Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/5055/13-к
Провадження № 1-кп/270/337/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2013 року
місто Макіївка

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого
судді Мащенко С. В.

при секретарі
Мізерній О. В.

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора
Оршавської В. Р.

з боку сторони захисту:

обвинуваченого
ОСОБА_1

захисника адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань № 9
приміщення суду в місті Макіївці
Донецької області кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у
місті Макіївці Донецької області,

є громадянином України, має повною
середньою освітою,

не одружений, офіційно не
працевлаштований, не судимий,

утримує неповнолітню дитину - сина -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований та проживає за адресою:

86132, АДРЕСА_1;

у скоєнні правопорушень, передбачених
частиною 1 статті 311 та частиною 1 статті
317 Кримінального кодексу України, на
підставі обвинувального акту та угоди
про визнання винуватості, укладеної
сторонами 19.08.2013 року в рамках
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань 08.07.2013 року під №
0001914, -

в с т а н о в и в:

У не встановлений день та час першої
декади 2011 року ОСОБА_1 на фабриці по
виготовленню тротуарної плитки,
розташованої в Кіровському районі
міста Макіївки Донецької області,
незаконно придбав у невстановленої
особи прекурсор - соляну кислоту,
ємкістю два літри, з метою її
подальшого використання при
виготовленні наркотичного засобу. 08
липня 2013 року в період часу з 18 годин 10
хвилин до 19 годин 00 хвилин в ході огляду
наданих ним речей, що проводився на
підставі письмової згоди ОСОБА_1 в
кухні за місцем його мешкання: в
квартирі АДРЕСА_1, - в присутності
понятих вилучено рідину, що відповідно
до висновку судової експертизи
наркотичних засобів, психотропних
речовин та прекурсорів містить соляну
кислоту і відноситися до прекурсорів, в
кількості 1,5 мл та 1175 мл відповідно, яку
він незаконно придбав і незаконно
зберігав за місцем свого мешкання, з
метою використання для виготовлення
наркотичного засобу.

Крім того, 08 липня 2013 року приблизно о 17
години 00 хвилин ОСОБА_1, знаходячись з
раніше знайомим йому ОСОБА_4 за місцем
свого мешкання: в квартирі АДРЕСА_1, -
діючи за попередньою змовою, дозволив
там виготовити останньому рідину, що
містить особливо небезпечний
наркотичний засіб - дезоморфін, яку
вони в рівних частинах розподілили між
собою разом із новоприбулим раніше
знайомим їм ОСОБА_5, після чого,
скориставшись дозволом ОСОБА_1, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 незаконно вжили його шляхом
внутрішньовенної ін'єкції. Використані
та залишені на місці використання два
медичних шприца, ємкістю 5 мл, та один
медичний шприц, ємкістю 6 мл, за
допомогою яких ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
незаконно вжили особливо небезпечний
наркотичний засіб - дезоморфін, в той же
день в період часу з 18 годин 10 хвилин до
19 годин 00 хвилин були вилучені в кухні
цієї квартири в присутності понятих в
ході огляду наданих ОСОБА_1 речей, що
проводився на підставі письмової згоди
останнього.

Вказаними умисними діями ОСОБА_1 вчинив
незаконне придбання та зберігання
прекурсорів з метою їх використання
для виготовлення наркотичного засобу,
а також надання приміщення з метою
незаконного виготовлення та вживання
наркотичних засобів, тобто вчинив
злочини, передбачені частиною 1 статті
311 та частиною 1 статті 317 Кримінального
кодексу України.

