Справа № 635/4060/15-к
Провадження 1-кп/635/567/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, одружений, не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 18 квітня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин біля магазину «Імперія продуктів», за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Безлюдівка, вулиця Зміївська, 44, незаконно проник до салону автомобіля ВАЗ-2101, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , за допомогою ключа запалення, що знаходився в автомобілі, запустив двигун та рушив з місця, таким чином отримав можливість керувати автомобілем, після чого зник з місця вчинення злочину на вказаному транспортному засобі та розпорядився ним на власний розсуд, а саме залишив автомобіль ВАЗ-2101, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 біля двору домоволодіння АДРЕСА_3 , де вказаний автомобіль був виявлений співробітниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дав пояснення, так як це зазначено у вироку, тому суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не засуджений і не вчиняв злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, при цьому обвинувачений свою провину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому злочині, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати пов`язані із залученням експертів по справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді обмеження волі, якщо ОСОБА_5 протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу п. 2,3,4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2101, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1974 року випуску, який належить ОСОБА_4 та зберігається у нього на підставі розписки повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1