Справа № 1-62-08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

13 травня 2008
року
Нетішинський
міський суд

Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Гаврищук Л.П.

при секретарі - Василюк Л.С.

з участю прокурора - Косіка О.В.

адвоката
- ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нетішин кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.Кривин Славутського району Хмельницької
області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, неодруженого,
непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше судимого 25.03.2005 року Нетішинським
міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1-го року 6
місяців позбавлення волі. В силу дії ст. 75 КК України звільнений від
відбування покарання з встановленням іспитового строку в 1 рік. Притягується до
кримінальної відповідальності Барановським РВ УМВС України в Житомирській
області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України,

в скоєні
злочину передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця міста Нетішин Хмельницької області,
громадянина України, українця, освіта неповна середня, неодруженого,
непрацюючого, жителя АДРЕСА_2, раніше несудимого,

в скоєні
злочину передбаченого ст. 186 ч. 2, 3 КК України

ВСТАНОВИВ:

03.01.2008
року близько 21 год. підсудний ОСОБА_1 та ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного спۥяніння,
за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння
майном потерпілого ОСОБА_4, підійшли до нього з вимогою надати їм 20 грн.

Отримавши
відмову, застосували щодо останнього насильство, яке виразилось в нанесенні
ударів кулаками та ногами у різні частини тіла.

При
цьому уже почали вимагати гроші в сумі 50 грн. Зняли з потерпілого куртку і
провели обшук її кишень, де грошей не виявили.

Утримуючи
куртку примусили ОСОБА_4 пройти до місця його проживання АДРЕСА_3 та, зайшовши
в квартиру, примусили видати їм 100 грн., якими розпорядились на свій розсуд,
придбавши в кафе слабоалкогольні напої.

04.02.2008
року близько 9 год. ОСОБА_3, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4, з метою
заволодіння майном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, зробив рукою захват за
його шию, відкрито вирвав з рук мобільний телефон марки «Сіменс СХ-75» вартістю
575 грн. з флеш-картою вартістю 145 грн. та сім картою мобільного оператора
«Діджус» вартістю 10 грн. з коштами для розмови в сумі 10,91 грн. та сім-картою
мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. з коштами для розмови в сумі
4,04 грн., всього на 759,95 грн.

Після
цього відштовхнув потерпілого, який від поштовху впав, отримавши тілесні
ушкодження легкого ступеня тяжкості і, з викраденим телефоном втік.

Підсудний
ОСОБА_1 вину визнав частково вказавши, що на його пропозицію повернути борг
ОСОБА_4 відмовився, в звۥязку з чим він наніс йому кілька ударів. До нього
приєднався ОСОБА_3 і також почав наносити удари.

ОСОБА_4
повідомив, що гроші знаходяться у його тітки, згодом сказав, що гроші у нього
вдома.

Вони
взяли потерпілого під руки і повели. Вириваючись він роздягнувся із куртки в
якій, при огляді, грошей не було.

Тоді
вони пішли до ОСОБА_4 додому, де він дав йому 200 грн., які ОСОБА_3 розміняв у
магазині та повернув ОСОБА_4 100 грн.

В
скоєному розкаявся.

Підсудний
ОСОБА_3 вину визнав частково і показав, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник
конфлікт в який він вмішався і, зрозумівши, що потерпілий винен ОСОБА_1 гроші,
також почав наносити потерпілому удари.

ОСОБА_4
запросив їх до себе в квартиру, де дав 200 грн., які він розміняв і 100 грн.
повернув потерпілому.

04.02.2008
року о 9 год. зустрів двох неповнолітніх і, у одного з них, тримаючи за шию,
вирвав із рук телефон та втік.

В
скоєному розкаявся.

Неповнолітній
потерпілий ОСОБА_5 показав, що, в присутності його товариша ОСОБА_6, підсудний,
захватом руки, утримуючи за шию, вирвав у нього з рук мобільний телефон, тоді
штовхнув його від чого він впав і пошкодив руку.

