Справа №484/4868/14-к 04.08.2015 04.08.2015 04.08.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/434/15 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.115 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 серпня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п.п.9,13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить переглянути постановлений щодо нього вирок, оскільки вбивства ОСОБА_9 та невідомої жінки не вчиняв.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить визнати невинним ОСОБА_6 у скоєні злочинів, передбачених п.п.9,13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України у зв`язку з не доведеністю вини.
За ч.1 ст.115 КК України призначити покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п.п.9,13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі;
-за п.п.9,13 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі;
-за п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Вирішено питання про речові докази.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
У скарзі та доповненнях до неї зазначає, що вбивства ОСОБА_9 та невідомої жінки не вчиняв, оскільки у той час був відсутній вдома.
Стверджує, що вбивство ОСОБА_9 вчинила її сестра - ОСОБА_10 під час сварки між ними. Про цей злочин не повідомив, оскільки вважав, що остання вагітна від нього.
Наполягає, що не вбивав цих потерпілих, але дійсно пприховав їх трупи, провину в цьому визнає повністю, щиро кається.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що під час досудового та судового слідства не була беззаперечно доведена вина ОСОБА_6 у вчинені злочину стосовно ОСОБА_9 та невідомої жінки, вбивство яких сталося в один день 28.07.2014 р.
Стверджує, що згідно показів ОСОБА_6 , даних на досудовому слідстві та в суді, останній до вбивства ОСОБА_9 та невідомої жінки не причетний, вбивство ОСОБА_9 скоїла її сестра - ОСОБА_10 на ґрунті ревнощів, після чого також вбила невстановлену слідством жінку, яка стала випадковим свідком першого злочину.
Вказує, що під час слідчого експерименту, який відбувся 17.08.2014 р., ОСОБА_6 свідомо оговорив себе, з метою приховати вчинення злочину ОСОБА_10 , оскільки вважав, що на момент цього вбивства остання була вагітна від нього.
Стосовно вбивства ОСОБА_11 , яке відбулося 08.08.2014 р., підзахисний визнає себе винним у скоєнні вказаного злочину, однак обставини його не пам`ятає, окрім того, що після сварки між ним та загиблою ОСОБА_11 у нього, внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, виникла раптова неконтрольована агресія з відносною втратою пам`яті.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
28 липня 2014 року, в період з 11-ї до 12 години, ОСОБА_6 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 вживали алкогольні напої, після чого посварилися, і, близько 12 години, в ході сварки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 встав з-за столу обличчям до ОСОБА_9 , яка також підвелась, правою рукою схопив зі столу кухонний ніж і, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_9 , наніс один удар ножем в область грудної клітині потерпілій, від чого остання впала на підлогу.
Після того, продовжуючи свої дії, направлені на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_6 нахилився до неї, яка лежала на спині, лівою рукою став тримати потерпілу за шию, а ножем завдав їй два удари по тулубу.
В цей момент ОСОБА_9 почала здійснювати опір діям обвинуваченого, в результаті чого останній відпустив шию ОСОБА_9 , лівою рукою схопив праву руку потерпілої та притиснув її до підлоги, а коліном притиснув до підлоги ліву руку, подолавши таким чином її опір, та, утримуючи її у такому положенні, наніс ОСОБА_9 ще 5 ударів ножем по тулубу, в результаті чого протягом короткого проміжку часу потерпіла померла на місці події.
Вчинене обвинуваченим суд кваліфікував за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Крім того, у цей же день, близько 12 год. 10 хв., до будинку обвинуваченого за вказаною адресою раптово зайшла знайома ОСОБА_9 жінка, особу якої досудовим розслідуванням не встановлено. Побачивши на підлозі в кімнаті труп ОСОБА_9 , жінка почала кричати. ОСОБА_6 , розуміючи, що не має можливості домовитись із незнайомою йому жінкою про замовчування нею побаченого трупу ОСОБА_9 , намагаючись також припинити крики жінки, які могли почути сусіди, вирішив вбити її з метою приховати раніше вчинений ним злочин та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за спиною жінки, затулив їй рота, обхопивши за обличчя лівою рукою. Після чого, схопив правою рукою той же самий ніж та наніс ним різану рану на передній поверхні шиї з ушкодженням трахеї, від чого потерпіла впала на підлогу та протягом короткого проміжку часу померла на місці події.
