.06.2005 року їй зателефонували друзі дочки та повідомили, що її
дочка знаходиться у лікарні.

· показами
свідка ОСОБА_10., які були
оголошені і перевірені у судовому засіданні і з яких вбачається, що 20.06.2005
року близько 23 год. біля
станції метро „Виборзька" у м. Києві він познайомився з хлопцем, який
назвався ОСОБА_1, та який повідомив йому, що він маляр-штукатур і приїхав до м.
Києва з м. Одеси на роботу, потім він показав йому закордонний паспорт з його
фотокарткою на ім'я ОСОБА_1. Так, як йому потрібна була допомога в проведенні
ремонту квартири то він, запропонував допомогти йому, на що ОСОБА_1 погодився.
Після чого він відвіз його до квартири № АДРЕСА_2 та дозволив йому в ній
проживати. Речей у ОСОБА_1а з собою майже не було. Також він побачив, що у
нього був мобільний телефон: „Нокіа 3100", синьо-білого кольору без
сім-карти у зв'язку з чим він дав йому свою сім-карту оператора. „Діджус"
номер НОМЕР_1 та сім-карту оператора „ЮМС Сім-Сім" номер НОМЕР_2, щоб
можна було йому телефонувати. Приблизно 02.07.2005 року ОСОБА_1 попросив його продати
золоті речі, а саме браслет, який був розірваний ланцюжок, кулончик, сережки та
хрестик так як у нього не було грошей, при цьому він пояснив, що дані, речі
належать йому. Він погодився та взяв у нього вищевказані золоті речі.
Наступного дня, він біля підземного переходу по вул. Борщагівській у м. Києві
продав їх невідомому чоловіку за 200 грн., а гроші віддав ОСОБА_1у. Після того,
як він віддав гроші ОСОБА_1у, останній повідомив, що йому потрібно терміново
поїхати з міста, так як його шукають працівники міліції та розповів, що перед
їхнім знайомством він по вул. Індустріальній у м. Києві пограбував дівчину у
якої забрав телефон „Нокія 3100", який знаходився у нього. Після чого, він
сказав ОСОБА_1ові, щоб той пішов до працівників міліції та написав, явку з повинною,
але він сказав, що ще подумає. Увесь цей час у квартирі він не знаходився, а
приїжджав тільки перевірити роботу ОСОБА_1а. Про те, що продані ним золоті речі
ОСОБА_1 викрав у дівчини він дізнався від працівників міліції, які затримали
його біля будинку по пр-ту Радянської України 30 у м. Києві. Працівників
міліції про ОСОБА_1а він не повідомляв так як хотів його примусити піти здатись
самому.

показами свідка ОСОБА_11., які були оголошені і перевірені у судовому
засіданні і з яких вбачається, що 18.06.2005 року приблизно о 11 годині він
прийшов у двір будинку №4 по вул. Леваневського у м. Києві. Де на лавочці він
зустрів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з якими він знайомий довгий час. Приблизно о 12
годині до них підійшла ОСОБА_2,
яка проживає у Голосіївському районі м. Києва, та з якою він знайомий
приблизно рік і яка часто приїздила до них у двір гуляти. Весь час вони
знаходились у дворі на лавочці та розмовляли. Приблизно о 20 годині
ОСОБА_13пішов додому, а він, ОСОБА_2
та ОСОБА_12залишились. Приблизно о 20 год.
10 хв., до них підійшов їх знайомий ОСОБА_1, який проживає у гуртожитку по
вул. Борщагівській у м. Києві, та який посидів з ними приблизно 20 хвилин,
після чого кудись пішов. На плечі у ОСОБА_1був рюкзак темного кольору. Через
деякий час ОСОБА_2 пішла в
сторону ,„Бі маркету", що розташований поруч. Потім він разом з
ОСОБА_12пішли до магазину, що розташований поруч. Коли вони йшли до магазину то
зустріли ОСОБА_2та запитали
куди вона пішла, на що вона відповіла, що з нею хоче поговорити ОСОБА_1та пішла
до „Бі маркету'". Приблизно о 23 год.
вони подзвонили на мобільний телефон ОСОБА_2та
запитали де вона знаходиться і чи прийде вона ще у двір до них. Пізніше, він
разом з ОСОБА_12 знов пішли до таксофона, що розташований поруч та стали
дзвонити на мобільний телефон ОСОБА_2, але
додзвонитись їй вони не змогли тому, що у неї був відключений телефон. Після
чого, він пішов додому.

Приблизно через
20 хвилин йому додому зателефонував ОСОБА_12та сказав, щоб він терміново
прийшов до нього, після чого він одягнувся та пішов до ОСОБА_12. Коли він
зайшов до парадного в якому проживає ОСОБА_12то там були ОСОБА_13, ОСОБА_12та ОСОБА_2 на голові, обличчі
та одежі у якої була кров. Після чого він запитав у ОСОБА_2, що трапилось і
вона розповіла йому, що ОСОБА_1побив її металевим прутом в парку НАУ, та забрав
у неї телефон «Нокія 3100» і золоті речі. Через деякий час приїхала швидка
допомога та він разом з ОСОБА_2поїхав
до лікарні.