19 серпня 2013 року Старший прокурор
прокуратури Центрально-Міського
району міста Макіївки Донецької
області юрист 1-го класу Оршавська
Вікторія Русланівна, якій на підставі
статті 37 Кримінального процесуального
кодексу України надані повноваження
прокурора у цьому кримінальному
провадженні, та підозрюваний ОСОБА_1
уклали угоду про визнання винуватості,
в якій зазначили, що підозрюваний
ОСОБА_1 повністю визнав свою
винуватість у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених частиною 1
статті 311 та частиною 1 статті 317
Кримінального кодексу України, тобто у
тому, що він вчинив незаконне придбання
та зберігання прекурсорів з метою їх
використання для виготовлення
наркотичного засобу та надання
приміщення з метою незаконного
виготовлення та вживання наркотичних
засобів, у зв'язку із чим сторони
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань 08.07.2013 року під №
0001914, узгодили йому міру покарання
за вчинені кримінальні правопорушення,
передбачені: частиною 1 статті 311
Кримінального кодексу України, у виді 1
/одного/ року обмеження волі, і частиною
1 статті 317 Кримінального кодексу
України, у виді 3-х /трьох/ років
позбавлення волі. На підставі частини 1
статті 70 Кримінального кодексу
України, за сукупністю злочинів, шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначили
йому до відбування покарання у виді 3
(трьох) років позбавлення волі. В силу
частини 1 статті 75 Кримінального
кодексу України дійшли до згоди про
звільнення ОСОБА_1 від відбування
основного покарання у виді позбавлення
волі з випробуванням із встановленням
йому іспитового строку на 1 (один) рік та
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3 - 4 статті 76 Кримінального
кодексу України, а саме: повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання і періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію. Із зазначеною мірою
покарання ОСОБА_1 повністю згоден.
Підозрюваному роз'яснено наслідки
укладання та затвердження цієї угоди,
передбачені частинами 3 та 4 статті 394,
статтею 424, пунктом 1 частини 4 статті 474
та статтею 476 Кримінального
процесуального кодексу України.

Зазначена угода про визнання
винуватості, підписана сторонами
кримінального провадження 19.08.2013 року,
надійшла до суду разом із
обвинувальним актом, складеним 16
серпня 2013 року слідчим Слідчого
відділу Центрально-Міського РВ
Макіївського МУ ГУМВС України в
Донецькій області лейтенантом міліції
Мозгуновим А. Ю. та затвердженим
Старшим прокурором прокуратури
Центрально-Міського району міста
Макіївки Донецької області юристом 1-го
класу Оршавською В. Р. того ж дня.

Вирішуючи питання про можливість
затвердження цієї угоди, заслухавши
думку прокурора, обвинуваченого та
захисника, вивчивши в межах змісту
угоди витребувані документи, подані
сторонами кримінального провадження
під час досудового розслідування й
долучені до матеріалів справи за
клопотанням сторони обвинувачення, не
здійснюючи оцінку доказів на
підтвердження фактичних обставин
правопорушення, судом встановлено
наступне.

Під час підготовчого судового
засідання сторони кримінального
провадженні запевнили суд у тому, що
19.08.2013 року уклали угоду про визнання
винуватості з дотриманням та в порядку,
передбаченому статтями 468, 469 та 472
Кримінального процесуального кодексу
України, повністю підтримали її умови
та просили затвердити, призначивши
узгоджену ними міру покарання у виді 3
(трьох) років позбавлення волі із
звільненням ОСОБА_1 від відбування
основного покарання у виді позбавлення
волі з випробуванням та встановленням
йому іспитового строку на 1 (один) рік із
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3 - 4 статті 76 Кримінального
кодексу України, а саме: повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання і періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_1 також
у підготовчому судовому засіданні
беззастережно підтвердив визнання ним
винуватості у скоєнні кримінальних
правопорушень, передбачених частиною 1
статті 311 та частиною 1 статті 317
Кримінального кодексу України,
добровільність укладання цієї угоди та
можливість її виконання, пояснивши, що
дійсно при викладених у ній та
обвинувальному акті обставинах скоїв
незаконне придбання та зберігання
прекурсорів з метою їх використання
для виготовлення наркотичного засобу,
а також надання приміщення з метою
незаконного виготовлення та вживання
наркотичних засобів.