Скоєне ОСОБА_6 за цим епізодом кваліфіковано судом за п.п.9,13 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з метою приховати інший злочин, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Крім того, 12 серпня 2014 року, в період з 9-ї до 15 години, ОСОБА_6 за місцем свого проживання за вказаною адресою, разом із своєю знайомою ОСОБА_11 вживали алкогольні напої, під час чого ОСОБА_6 почав залицятись до ОСОБА_11 , але остання відмовилась вступати із ним у статевий зв`язок, і близько 15 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 правою рукою схопив господарський ніж і, з метою позбавлення життя ОСОБА_11 , почав наносити чисельні удари ножем по тулубу потерпілій, в результаті чого протягом короткого проміжку часу ОСОБА_11 померла на місці події.
Дії ОСОБА_6 за цим епізодом кваліфіковані за п.13 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора про залишення оскаржуваного вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини провадження стосовно вбивства потерпілої ОСОБА_11 , доведеність винуватості ОСОБА_6 у ньому, правильність кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України та розмір призначеного покарання за цей злочин обвинуваченим та захисником не оспорюються, тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Що стосується доведеності вини за п.п.9,13 ч.2 ст.115 та п.13 ч.2 ст.115 КК України, вона, відповідно до мотивувальної частини вироку, ґрунтується на таких доказах.
Так, сам ОСОБА_6 у судовому засіданні, хоча винуватим себе не визнав, проте підтвердив, що в зазначені час та місці були вбиті ОСОБА_9 та невстановлена жінка, трупи яких він вночі сховав, кинувши у водойму біля водокачки.
Потерпіла ОСОБА_12 надала пояснення, що ОСОБА_6 і її дочка ОСОБА_9 були співмешканцями з грудня 2013 року, проживали в обвинуваченого. 28.07.2014 р., ввечері, останній прийшов до неї (потерплої) додому, повідомивши, що її дочка залишила його і, забравши свій паспорт, поїхала в смт. Підгородня до родичів.
Аналогічні пояснення надала суду свідок ОСОБА_10 , сестра загиблої ОСОБА_9 .
Крім того, спростувала твердження ОСОБА_6 , що вбивство сестри та невідомої жінки вчинила вона (свідок), а також, що не була вагітною від обвинуваченого, який з невідомих причин її обмовив.
Свідок ОСОБА_13 , мати обвинуваченого, повідомила, що 15.08.2014 р, увечері, по телефону син повідомив їй, що у нього є три гріхи, один лежить за сараєм у дворі, а двоє у балці. Наступного дня вона прийшла до нього додому, виявила труп ОСОБА_14 за сараєм та викликала міліцію.
Із протоколу огляду місця події, проведеного 16.08.2014 р., видно, що біля водокачки в районі вул. Київської у с. Бандурка, на відстані 500 м. від будинку ОСОБА_6 знаходиться водоймище, на яке останній вказав, що там затопив трупи двох вбитих ним 28.07.2014 р. жінок, а також ніж, яким вчинив вбивства. В ході огляду водоймища виявлено трупи ОСОБА_9 і невстановленої особи жіночої статі майже без одягу, до обох прив`язані камені синіми мотузками.
За протоколом додаткового огляду місця події від 17.08.2014 р., у будинку за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 виявлені сині вірьовки полімерні від тюків соломи, аналогічні на затоплених трупах жінок у водоймищі біля водокачки, а також попіл, в якому мались залишки від синтетичної тканини, бігунок «Блискавка» від спаленого одягу.
Із висновку експерта № 1690 від 12.09.2014 р. видно, що мотузки, виявлені на трупах загиблих ОСОБА_9 і невпізнаної жінки 16.08.2014 р. у водоймищі, та мотузки, виявлені в будинку і на подвір`ї за місцем проживання ОСОБА_6 , мають спільну родову приналежність.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 17.08.2014 р., ОСОБА_6 спочатку у Первомайському МВ УМВС, а потім на місці розказав і показав про обставини вбивства ним 28.07.2014 р. ОСОБА_9 , потім вказав там же у будинку обставини вбивства у той же день невстановленої жінки, яка випадково зайшла в будинок і побачила труп ОСОБА_9 , показав, як приховував трупи спочатку у будинку, а потім переніс вночі до водокачки і затопив їх у водоймищі, прив`язавши камені до кожного трупа синіми мотузками, куди кинув і ніж, яким вчинив обидва вбивства.
