Справа № 1-71/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2011 2011 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі : головуючого судді Стрільця Я.С.

при секретарі Задорожняк О.М.

з участю : прокурора Данко А.В.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

представника служби у справах дітей ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна справу по обвинуваченню:

неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше не судимого;

в скоєні злочину передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2011 р., приблизно о 22-00 годині, неповнолітній підсудний ОСОБА_4, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, діючи умисно та протиправно, проник в підсобне приміщення господарства свідка ОСОБА_5, де незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6, а саме мотоциклом марки Восход ЗМ. В подальшому з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1200 грн.

В судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину та суму заподіяних потерпілому збитків визнав повністю і показав, що зі слів свого односельчанина ОСОБА_7 він дізнався, що у власності його брата потерпілого ОСОБА_6 є мотоцикл марки Восход ЗМ, який зберігається у свідка ОСОБА_5 ОСОБА_8 потерпілий перебував на заробітках в м.Києві, тому він звернувся до свідка ОСОБА_5 з проханням віддати йому мотоцикл, однак останній відмовив. Саме тоді у нього виник умисел викрасти даний транспортний засіб. Так, 15.02.2011 року він зустрівся із свідком ОСОБА_9 і пояснив тому, що домовився із потерпілим ОСОБА_6 про придбання мотоцикла у останнього. Він не повідомляв тому, що такої домовленості не було. Підійшовши до домогосподарства свідка ОСОБА_5, вони разом зайшли на подвіря. Він зайшов в сарай де стояв мотоцикл і виштовхав його на подвіря, а разом вони виштовхали його на дорогу за територію господарства. В подальшому вказаний транспортний засіб вони покотили по вулиці і вдвох заштовхали на територію його житлового будинку в приміщення сараю.

В тому, що скоїв щиро розкаюється, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання вини неповнолітнім підсудним ОСОБА_4, його вина в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд вважає обєктивними та достовірними.

В ході судового розгляду від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява, згідно якої він не має до підсудного жодних претензій і просив справу розглядати в його відсутність, просив суворо не карати.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що до нього зверталися з пропозицією віддати мотоцикл підсудний ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9, однак він їм відмовив. Наступного дня вночі мотоцикл пропав і він звернувся в правоохоронні органи. Після того стало зрозумілим, що мотоцикл був викрадений підсудним ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він разом із ОСОБА_4 підходили до свідка ОСОБА_5 з пропозицією віддати мотоцикл, який зберігається у нього в сараю на його подвірї, однак він їм відмовив, оскільки сказав, що поверне мотоцикл тільки власнику. Наступного дня йому зателефонував підсудний і вони домовилися про зустріч. Зустрівшись, підсудний ОСОБА_4 йому пояснив, що домовився із власником мотоцикла потерпілим ОСОБА_6 і той дав згоду, щоб вони забрали мотоцикл. Вони разом зайшли на територію господарства свідка ОСОБА_5 підійшли до сараю і підсудний ОСОБА_4 викотив з приміщення сараю мотоцикл. Оскільки даний транспортний засіб був неробочий, то вони покотили його по вулиці і заштовхали на територію господарства підсудного, де і сховали в сарай.

Вина неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 також підтверджується :

- оголошеними в судовому засіданні показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_8, згідно яких він бачив 15.02.2011 року о 22-00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_9 біля господарства свідка ОСОБА_5 В ході розмови з ними свідок ОСОБА_9 повідомив його, що вони прийшли за мотоциклом, оскільки потерпілий ОСОБА_6 дав на це свою згоду. Він бачив як ці двоє хлопців викотили мотоцикл та поштовхали його вздовж по вулиці (а.с. 36);

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, з якого видно місце де зберігався викрадений транспортний засіб мотоцикл марки Восход ЗМ(а.с.9-13);

- протоколом добровільної видачі та фототаблицею до нього, з якого видно, що неповнолітній підсудний ОСОБА_4 добровільно видав викрадений ним транспортний засіб мотоцикл марки Восход ЗМ(а.с. 20-22);

- протоколом явки з повинною, в якій неповнолітній підсудний ОСОБА_4 повідомив про обставини скоєної ним крадіжки транспортного засобу (а.с. 38).

Дані неповнолітнім підсудним покази в судовому засіданні повністю підтверджують зміст обвинувачення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 знайшла своє обєктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст. 289 ч. 2 КК України, оскільки він скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з проникненням у приміщення. Разом з тим, таку кваліфікуючу ознаку як проникнення в сховище слід з обсягу обвинувачення виключити. Оскільки викрадений підсудним транспортний засіб зберігався в будівлі господарського призначення, яке є по своїм характеристикам приміщенням, а не сховищем.

Призначаючи покарання неповнолітньому підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини що помякшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, те що неповнолітній підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, злочин скоїв будучи неповнолітнім, що визнається судом помякшуючими обставинами, те, що він навчається і позитивно характеризується як по місцю проживання так і по місцю навчання, дав суду зізнавальні показання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а також умови його проживання та виховання, стан здоровя та його загальний розвиток, думку потерпілого, який просив його суворо не карати та вказав, що претензій не має.

В ході судового слідства обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено.

З урахуванням характеру скоєного злочину, особи винного, суд вважає, що неповнолітньому ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, це покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75, 104, 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним за ст. 289 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на протязі 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

В силу ст. 76 КК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_4 такі обовязки :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3) періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід щодо неповнолітнього ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обраний підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі транспортний засіб марки Восход ЗМ, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити йому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Стрілець Я.С.