Отже, суд безпосередньо переконався у
безсумнівному та добровільному, тобто
без будь-якого впливу із чиєї б то ні
било сторони (як-то застосування
насильства, примусу, погрози, обіцянок,
дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді) визнанням у
повному обсязі ОСОБА_1 своєї вини в
інкримінованому йому органом
досудового розслідування
кримінальному правопорушенні
(повідомленій підозрі), погодженні з
кваліфікацією вчиненого ним діяння,
підтвердженням їм їх фактичних
обставин, відсутності жодних
заперечень щодо них з боку сторони
обвинувачення, усвідомленні та
правильному розумінні ним при
підписанні письмової угоди про
визнання винуватості передбачені
Кримінальним процесуальним
законодавством України наслідки
укладання, затвердження та невиконання
її умов.

Таким чином, всебічно, повно,
неупереджено й безпосередньо
з'ясувавши ці обставини, встановлені
під час підготовчого судового
засідання за кримінальним провадження
на підставі угоди про визнання
винуватості, суд приходить до висновку
про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні
злочинів, передбачених частиною 1
статті 311 та частиною 1 статті 317
Кримінального кодексу України, і
правильну кваліфікацію його дій, у
зв'язку із чим, обвинувачений може бути
підданий кримінальному покаранню за
скоєне.

Перевіряючи укладену угоду на
відповідність вимогам діючого
кримінального та кримінального
процесуального законодавства України,
суд переконався в наступному.

Підписана 19.08.2013 року в рамках
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань кримінального
провадження № 0001914 угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним передбачена діючим
законодавством та може буди укладена
згідно до змісту пункту 2 частини 1
статті 468 Кримінального процесуального
кодексу України.

Слідчий Слідчого відділу
Центрально-Міського РВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області
лейтенант міліції Мозгунов А. Ю. за
погодженням з прокурором 08.08.2013 року
повідомив ОСОБА_1 про підозру у
вчиненні злочинів, передбачених
частиною 1 статті 311 та частиною 1 статті
317 Кримінального кодексу України.

Санкція зазначених норм права частини 1
статті 311 та часини 1 статті 317 цього
кодифікованого кримінального закону
України передбачає покарання за
скоєння злочину, передбаченого
частиною 1 статті 311 Кримінального
кодексу України, у виді штрафу до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
обмеження волі на строк до трьох років,
- а за скоєння злочину, передбаченого
частиною 1 статті 317 Кримінального
кодексу України, у виді позбавлення
волі на строк від трьох до п'яти років.

Класифікація злочинів залежно від
ступеня їх тяжкості наведена у статті 12
Кримінального кодексу України (в
редакції Закону України № 4025-VI від
15.11.2011 року), відповідно до якого:

а) злочином невеликої тяжкості є
злочин, за який передбачене покарання у
виді позбавлення волі на строк не
більше двох років, або інше, більш м'яке
покарання за винятком основного
покарання у виді штрафу в розмірі понад
три тисячі неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

б) злочином середньої тяжкості є
злочин, за який передбачене основне
покарання у виді штрафу в розмірі не
більше десяти тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
позбавлення волі на строк не більше
п'яти років;

в) тяжким злочином є злочин, за який
передбачене основне покарання у виді
штрафу в розмірі не більше двадцяти
п'яти тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
позбавлення волі на строк не більше
десяти років;

г) та особливо тяжким злочином є злочин,
за який передбачене основне покарання
у виді штрафу в розмірі понад двадцять
п'ять тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян,
позбавлення волі на строк понад десять
років або довічного позбавлення волі.

При цьому згідно із частиною 6 цієї
норми кримінального права, якщо за
вчинення злочину передбачене
одночасно основне покарання у виді
штрафу та позбавлення волі, ступінь
його тяжкості визначається виходячи зі
строку покарання у виді позбавлення
волі, передбаченого за цей злочин.

Таким чином системно аналізуючи
наведені норми права, скоєні ОСОБА_1
діяння, передбачені частиною 1 статті 311
та частиною 1 статті 317 Кримінального
кодексу України, за ступенем тяжкості
відноситься до злочину невеликої та
середньої тяжкості відповідно.

Також, враховуючи особливості та
обставини скоєння інкримінованих
підозрюваному злочинів, встановлено,
що у цьому кримінальному провадженні
не бере участь потерпілий та вчиненим
не завдано шкоди правам та інтересам
окремих громадян та/або юридичних осіб.