На зображеннях фототаблиці цього експерименту видно, як ОСОБА_6 детально продемонстрував на манекені, у який спосіб та яким знаряддям ним були вбиті вказані жінки.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснили, що були понятими під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , під час якого обвинувачений добровільно, з подробицями розказав та показав, як скоїв вбивства трьох жінок, у тому числі ОСОБА_9 та невстановленої жінки.
За висновком судово-медичного експерта, при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені множинні колото-різані і різані рани шиї, грудної клітини та лівого передпліччя, ушкодження нижньої долі лівої легені, внаслідок чого можливо зробити висновок, що смерть могла настати в результаті гемотораксу (скупчення крові у плевральній порожнині) у сукупності з гострою втратою крові. Кожне тілесне ушкодження утворились від однократної дії будь-якого колюче-ріжучого предмета, можливо ножа.
Поранення грудної клітини є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння.
За висновком судово-медичного експерта, на трупі невстановленої жінки, 20-25 років, виявлено різану рану шиї з пошкодженням трахеї. При подібних ушкодженнях смерть, як правило, настає в результаті аспірації (вдихання) крові з послідуючим розвитком асфіксії. Дані тілесні ушкодження утворились в результаті однократної дії будь-якого ріжучого предмета, можливо ножа, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Сукупність об`єктивних даних, що містяться в наведених вище доказах, у тому числі стосовно часу та місця вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_9 та невстановленої жінки, механізму заподіяння обом тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть, знаряддя злочину - ножа, повністю узгоджуються з поясненнями наданими ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту з його участю, де він підтвердив свою винуватість у скоєнні злочинів, суд визнав достатньою для висновку про те, що саме обвинуваченим, а не іншою особою, як він стверджував у суді, були позбавлені життя потерпіла ОСОБА_9 і невстановлена особа жіночої статті.
От же, він має нести відповідальність за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за п.п.9,13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
З цим рішенням суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для скасування вироку та закриття провадження у цій частині, про що фактично просять апелянти, не вбачає.
Доводи в апеляційних скаргах про те, що вбивство ОСОБА_9 та невстановленої жінки вчинив не обвинувачений, а сестра загиблої ОСОБА_9 - свідок ОСОБА_10 не ґрунтуються на матеріалах провадження та спростовані вище наведеним.
Зокрема, категоричними твердженнями у суді зазначеного свідка про свою непричетність до цих злочинів, про обмову її обвинуваченим з невідомих їй причин, а також, що вона не перебувала у стані вагітності від нього.
Стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження наявності вкрай неприязних стосунків між сестрами ОСОБА_17 на момент події (у тому числі через ревнощі), а отже і приводу у свідка для вбивства потерпілої, так само як і стану її вагітності.
Не доведеним у провадженні є і факт відсутності ОСОБА_6 в себе вдома під час вбивства, про що він стверджує у скарзі.
Більш того, день і час вбивства були повідомлені досудовому розслідуванню самим ОСОБА_6 , як і обставини скоєння злочинів, детальність яких, з урахуванням двох вбивств протягом 10 хвилин, могли бути відомі лише особі, що їх вчинила.
Тому районний суд у вироку належно зазначив, що під час слідчого експерименту ОСОБА_6 давав правдиві пояснення про обставини вчинених ним злочинів, а його твердження у судовому розгляді про обмову себе на досудовому слідстві на користь ОСОБА_10 є лише намаганням уникнути ним відповідальності за два особливо тяжких кримінальних правопорушення.
Що стосується доводів захисника про вбивство ОСОБА_6 потерпілої ОСОБА_11 внаслідок раптової неконтрольованої агресії, яка супроводжувалась відносною втратою пам`яті, вони є незрозумілими, оскільки ні доведеність вини за цим епізодом, ні правильність кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України, ні розмір призначеного за нею покарання апелянтами не оспорюються.
Зважаючи на наведене, доводи обох апеляційних скарг є неприйнятними, тому вирок суду 1-ї інстанції має бути залишений без зміни.
Керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - у той же строк після отримання копії ухвали.
Головуючий Судді: