Провадження № 1-КП/200/272/14
Справа № 200/3911/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000139 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.06.2010 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 24.07.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 1рік 7 місяців,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК У країни,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новомиколаївка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого молодшим інспектором відділу безпеки ТОВ «Омега», який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК У країни,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Сергії, Путильського району, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого чистильником металу ТОВ «Мастер каркас», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК У країни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 05.01.2014 року приблизно о 22.00 годині, знаходячись на вул. Корнійчука в м. Дніпропетровську, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, скоюючи злочин повторно, вступив в попередній зговір з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину і реалізуючи злочинний умисел, підійшли до раніше не знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і діючи в групі осіб, застосовуючи насильство, а саме нанесення ударів руками та ногами по голові та тулубу потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що не є небезпечним життя та здоров`я потерпілих, відкрито викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:

- мобільний телефон «Самсунг» вартістю 300 гривень;

- гаманець вартістю 150 гривень;

- грошові кошти в сумі 1300 гривень, заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 1750 гривень, та майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме:

- мобільний телефон «Самсунг 2100» вартістю 500 гривень;

- грошові кошти в сумі 20 гривень, заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 520 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 разом із співучасниками злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково і пояснив, що 05.01.2014 року приблизно о 20.00-22.00 годині, він виїхав з дому на своєму автомобілі, та заїхавши за ОСОБА_8 , разом поїхали з с. Новомиколаєвка до м. Дніпропетровська. Через деякий час, біля магазину по вул. Г.Сталінграда в м. Дніпропетровську вони випадково зустріли ОСОБА_9 , який також поїхав з ними. Приблизно о 22.00-23.00 годині вони зупинились біля ларьку, щоб купити пиво. Він зайшов в один з дворів, щоб справити природну потребу, а коли повернувся до автомобіля, то побачив, що на відстані близько 10-15 метрів відбувається якась бійка. Він вирішив, що б`ють його друзів та побіг туди, де побачив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 деруться з раніше не знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Останні при цьому знаходились у лежачому положенні на землі. Чув, як хтось вимагав гаманець з грошима. Він вирішив захистити ОСОБА_8 , який сидів зверху на ОСОБА_11 і наносив йому удари. Він також у свою чергу наніс декілька ударів ОСОБА_11 , який в цей час лежав на землі та відтягнув від нього ОСОБА_8 . Потім він наніс удари ОСОБА_10 , який лежав на землі. Після цього він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сіли в авто та поїхали в район 12 кварталу, щоб забрати його ( ОСОБА_7 ) цивільну дружину ОСОБА_12 з роботи. В подальшому, разом з ОСОБА_12 та її подругою ОСОБА_13 поїхали у с. Новомиколаївку. Про те, що сталось не розмовляли. Винним себе визнає частково у тому, що ним були скоєні хуліганські дії відносно потерпілих. Змови на скоєння грабежу між ним та ОСОБА_9 і ОСОБА_8 не було.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав повністю та пояснив, що 05.01.2014 року близько 23.00 години він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у районі 12 кварталу в м. Дніпропетровську зустріли раніше не знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Вони, підійшли до останніх і почали наносити удари руками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Били потерпілих з метою заволодіння належним ним майном. Він бив ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в цей час били іншого потерпілого. Бачив, що обидва потерпілих впали на землю. Чув, що ОСОБА_7 кричав: «Давайте гроші». Також бачив, що ОСОБА_7 один удар наніс і ОСОБА_11 . Надалі, після того, як вони покинули місце злочину, ОСОБА_7 віддав йому мобільний телефон «Самсунг», сказавши при цьому, що «віджав» його у «терпіли». Гроші у потерпілого ОСОБА_11 забрав він, але в якій сумі і коли саме не пам`ятає. В подальшому, вказаний мобільний телефон він добровільно видав працівникам міліції.