Тому приймаючи до уваги характер і
тяжкість підозри, це кримінальне
провадження є саме таким, в рамках
якого може бути укладено угоду про
визнання винуватості.

Вивчаючи зміст наданої угоди, суд
вбачає, що він повністю відповідає
вимогам статті 472 Кримінального
кодексу України, оскільки в ній
зазначено її сторони, формулювання
підозри, правова кваліфікація
вчиненого, істотні для цього
кримінального провадження обставини,
беззастережне визнання підозрюваним
своєї винуватості у інкримінованих
йому злочинних діяннях, узгоджене
покарання, згода підозрюваного на його
призначення, наслідки укладення,
затвердження та невиконання угоди, а
також дата укладення та підписи сторін.

Ухвалюючи вирок у цьому кримінальному
провадженні на підставі угоди про
визнання винуватості, суд звертає
увагу на те, що при її укладенні сторони
не досягали домовленостей про
обов'язки підозрюваного щодо співпраці
у викритті кримінального
правопорушення, вчиненого іншою
особою, хоча прокурором враховано
ступінь та характер сприяння
підозрюваного у проведенні
кримінального провадження щодо нього,
характер і тяжкість підозри, наявність
суспільного інтересу в забезпеченні
швидшого досудового розслідування і
судового провадження, викритті більшої
кількості кримінальних правопорушень,
наявність суспільного інтересу в
запобіганні, виявленні чи припиненні
більшої кількості кримінальних
правопорушень або інших більш тяжких
кримінальних правопорушень.

При перевірці домовленості сторін щодо
узгодженого ними покарання ОСОБА_1,
судом зроблено висновок про те, що вони
відповідають межам загальних засад
призначення покарання, встановлених
статтею 65 Закону України про
кримінальну відповідальність, зокрема
ступеню тяжкості вчинених ним
злочинів, даних про його особу,
обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання, в межах, установлених
санкціями частини 1 статті 311 та частини
1 статті 317 Кримінального кодексу
України, відповідно до положень
Загальної частини цього Кодексу, із
дотримання приписів щодо необхідності
та достатності узгодженого покарання
його виправленню та попередженню
скоєння нових злочинів.

Вивчаючи особу винного шляхом
з'ясування стану його здоров'я,
поведінки до скоєння злочину, складу
родини, а також матеріального стану,
судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент
скоєння ним інкримінованого йому
злочинного діяння раніш не судимий; має
постійне місце мешкання; не одружений;
не працює; утримує неповнолітню дитину
- сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; на обліку в
протитуберкульозному диспансері та у
психіатричній лікарні не перебуває; з
23.01.2013 року знаходиться на обліку в
Комунальній лікувально-профілактичній
установі «Міський наркологічний
диспансер міста Макіївки» з діагнозом:
психічні та поведінкові розладом
внаслідок вживання наркотичних та
інших психоактивних речовин, синдром
залежності; мав черепно-мозкову травму;
за місцем мешкання характеризується
задовільно; у скоєному щиро розкаявся
та активно сприяв органам досудового
розслідування у розкритті злочину.

Визнані сторонами кримінального
провадження обставини щодо пом'якшення
та обтяження покарання обвинуваченому,
визначені ними у повній відповідності
із приписами статей 66 та 67
Кримінального кодексу України.

Ретельний аналіз наведеного свідчить
про те, що виправлення обвинуваченого
можливе без ізоляції засудженого від
суспільства, узгоджене сторонами в
угоді про визнання винуватості,
укладеній 19.08.2013 року, покарання за
своїм видом та розміром відповідає
вимогам кримінального закону України й
буде необхідним й достатнім для його
виправлення та попередження скоєння
нових злочинів.

