Справа №1617/2000/12
Провадження по справі №1-кп/538/1/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця, Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Гиряві Їсківці, Лохвицького р-ну, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює слюсарем Лохвицького управління експлуатації газового господарства, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ст.128 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :

21.09.2012 року, близько 23 год., в м. Лохвиця, Полтавської області ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на літньому майданчику у наметі біля магазину «Поляна», що належить ПП ОСОБА_8 , який розташований по АДРЕСА_2 , після спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_6 , під час розмови необережно відштовхнув його від себе, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 не втримався на ногах, впав на бетонну підлогу майданчика та отримав в результаті падіння тілесні ушкодження у вигляді перелому лівих скроневої та тім`яної кісток, забою головного мозку в лівій скроневій області, з крововиливом під тверду мозкову оболонку в лівій тім`яно-скроневій ділянці, садини, припухлість в лівій скроневій обл. голови, кровотеча з лівого слухового проходу, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині не визнав, пояснивши суду, що 21.09.2012 року близько 23.00 год. він прийшов до гаражів, які знаходяться на фінському селищі в м. Лохвиці з ОСОБА_9 . В гаражі були ОСОБА_6 , та інші його товариші. Там вони випили. Потім ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 пішли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться неподалік по вул. Леніна в м. Лохвиці. У вказаному магазині Глушко купив пляшку горілки 0,7л. Потім вони сіли в палатці, поблизу вказаного магазину, розпивати спиртне. За столом ОСОБА_9 сидів навпроти ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 навпроти ОСОБА_6 ОСОБА_6 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння; ОСОБА_9 та ОСОБА_10 п`яними не були. В палатці було темно. Потім ОСОБА_6 встав та пішов у власних справах. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходилися за столом. Повернувшись, ОСОБА_6 почав підходити до ОСОБА_4 , чому саме до нього, він не знає. Підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 поточився і впав навзнак на асфальт за межами палатки. Відстань між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 була близько 1,5 метра. Як вказує ОСОБА_4 , біля палатки і в палатці були пеньки, можливо він через них перечепився і впав. ОСОБА_6 упав за півметра від східців, які були біля палатки. Після падіння ОСОБА_6 не піднявся, і вони, всі троє, підійшли до нього, та почали приводити до тями. Потім ОСОБА_10 викликав швидку допомогу. ОСОБА_6 він не штовхав та не бив, взагалі ніяких тілесних ушкоджень йому не наносив. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння, викликаного алкогольним сп`янінням.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена.
З показань ОСОБА_6 видно, що 21.09.2012 року близько 9 години вечора він прийшов до гаражів, які знаходяться на фінському селищі в м. Лохвиці. Там уже були ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Потім приїхали ОСОБА_4 і ОСОБА_9 . ОСОБА_6 у гаражі випив близько 100 грам горілки. Потім близько 23.00 вони вирішили піти до магазину «Поляна», який знаходиться неподалік по вул. Леніна в м. Лохвиці. ОСОБА_6 і ОСОБА_10 пішли до вказаного магазину, взяли пляшку горілки та пішли із ОСОБА_4 і ОСОБА_13 її розпивать. Сівши за столики у палатці, поблизу магазину, ОСОБА_6 сказав ОСОБА_4 : «Наливай.». ОСОБА_6 в цей момент почав підніматися із лавочки, щоб пересісти до ОСОБА_10 і ОСОБА_9 поближче. В цей час, ОСОБА_4 , вставши, чимось ударив ОСОБА_6 по голові, чим саме він вказати не може, бо не пам`ятає. Ударив він його в палатці. ОСОБА_6 упав навзнак.
Суд не бере до уваги показання ОСОБА_14 в частині механізму нанесення йому тілесних ушкоджень оскільки вони спростовуються іншими доказами кримінального провадження в сукупності , що наводяться у вироці нижче.
З показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видно, що 21.09.2012 року у вечірній час доби вони перебували у гаражі, який розташований на фінському селищі в м. Лохвиці. Там були ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 . Посидівши трішки та випивши 1,5 літри горілки, вони пішли на майданчик до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться неподалік по АДРЕСА_2 . Близько 22.00 год., у палатці біля магазину, вони пили горілку, яку придбали в магазині. Ніяких сварок між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вони не чули та не бачили. Всі перебували в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_6 піднявся із за столу та почав ходити навколо нього. Потім вони почули, як щось упало. Повернувшись на шум, вони побачили, що за межами палатки лежить ОСОБА_6 . Вони намагались привести ОСОБА_6 до свідомості. ОСОБА_10 викликав швидку допомогу. ОСОБА_4 в цей час знаходився біля столу з лівої сторони у палатці на відстані від ОСОБА_6 близько 2 метрів, а від ОСОБА_9 і ОСОБА_10 знаходився на відстані близько 1,50-1,60 м. Самого факту падіння ОСОБА_6 , вони не бачили, тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ніхто не наносив та не штовхав його. Вказані свідки зазначили, що були в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому, повністю відтворити події 21.09.2012 року, не можуть.
Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині механізму нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень суд не бере до уваги оскільки вони спростовуються наступними доказами.
З показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , видно, що ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту показав механізм поштовху потерпілого ОСОБА_6 , траєкторію його падіння та зазначив, що в результаті падіння потерпілим були отримані тілесні ушкодження.
З показань експерта ОСОБА_18 видно, що тілесні ушкодження, які були встановлені у ОСОБА_14 згідно висновку експертизи № 2537 могли утворитися лише якщо тілу надати прискорення, самостійно такі тілесні ушкодження утворитися не могли.
З показань свідка ОСОБА_19 , видно, що 21.09.2012 року у 23.20 год. їй повідомив ОСОБА_10 , що ОСОБА_6 знаходиться у лікарні. Приїхавши до лікарні, вона дізналася, що її чоловік перебуває в хірургічному відділенні. Він був закривавлений : кров текла з носа, вуха, плечі, кулаки і ніс були збиті. Їй зять - ОСОБА_20 повідомив, що ОСОБА_10 розказав йому про те, що ОСОБА_6 випив, багато балакав, от і получив. 22.09.2012 року близько 21.00 год. ОСОБА_19 подзвонила до ОСОБА_4 , щоб дізнатися правду по факту отримання тілесних ушкоджень її чоловіком. ОСОБА_4 спочатку агресивно відповідав, а потім приїхав до її місця проживання. В розмові із ОСОБА_19 . ОСОБА_4 повідомив, що її чоловік почав багато говорити, він його штовхнув, а той упав, потім ОСОБА_15 пішов по воду, щоб привести його до тями. Наступного дня, ОСОБА_4 дав на лікування ОСОБА_6 200 грн., а ще через кілька днів привіз 800 грн. В кінці жовтня 2012 року до ОСОБА_6 приїжджав ОСОБА_4 і ОСОБА_9 та хотіли поговорить з приводу отриманих ОСОБА_6 травм.
З показань свідка ОСОБА_21 видно, що 23.09.2012 року він бачив ОСОБА_6 , останній не міг говорити, не чув на ліве вухо. ОСОБА_6 відвезли у м. Полтаву у лікарню, там він лікувався місяць. Через деякий час ОСОБА_21 приїхав до ОСОБА_6 , біля будинку були ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_6 помиритись та вирішити всі питання. Розмова тривала близько 5 хв. ОСОБА_22 повідомила ОСОБА_21 , що ОСОБА_4 дав на лікування ОСОБА_6 частину грошей.
З показань свідка ОСОБА_23 видно, що 21.09.2012 року від ОСОБА_19 їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 знаходиться в Лохвицькій ЦРЛ у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Прибувши до лікарні, вона побачила, що у ОСОБА_6 зчесане тіло, були синяки. Від свого чоловіка - ОСОБА_20 , вона дізналася про те, що ОСОБА_24 повідомив йому, що ОСОБА_6 «добалакався».
Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_20 повідомив, що 21.09.2012 року він разом із дружиною, прибув до Лохвицької ЦРЛ, оскільки, туди доставлено ОСОБА_6 у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Прибувши до лікарні, він побачив, що у ОСОБА_6 були синяки. ОСОБА_10 повідомив йому, що причиною тілесних ушкоджень ОСОБА_6 є те, що останній «багато балакав». Пізніше ОСОБА_22 повідомила, що ОСОБА_4 дав на лікування ОСОБА_6 200 грн.
З протоколу слідчого експерименту проведеного за участю ОСОБА_4 у якості підозрюваного видно, що він показав механізм поштовху та падіння потерпілого в наслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений в лікарню.
З протоколу огляду місця події від 24.10.2012 року та фото таблиці до нього видно обстановку та обставини скоєного кримінального правопорушення.
З протоколу слідчого експерименту проведеного за участю ОСОБА_6 у якості потерпілого видно дату, час, та місце вчинення злочину.
З висновку експертизи № 2537 від 20.12.2012 року видно, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли утворитися, вірогідніше за все при падінні тіла на площину, яким могло бути і асфальтобетонне покриття з раніше наданим прискоренням. Зазначене в цьому ж висновку твердження щодо можливості отримання тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_14 , без надання прискорення тілу, суд не бере до уваги, оскільки воно спростовано показами допитаного в судовому засідання експерта ОСОБА_18 , яка виконала вказану вище судово медичну експертизу.