· показами
свідка ОСОБА_13., які були оголошені і перевірені у судовому засіданні і з яких
вбачається, що 18.06.2005 року приблизно о 12 годині до нього з братом приїхала
їх знайома ОСОБА_2, яка
проживає у Голосіївському районі м. Києва, з якою він знайомий приблизно з
грудня місяця 2004 року, та яка часто приїздила до них у двір гуляти. Коли вона
приїхала то вони пішли у двір, де сиділи на лавочці біля будинку та розмовляли.
Разом з ними також були його брат ОСОБА_12 та ОСОБА_15, який проживає по вул.
АДРЕСА_3. Приблизно о 20 годині він пішов додому, а ОСОБА_2, ОСОБА_15 та його
брат ОСОБА_12залишились на вулиці. Приблизно о 21 год. 30 хв. додому
прийшов ОСОБА_12та повідомив, що всі уже порозходилась по домівках. Потім
приблизно о 22 год. 30 хв.,
хтось подзвонив у дверний дзвінок. Коли він відчинив двері то біля дверей
стояла ОСОБА_2, на голові,
обличчі та одягу якої була кров. Він запитав у неї, що трапилось, на що вона
розповіла, що їх знайомий на ім'я ОСОБА_1 тільки-що побив її металевим
предметом у парку НАУ та забрав у неї мобільний телефон „Нокіа" і золоті
речі. Після чого він здогадався, що це зробив їх знайомий ОСОБА_1, який
проживає разом з сестрою та мамою у гуртожитку по АДРЕСА_4. Потім він викликав
швидку допомогу. Коли приїхала швидка допомога то ОСОБА_2 забрали до
лікарні.

· показами
свідка ОСОБА_12., які були оголошені і перевірені в судовому засіданні, які
аналогічні показам свідка ОСОБА_13.

· протоколом
огляду квартири № АДРЕСА_2, під час якого вилучено мобільний телефон «Нокіа
3100» з двома карточками
мобільного оператора «Діджус» та «ЮМС Сім-Сім»

· протоколом
огляду території парку «Відрадний» п вул. М. Донця 2 у м. Києві, під час якого
було вилучено металевий прут загорнутий у газету.

· висновком
експерта №1354/Е від 09.09.2005 року згідно якого у ОСОБА_2виявлено
черепно-мозкова травма /ЧМТ/ у вигляді забою головного мозку легкого ступеню з
очагом геморрзгії лівої височної області, травматичного субарахноїдального
крововиливу множинних забійних ран в лобній, тім'яній та потиличній областях
голови, параорбітальних гематом, кровопідтіків в проекції сосцевидного
відростку справа. Дана травма спричинена тупим/ми/ предметом/ми/, могла бути,
отримана у вказаний в постанові строк.

· висновком
експерта № 2166/Є додаткової експертизи від 28.02.2006 року, яка була
призначена судом, згідно якої при вивченні наданої медичної документації,
враховуючи данні первісної судово -медичної експертизи, висновку консультантів
рентгенолога, нейрохірурга, нейроренголога, дані контрольної КТ томографії
головного мозку ОСОБА_2., у потерпілої виявлено відкрита черепно -мозкова
травма у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з очагом геморрагії
лівої вісочної області, лінійного перелому області основи черепу з права,
багаточисельними забійними ранами в лобній, тім'яній та потиличній областях
голови, параорбітальних гематом, кровопідпливами в проекції сосцевидного
відростку справа з травматичним розривом барабанної перепинки справа і
розвитком у подальшому туговухості справа, астеновегатативного синдрому. Дана
травма спричинена тупим/ми/ предметом, могла бути, отримана у вказаний в
постанові строк. По ступеню тяжкості тілесних ушкоджень травма голови
потерпілої ОСОБА_2 відноситься
до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

висновком
експерта № 27/228 комісійної судової експертизи від 27.04.2007 року, яка була
призначена судом, згідно якої комісія експертів прийшла до висновку, що після
подій 18.06.2005 року у ОСОБА_2 мав місце комплекс ушкоджень у ділянці голови у
вигляді чисельних забійних ран м'яких тканин склепіння черепу, пара орбітальних
гематом, синцю в проекції соскоподібного відростку правої скроневої кістки,
травматичного розвитку барабанної перетинки справа, вогнища забою головного
мозку в лівій скроневій частці, субарахноїдального крововиливу в ділянці полюса
лівої скроневої частки, лінійних переломів в області зовнішнього слухового
отвору правої скроневої кістки та правого
великого крила клиновидної
кістки, які в
подальшому зумовили розвиток

посттравматичної
арахноенцефалопатії з порушенням ліквородинаміки, церебростенічним синдромом,
початкове нейросенсорне зниження слуху справа, правосторонній адгезивний
середній отит.

Виявлені
у ОСОБА_2 переломи
основи черепу об'єктивно підтверджується даними томограм контрольної спіральної
комп'ютерної томографії (СКТ), проведеної 23.02.2006 р., на яких
візуалізуються лінійні переломи в ділянці зовнішнього слухового отвору правої
скроневої кістки та правого великого крила клиновидної кістки.