Отже перевіривши угоду на
відповідність вимогам Кримінального
процесуального кодексу України щодо
змісту та порядку її укладання й
Кримінального кодексу України щодо
узгодженої міри покарання, встановивши
відсутність підстав, передбачених
частиною 7 статті 474 зазначеного
кримінального процесуального
кодифікованого закону України, суд
визнає умови угоди такими, що
відповідають інтересам суспільства й
вимогам діючого законодавства України
та вважає за можливе та необхідне її
затвердити, призначивши ОСОБА_1
узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 118
Кримінального процесуального кодексу
України к процесуальним витратам
відносяться витрати, пов'язані із
залученням експертів, які в силу
приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж
кодифікованого процесуального закону
України несе сторона кримінального
провадження, яка залучила експерта. При
цьому у разі залучення експертів
спеціалізованих державних установ
стороною обвинувачення, це
здійснюється за рахунок коштів, які
цільовим призначенням виділяються цим
установам з Державного бюджету
України.

Частина 2 статті 124 Кримінального
процесуального кодексу України
зобов'язує суд у разі ухвалення
обвинувального вироку стягнути з
обвинуваченого на користь держави
документально підтверджені витрати на
залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального
провадження було проведено експертне
дослідження саме такою установою, з
ОСОБА_1 на користь держави слід
стягнути витрати на залучення експерта
в сумі 611,80 гривень.

Відповідно до пункту 4 частини 9 статті
100 Кримінального процесуального
кодексу України речові докази:

· пакет № 1 із ПЕТ пляшкою, що
містить прозору рідину світло-жовтого
кольору у кількості 1175 мл, керамічною
тарілкою з нашаруванням речовини
темно-пурпурного кольору, зубною
щіткою з нашаруванням речовини
темно-пурпурного кольору та
деформованою ПЕТ пляшкою з
пастоподібною речовиною білого
кольору;

· пакет № 2 із газетним згортком,
що містить пластмасовий медичний
шприц, проградуйований на 6 мл, із
рідиною світло-жовтого кольору, масою
3,475 г, пеніциліновий флакон с
порошкоподібною речовиною
темно-пурпурного кольору, паперовий
згорток білого кольору із двома
пластмасовими медичними шприцами,
проградуйованими на 5 мл, з
нашаруванням коричневого кольору,
пластмасовий медичний шприц,
проградуйований на 6 мл, з нашаруванням
коричневого кольору;

· пакет № 3 із паперовим згортком,
що містить пластмасовий медичний
шприц, проградуйований на 5 мл, із
рідиною жовтого кольору у кількості 1,5
мл, пластмасовий медичний шприц,
проградуйований на 5 мл, з нашаруванням
коричневого кольору, пластмасовий
медичний шприц, проградуйований на 5 мл,
із прозорою безбарвною рідиною у
кількості 1,3 мл, пластмасовий медичний
шприц, проградуйований на 5 мл, із
прозорою рідиною світло-коричневого
кольору, масою 0,991 г, скляну чарку без
нашарувань, флакон зі скла коричневого
кольору із етикеткою з написом «спирт
мурашиний», що містить прозору
безбарвну рідину у кількості 15 мл,
флакон зі скла коричневого кольору із
етикеткою з написом «спирт мурашиний»,
що місить рідину пурпурного кольору,
масою 9,70 г;

що вилучені протоколом огляду від
08.07.2013 року та передані на зберігання у
камеру зберігання речових доказів
Центрально-Міського РВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області, -
підлягають знищенню.

В рамках цього кримінального
провадження заходи забезпечення
застосовані не були.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 12, статтями 65 - 68, частиною 1
статті 70, статтями 75 і 76, частиною 1
статті 311 та частиною 1 статті 317
Кримінального кодексу України,
статтями 31, 35, 37, 100, 118, 122, 124, 131 - 132, 314, 368 -
371, 373 - 376, 392, 393, частиною 4 статті 394,
статями 395, 468 - 470, 472 - 475 Кримінального
процесуального кодексу України, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 19 серпня 2013 року
між Старшим прокурором прокуратури
Центрально-Міського району міста
Макіївки Донецької області юристом 1-го
класу Оршавською Вікторією
Русланівною та підозрюваним ОСОБА_1, в
межах кримінального провадження,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань 08.07.2013 року під №
0001914, щодо вчинення останнім
кримінальних правопорушень,
передбачених частиною 1 статті 311 та
частиною 1 статті 317 Кримінального
кодексу України.