З висновку повторної комісійної судово - медичної експертизи № 58/14 від 20.05.2015 року видно, що з огляду на характер та морфологічні особливості ушкоджень весь комплекс черепно- мозкової травми ОСОБА_6 міг утворитися від однієї дії тупого предмета, індивідуальні особливості якого не відобразились, в ліву частину голови, не виключено, в час та за обставини, що вказані в постанові, можливо в результаті падіння на площину «....з висоти власного зросту та при ударі головою в результаті падіння на (об) тверду поверхню (асфальтно-бетонне покриття, чи інші тверді виступаючі предмети (металева арматура, дерев`яні бруси, цегла, бордюри, тощо))...». При цьому, виникнення даних ушкоджень «...в результаті нанесення йому удару рукою, зжатою в кулак, у ліву частину скроневої ділянки голови...» та «...в результаті падіння на площину із сидячого положення...» малоймовірне. Судово-медичних даних для відповіді на питання «...які б свідчили про те, що прискорення при падінні потерпілого виникло саме в результаті удару або поштовху сторонньою особою...» немає. Беручи до уваги локалізацію даних ушкоджень їх виникнення можливе за умов, на які вказав ОСОБА_15 при проведенні слідчого експерименту від 24.12.2012 року та малоймовірне за умов, зазначених в показах ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту від 04.12.2012 року.
Суд не бере до уваги висновок комісійної судово медичної експертизи за № 74 від 08.08.2013 року, оскільки, він спростовується наведеним вище висновком експертизи та доказами зібраними під час досудового розслідування наведеними вище.
Суд не бере до уваги покази потерпілого ОСОБА_6 в частині механізму отримання тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.
Суд не бере до уваги покази ОСОБА_4 оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.
Отже, дії ОСОБА_4 , що виразились в необережному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ст.128 КК України.
При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_4 скоїв злочин вперше, характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, частково відшкодував шкоду завдану злочином. Дані обставини суд визнає пом`якшуючими покарання.
Суд врахував також, що ОСОБА_4 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, що згідно вимог ст. 67 КК України є обставиною яка обтяжує покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, тому на підставі вимог ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
В матеріалах провадження мається цивільний позов прокуратури Лохвицького району до ОСОБА_4 про стягнення на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації витрат на стаціонарне лікування в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_6 в сумі 5397 грн.
В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги.
Позовні вимоги прокуратури підтверджені довідкою про вартість лікування ОСОБА_6 в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського, на суму 5397 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги прокурора не визнав, просив суд відмовити в позові.
Згідно вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Отже позовні вимоги прокурора є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
У матеріалах кримінального провадження мається цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12 510,99 грн. та моральної шкоди на суму 20 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від злочинних дій ОСОБА_4 він зазнав матеріальної шкоди на суму 12 510,99 грн., які складаються з витрат на лікування, його транспортування до лікувальних закладів та експертних установ. До загальної суми матеріальної шкоди входить 6 000 грн. невиплаченої йому матеріальної допомоги на оздоровлення за місцем роботи. Крім того ОСОБА_6 вважає, що від злочинних дій обвинуваченого він отримав моральну шкоду, яка виразилася в тривалому часі лікування, тривалому відчутті фізичного болю, в перенесенні психологічного дискомфорту, в обмеженні спілкування з людьми, погіршенням його стану здоров`я, що призвело до інвалідності. Розмір моральної шкоди ОСОБА_6 оцінює в сумі 20 000 грн. ОСОБА_6 просив суд стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 12 510,99 грн., моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9600 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги потерпілого не визнав, просив суд відмовити в позові.
Згідно вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодовувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи
зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові
витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Розмір майнової шкоди підтверджується письмовими доказами на суму 11 660,99 грн. Суд врахував також, що ОСОБА_4 добровільно надав ОСОБА_6 кошти в сумі 1000 грн. на лікування. Суд вважає, що позовні вимоги в розмірі 10 660,99 грн. є законними і обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог на суму 1850 грн. - відмовити, оскільки відсутні письмові докази щодо вартості транспортних витрат та не врахована сума добровільного відшкодування збитків.
Згідно вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно вимог ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , який внаслідок неправомірних дій став інвалідом, ступінь вини ОСОБА_4 , сімейний стан ОСОБА_4 , враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає доцільним задоволити позовні вимоги, щодо стягнення моральної шкоди, частково на суму 10 000 грн., а в іншій частині вимог відмовити.
Відповідно до вимог ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Розмір процесуальних витрат на суму 9600 грн. не підтверджений актом про надані послуги адвокатом, який має бути підписаний як адвокатом так і потерпілим, та чеками про вартість проїзду адвоката. Отже вимоги щодо стягнення процесуальних витрат є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374, 100 КПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1195, 1206 ЦК України суд -

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох) років обмеження волі. На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Міра запобіжного заходу не обиралась.

Позов прокурора прокуратури Лохвицького району Полтавської області в інтересах Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 задоволити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації (36014, м. Полтава, вул. Жовтнева,45, р/р 0001, банк отримувач ГУДСКУ в Полтавській області, МФО 831019, ) 5 397 грн. (п`ять тисяч триста дев`яносто сім грн.) витрат за лікування в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В.Скліфосовського ОСОБА_6 .

Позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 10 660,99 грн. (десять тисяч шістсот шістдесят грн. 99 коп.) та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. (десять тисяч грн.) В іншій частині позовних вимог відмовити. Відмовити в стягненні процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1