Відповідно
до даних огляду ОСОБА_2лікарями
- ч.1енами комісії експертів в даний час у неї мають місце ознаки
післятравматичної арахноенцефалопатії з порушенням ліквородинаміки,
церебростенічний синдром, початкове нейросенсорне зниження слуху справа,
правосторонній адгезивний середній отит, що являються наслідком вищезазначеного
комплексу тілесних ушкоджень в ділянці голови, які відносяться до категорії
ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Тому ступінь
тяжкості посттравматичних змін, що мають місце у ОСОБА_2на сьогоднішній день, не може визначатися окремо.

Відповідно
до висновку лікаря рентгенолога ч.1ена комісії експертів надані на дослідження
рентгенологічні знімки черепу від 18.06.2005 р. та 24.06.2005 р. на ім'я
ОСОБА_2. з найбільшою долею вірогідності належать одній і тій же самій особі,
приблизний вік якої 14-16-18 років. Відповісти на запитання, чи належать
рентгенівські знімки саме ОСОБА_2, не представляється можливим, оскільки від
проведення контрольної рентгенографії черепу, необхідної для порівняння з
наданими на дослідження рентгенівськими знімками з написами
"ОСОБА_2.", потерпіла відмовилась.

Відповідно
до висновку лікаря рентгенолога ч.1ена комісії експертів на наданих на
дослідженням томограмах від 23.02.2006 р. на ім'я ОСОБА_2. відмічаються лінійні
переломи правої скроневої кістки в ділянці зовнішнього слухового отвору та в
ділянці правого великого крила клиновидної кістки. Вказані переломи могли
виникнути при обставинах та в термін вказаний в постанові. Відкрита
черепно-мозкова травма, що мала місце у ОСОБА_2. об'єктивно підтверджується
даними за наявність у неї переломів кісток основи черепа в поєднанні з відміченими
під час стаціонарного лікування ознаками вушної ліквореї, травматичним розривом
барабанної перетинки, що вкладається в поняття відкритої черепно-мозкової
травми.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку, що дії підсудного слід кваліфікувати за
ст. 187 ч. 4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний
із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Суд
критично ставиться до вимог винного кваліфікувати його дії з ст. 187 ч.1 КК
України згідно пред'явленого раніше обвинувачення, оскільки як вбачається з
висновків експертиз від 28.02.2006 року та від 27.04.2007 року, у правильності
яких у суду сумнівів не виникає, і підстав вважати їх неправильними сторонами
цього процесу суду не надано, потерпілій при обставинах викладених в обвинуваченні
були заподіяні саме тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя останньої, а
тому таку поведінку підсудного суд розцінює як спробу уникнути більш суворого
покарання. Крім того, як пояснив допитаний у судовому засіданні експерт
ОСОБА_16., додаткова експертиза від 28.02.2006 року проводилась у більш повному
об'ємі, з оглядом консультанта нейрохірурга і проведенням КТ дослідження.

Обираючи
підсудному вид та міру покарання ,суд враховує ступень суспільної небезпечності
вчиненого злочину, особу винного, який раніше до кримінальної чи
адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно не працюючого, по
місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та
психіатра не перебуває.

Обставин, які б
пом'якшували покарання підсудного, судом не встановлено.

Обстави
новою, яка обтяжує покарання підсудного слід визнати, те, що він вчинив злочини
у стані алкогольного сп'яніння.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_1повинно бути призначено у
виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім
для виправлення підсудного і запобіганню вчиненню ним нових злочинів .

Речові докази
по справі, а
саме мобільний телефон
«Нокіа 3100» № 807L325H31214636, залишити
у володінні потерпілої ОСОБА_3.;
сім карта оператора «Діджус» та сім карта оператора «ЮМС Сім-Сім» залишити
у володінні ОСОБА_10., а
металевий прут вилучений при огляді місця події, який зберігаються у камері
схову Солом'янського РУ ГУ
МВС України в м. Києві.

Цивільний позов
у справі не заявлений. Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України і призначити
йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією
всього майна яке є його особистою власністю.

Строк
відбуття покарання рахувати з дня затримання, з 15.07. 2005 року. В строк
відбування покарання врахувати термін перебування в ізоляції від суспільства з
12.07.2005 року по 15.07.2005 року включно.

До
набрання вироком чинності міру запобіжного заходу засудженому залишити обрану
-тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Держдепартаменту з питань виконання
покарань у Києві і Київській області.

Речові докази
по справі, а
саме мобільний телефон
«Нокіа 3100» №

807L325H31214636,
залишити у володінні потерпілої ОСОБА_3.; сім карта оператора «Діджус» та сім
карта оператора «ЮМС Сім-Сім» залишити у володінні ОСОБА_10., а металевий прут
вилучений при огляді місця події, який зберігаються у камері схову
Солом'янського РУ ГУ МВС
України в м. Києві.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб із
моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же
строк з моменту вручення копії вироку.