Справа № 1007/7022/2012
Провадження № 1/1007/382/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого: судді - Шевчука М.П.

при секретарі : - ОСОБА_1

з участю прокурора : - ОСОБА_2

потерпілого: - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню : ОСОБА_4, 12 січня 1982 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, РФ,

росіянина , громадянина України, із не повною середньою

освітою , офіційно не одруженого, на утриманні має троє

дітей 2000-го, 2006-го, та 2011 років народження, офіційно не

працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

буд. № 39 Броварського району Київської області, відповідно

до ст.89 КК України є особою, яка не має судимості.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 незаконно, спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_3 за таких обставин.

Так, 24 лютого 2012 року, близько 01 години в с.Семиполки Броварського району Київської області, підсудний ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився в районі будинку № 75 по вул. Щорса, разом з потерпілим ОСОБА_3, який також перебував в стані алкогольного спяніння. Там у підсудного, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка з потерпілим, на ґрунті того, що останній став висловлюватися на адресу підсудного та його сім'ї образливими словами. Під час цього, підсудний ОСОБА_4 діючи умисно, наніс удар головою в голову потерпілого, від чого той упав на асфальтоване покриття дороги, після чого підсудній, продовжуючи свої злочинні дії, наніс біля 3 ударів обутою правою ногою по верхній правій частині тулуба у область ребер та живота потерпілого ОСОБА_3, достовірно знаючи, що вони є життєво важливими органами і це може потягти за собою тяжкі наслідки.

В результаті вказаних незаконних, злочинних дій підсудного ОСОБА_4, потерпілому ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: - закритої травми грудної клітини., - підшкірної емфіземи мяких тканин правої половини грудної клітини з переломами 6-го, 7-го, 9-го ребер справа з розвитком гемо пневмотораксу., - закритої травми живота, розривів та розбавлення правої долі печінки з розвитком гемоперитонеума та геморрагічного шоку 3-ї ст.(у черевній порожнині при оперативному лікуванні близько 2 000 мл., рідкої крові), які згідно висновку судово-медичної експертизи № 23/1 від 21.06.2012 року відносяться відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя .

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення за ст.121 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину в пред'явленому обвинуваченні за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив суду, що він дійсно 24.02.2012 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився в районі будинку №75 по вул. Щорса, в с.Семиполки Броварського району Київської області, разом з потерпілим ОСОБА_3, який також перебував в стані алкогольного спяніння. Там у нього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сталась сварка з потерпілим, через те, що останній став повчати його як жити, та упрікав, що він має троє дітей та не може з ними навести лад, висловися на адресу його сім'ї образливими словами. Це його сильно розізлило, і він умисно наніс удар головою в голову потерпілого, від чого той упав на землю. Після чого він, наніс 3-4 удари правою ногою по верхній правій частині тулуба, у область ребер та живота ОСОБА_3, достовірно знаючи, що вони є життєво важливими органами і це може потягти тяжкі наслідки, але він не бажав настання такого. Все сталось через те, що він перебував в стані алкогольного спяніння та потерпілий його сильно образив своїми словами за його сімю, щоб був тверезий то цього б не сталось, він не бажав настання таких наслідків для здоровя потерпілого. Після нанесення ударів, він пішов додому, про те, що ОСОБА_3 був доставлений в лікарню, взнав через пару днів. Просить не позбавляти його волі та врахувати, що він визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, більше в житті ніколи подібного не допустить.

Підсудний, ОСОБА_4 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки він вину визнає і факт спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст.299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст.299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_4 за виключенням, дослідженням документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність підсудного ОСОБА_4 у спричинені, умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_3 доведена повністю, тому він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України (ред.2001 р.), як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, дані про особу підсудного.

Обставини, що пом'якшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_4 суд визнає такі, як визнання вини та щире каяття в скоєному, що на утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей.

Обставина, що обтяжує покарання, стосовно підсудного ОСОБА_4 суд визнає таке, як вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.,

Приймаючи до уваги вище наведене, та враховуючи обставини справи, дані про особу підсудного ОСОБА_4 що він визнав вину та щиро розкаявся в скоєному, хоча вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак після відбування покарання пройшов тривалий час, відповідно до діючого законодавства, він є особою яка не має судимості, задовільно характеризується по місцю проживання, на утриманні у підсудного троє неповнолітніх дітей, він був єдиним годувальником у сім'ї, потерпілий не настоює на його суворому покаранні, клопоче призначити покарання підсудному, що не повязане з позбавленням волі. Суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливі без ізоляції від суспільства при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст. 121 ч.1 КК України, в вигляді позбавлення волі, при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі, не заявлений. Судові витрати по справі відсутні

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, /в ред.2001 р./ та призначити йому покарання за цією статтею, у виді - 5-ти (п'яти) років позбавлення волі .

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки, в період якого відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_4 змінити з утримання під вартою в Чернігівському СІЗО №31 ДД ВП України в Чернігівській області на - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М.П.ШЕВЧУК