Потерпілий
ОСОБА_4 показав, що підсудні почали вимагати у нього 20 грн., вказуючи, що він
пригощав їх знайомих і має гроші. Після відмови почали наносити удари і
вимагати уже 50 грн. Коли відмовив, то силоміць відвели до нього в квартиру де,
будучи побитим, змушений був дати ОСОБА_1 200 грн., які той передав ОСОБА_3.
ОСОБА_3 в магазині розміняв гроші і повернув йому 100 грн.

Він не
міг перешкодити проникненню в квартиру підсудних, оскільки був побитий і
боявся, що його продовжуватимуть бити.

Свідок
ОСОБА_7 показав, що з повідомлення сина дізнався, що у ОСОБА_6 викрадено
мобільний телефон.

ОСОБА_3
був затриманий працівниками міліції і добровільно видав викрадений ним телефон.

Окрім
часткового визнання підсудними вини, їх вина підтверджується показаннями
потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5. та матеріалами справи.

Згідно
заключення експерта №11 від 10.01.2008 року та №56 від 05.02.2008 року
відповідно, потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження легкого
ступеня тяжкості.

Згідно
протоколу огляду та вилучення (а.с. 12-13) в присутності ОСОБА_3 в кабіні ліфта
вилучено викрадений ним у ОСОБА_6 мобільний телефон «Сіменс СХ-75».

Показаннями
підсудних на досудовому слідстві (а.с. 59, 70, 130), згідно яких підсудним
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було відомо, що потерпілий ОСОБА_4 дав їх знайомим гроші на
придбання пива, в звۥязку з чим, злагоджено з застосуванням насильства, вони
почали вимагати у останнього гроші, що свідчить про їх попередню змову.

Факт
відсутності боргу потерпілого перед підсудним ОСОБА_1 підтвердив в судовому
засіданні ОСОБА_4, показання якого є послідовними і суд їх сприймає як
достовірні.

Також в
судовому засіданні достовірно встановлено, що підсудні, проти волі потерпілого,
під його боязню продовження пробиття підсудними, змушений був увійти в належну
йому квартиру, куди, без запрошення, увійшли ОСОБА_1 та ОСОБА_3, і видати
останнім 200 грн.

На
підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 3 КК України
кваліфіковано правильно, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя та здоровۥя потерпілого, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Дії
ОСОБА_3 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковано правильно, як грабіж поєднаний
з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровۥя потерпілого,
вчиненому повторно.

За ст.
186 ч. 3 КК України також кваліфіковано правильно, як грабіж, поєднаний з
насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровۥя потерпілого,
вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

При обранні виду і міри покарання, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудних, пом'якшуючі та
обтяжуючі відповідальність обставини.

Підсудні
характеризуються позитивно, в скоєному розкаялись, матеріальні збитки
потерпілим відшкодовано, що є пом'якшуючими відповідальність обставинами.

Обтяжуючими
відповідальність обставинами підсудним є вчинення злочину повторно та рецидив
злочину.

На
підставі викладеного, суд вважає, що перевиховання підсудних можливе в ізоляції
від суспільства.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.
186 ч. 3 КК України до 4-х років позбавлення волі.

ОСОБА_3 за ст.
186 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі,

за ст.
186 ч. 3 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим, остаточно призначити покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

В строк
відбуття покарання підсудним зарахувати утримання під вартою, а саме: ОСОБА_1 -
з 16.01.2008 року, ОСОБА_3 - з 04.02.2008 року.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу
підсуднім залишити утримання під вартою.

Речові докази по кримінальній справі: мобільний телефон
марки «Сіменс СХ-75» з флеш-картою та сім картами «Діджус» та «Київстар», які
знаходяться на збереженні в законного представника неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_5 - ОСОБА_8 залишити ОСОБА_6

На вирок
може бути подана апеляція в Хмельницький апеляційний суд протягом 15 діб з дня проголошення, а
засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя Нетішинського

міського
суду Гаврищук Л.П.