ОСОБА_1 визнати винним у повідомленій
підозрі щодо вчинення кримінальних
правопорушень, передбачених частиною 1
статті 311 та частиною 1 статті 317
Кримінального кодексу України та
призначити йому узгоджену сторонами
кримінального провадження міру
покарання, а саме:

- за частиною 1 статті 311 Кримінального
кодексу України у виді 1 (одного) року
обмеження волі;

- за частиною 1 статті 317 Кримінального
кодексу України у виді 3-х (трьох) років
позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70
Кримінального кодексу України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначили ОСОБА_1 до
відбування покарання у виді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

В силу частини 1 статті 75 Кримінального
кодексу України звільнити ОСОБА_1 від
відбування основного покарання у виді
позбавлення волі з випробуванням із
встановленням йому іспитового строку
на 1 (один) рік та покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 3 - 4
статті 76 Кримінального кодексу
України, а саме:

· повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання;

· періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Початок перебігу іспитового строку
ОСОБА_1 обчислювати з моменту
проголошення вироку.

Речові докази у справі:

· пакет № 1 із ПЕТ пляшкою, що
містить прозору рідину світло-жовтого
кольору у кількості 1175 мл, керамічною
тарілкою з нашаруванням речовини
темно-пурпурного кольору, зубною
щіткою з нашаруванням речовини
темно-пурпурного кольору та
деформованою ПЕТ пляшкою з
пастоподібною речовиною білого
кольору;

· пакет № 2 із газетним згортком,
що містить пластмасовий медичний
шприц, проградуйований на 6 мл, із
рідиною світло-жовтого кольору, масою
3,475 г, пеніциліновий флакон с
порошкоподібною речовиною
темно-пурпурного кольору, паперовий
згорток білого кольору із двома
пластмасовими медичними шприцами,
проградуйованими на 5 мл, з
нашаруванням коричневого кольору,
пластмасовий медичний шприц,
проградуйований на 6 мл, з нашаруванням
коричневого кольору;

· пакет № 3 із паперовим згортком,
що містить пластмасовий медичний
шприц, проградуйований на 5 мл, із
рідиною жовтого кольору у кількості 1,5
мл, пластмасовий медичний шприц,
проградуйований на 5 мл, з нашаруванням
коричневого кольору, пластмасовий
медичний шприц, проградуйований на 5 мл,
із прозорою безбарвною рідиною у
кількості 1,3 мл, пластмасовий медичний
шприц, проградуйований на 5 мл, із
прозорою рідиною світло-коричневого
кольору, масою 0,991 г, скляну чарку без
нашарувань, флакон зі скла коричневого
кольору із етикеткою з написом «спирт
мурашиний», що містить прозору
безбарвну рідину у кількості 15 мл,
флакон зі скла коричневого кольору із
етикеткою з написом «спирт мурашиний»,
що місить рідину пурпурного кольору,
масою 9,70 г;

що вилучені протоколом огляду від
08.07.2013 року та передані на зберігання у
камеру зберігання речових доказів
Центрально-Міського РВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області, -
знищити.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому,
захиснику та прокурору.

Копію цього судового рішення не
пізніше наступного дня після його
ухвалення надіслати учасникам
судового провадження, які не були
присутні в судовому засіданні при його
проголошенні.

Роз'яснити учасникам судового
провадження, що вони мають право
отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Центрально-Міський районний суд
міста Макіївки Донецької області
протягом 30 днів з дня його проголошення
із застосуванням особливостей,
викладених у частині 4 статті 394
Кримінального процесуального кодексу
України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
а у разі її подання - вирок, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є
обов'язковим для осіб, які беруть
участь у кримінальному провадженні, а
також для усіх фізичних та юридичних
осіб, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
службових осіб, підлягає виконанню на
всій території України й звертається
до виконання не пізніш як через три дні
з дня набрання ним законної сили або
повернення матеріалів кримінального
провадження до суду першої інстанції
із суду апеляційної чи касаційної
інстанції або Верховного суду України.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом
комп'ютерного набору та підписано
суддею в нарадчій кімнаті в одному
примірнику.

Суддя:
С. В. Мащенко