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 у винним себе визнав повністю та пояснив, що 05.01.2014 року близько 19.00 години він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими розпивали спиртні напої. Приблизно о 23.00 годині вони, на автомобілі ОСОБА_7 приїхали у район 12 кварталу в м. Дніпропетровську, де зупинились біля кіоску. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли до кіоску, а він пішов в сторону супермаркету «Терра». По дорозі він зіштовхнувся з раніше не знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Пам`ятає, що між ними виникла бійка і він разом з потерпілими впав на землю. Бив потерпілих з метою заволодіння грошима потерпілих. Через декілька секунд підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також почали наносити удари ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Він чув як хтось казав одному з потерпілих: «Давай гроші». Після чого ОСОБА_7 крикнув йому, щоб він біг у машину і вони всі разом втекли. Після цього він запитав у ОСОБА_7 , що вони забрали у потерпілих, на що ОСОБА_7 відповів, що забрали гаманці та 2 мобільних телефони марки «Самсунг». Один з викрадених мобільних телефонів мобільний телефон «Самсунг», ОСОБА_7 віддав йому. Вказаний мобільний телефон він добровільно видав працівникам міліції. Події скоєного злочину пам`ятає погано, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного окремо, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.
Показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що 05.01.2014 року близько 22.00 години він разом зі своїм сином ОСОБА_10 , знаходячись на розі вул. Г.Сталінграду та вул. Корнійчука в м. Дніпропетровську почув, як хтось крикнув: «Давайте гроші!». Він обернувся та, побачивши високого чоловіка, відповів, що грошей в них немає і побачив, як зі сторони кіоску біжать ще двоє хлопців. Через декілька секунд відчув ззаду удар, від якого він впав, а коли прийшов до тями, то побачив над собою раніше незнайомого ОСОБА_8 . Він також бачив, що біля його сина, знаходяться ще два чоловіка. Він хотів підвестись, щоб подивитись, що з його сином, але у той момент ОСОБА_8 наніс удар, скоріш за все ногою, по обличчю і пошкодив йому ніс. Після цього йому ще наносились удари ногами по тулубу, але хто конкретно це робив він не бачив, оскільки після першого удару погано орієнтувався у просторі та прикривав обличчя руками. Побоюючись за своє життя, він віддав гроші в сумі 20 гривень та мобільний телефон «Самсунг 2100». Кому віддав зараз сказати не може, так як не пам`ятає. Коли він піднявся на ноги, то побачив, що його син неподалік від нього теж намагається встати з землі, а троє нападників втікають. Син сказав, що у нього забрали телефон і гроші. Після цього він викликав швидку допомогу. Від проходження СМЕ він відмовився.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що 05.01.2014 року близько 22.00 години він разом зі своїм батьком ОСОБА_11 , повертаючи з вул. Г.Сталінграду на вул. Корнійчука в м. Дніпропетровську, побачив, як двоє перейшли дорогу, і підійшовши до них з правої сторони, опинились позаду них. Один з них крикнув: «Давайте гроші!». ОСОБА_9 , прізвище якого йому стало відомо пізніше, підійшовши ближче, повалив його на землю, а потім з другим чоловіком почали наносити йому удари руками і ногами. Чув в цей час, що з батьком хтось б`ється. Також чув, що йому хтось казав: «Витягуй гаманець» Після чого він відчув, що хтось нишпорить по кишенях, а потім на вимогу нападника він віддав телефон, але це був не ОСОБА_9 . Коли піднявся, побачив ще одного раніше не знайомого ОСОБА_7 . В наслідок нападу, йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді гематом та саден на обличчі та викрадено: мобільний телефон «Самсунг», гаманець та грошові кошти в сумі 1300 гривень. Вважає, що пограбування відносно нього та батька скоїло три особи. Від проходження СМЕ він відмовився.

Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 05.01.2014 року приблизно о 22.00 годині за нею та ОСОБА_13 до магазину «Терра» приїхав ОСОБА_7 , в автомобілі якого також находились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були в стані алкогольного сп`яніння. Коли вона сіла в автомобіль то побачила, що у ОСОБА_9 були на руці подряпини та збиті пальці. В руках у нього був мобільний телефон «Самсунг» червоного кольору, як він пояснив новий. ОСОБА_8 став кричати і нецензурно виражатись про те, що загубив свій телефон, а через деякий час знайшов мобільний телефон «Самсунг». Бачила у ОСОБА_8 гаманець чорного кольору, але чий це був гаманець не знає і скільки там було грошей сказати не може. Коли вони з ОСОБА_7 відвезли всіх по домах, самі теж поїхали додому.

Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 05.01.2014 року приблизно о 22.00 годині після роботи разом з ОСОБА_12 , знаходячись біля магазину «Терра» на 12 кварталі в м. Дніпропетровську, чекали ОСОБА_7 , який повинен був відвезти їх додому. Коли ОСОБА_7 під`їхав, в автомобілі вже знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вона помітила, що у ОСОБА_9 була розбита рука і був якийсь телефон «Самсуннг», на питання ОСОБА_12 що в нього за телефон, той відповів, що новий. ОСОБА_8 був в стані алкогольного сп`яніння та розмовляв по мобільному телефону, який був чорного кольору марки «Самсунг» зі своєю дружино. Коли вони приїхали до с. Сурсько-Литовське, ОСОБА_8 попросив ОСОБА_7 зупинитись біля кіоску, щоб купити пива. Коли ОСОБА_8 повернувся та став роздивлятись у дзеркало своє обличчя, то виявив у себе під оком синець. Після чого відвезли додому ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , а потім і її.

Протокол огляду місця події від 05.01.2014, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 5-9)

Протокол огляду місця події та вилучення у підозрюваного ОСОБА_9 мобільного телефону «Самсунг» 40576) від 17.01.2014, як пояснив ОСОБА_9 даний мобільний телефон йому передав ОСОБА_7 , який викрав його у раніше не знайомого хлопця 05.01.2014 р. (т. 1 а.с. 23-24)

Протокол огляду місця події та вилучення у підозрюваного ОСОБА_8 мобільного телефону «Самсунг» ( НОМЕР_1 ) від 19.01.2014, як пояснив ОСОБА_8 даний мобільний телефон вони разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 забрали у одного із чоловіків 05.01.2014 р. (т. 1 а.с. 73-74).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.01.2014 р., під час якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 05.01.2014 р. викрала його майно. (т. 1 а.с. 97-99)

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.01.2014 р., під час якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 05.01.2014 р. викрала його майно. (т. 1 а.с. 100-102)

Протокол огляду предмету та вилучення у підозрюваного ОСОБА_9 зв`язки ключів від 22.01.2014 р., яку з його слів він виявив у себе в кармані 07.01.2014р. (т. 1 а.с. 106-107)

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2014 р., під час якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 05.01.2014 р. викрала його майно. (т. 1 а.с. 128-129))

Речовими доказами. (т. 1 а.с. 137-139)

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у відритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у відритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у відритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинення злочину, оскільки його вина повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Його вина у скоєнні грабежу за попередньою змовою групою осіб, підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які вказали на те, що пограбування 05.01.201 р. відносно них скоїло три особи, які підійшли до них одночасно та припинили наносити удари після того, як забрали в них майно. При цьому не вказуючи конкретно хто з обвинувачених кого з них бив, вказали на ту обставину, що ОСОБА_10 били дві особи, а ОСОБА_11 один, що співпадає с показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про місце знаходження кожного в момент побиття потерпілих з метою пограбування та спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він нібито не брав участь в пограбуванні потерпілих, а лише прибіг на допомогу до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб допомогти їм під час бійки з потерпілими. При цьому ОСОБА_14 пояснював, що підбігши к місцю бійки між потерпілими та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , побачив, що потерпілі лежать на землі, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходяться поряд, наносячи їм удари. Вказані показання ОСОБА_7 свідчать про надуманість його показань в цій частині, оскільки виходячи з його ж показань, об`єктивних причин для нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, зокрема у зв`язку з конфліктом, захистом від дій потерпілих, тощо, у обвинувачених не було.

Крім того, свідчення ОСОБА_7 про те, що він не мав умислу на пограбування потерпілих та на заволодівав майном потерпілих, також спростовується тим, що потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як одного з трьох осіб, які 05.01.2014 відкрито викрали належне йому майно. Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив даний факт, вказавши на те, що чув як ОСОБА_7 казав одному з потерпілих: «Давай гроші», а після того, як вони відійшли з місця події, ОСОБА_7 дав йому мобільний телефон «Самсунг», сказавши при цьому, що відібрав його у потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_9 також пояснив, що чув, як хтось з його знайомих казав одному з потерпілих: «Давай гроші». Наступного дня ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 мобільний телефон «Самсунг» та на питання останнього: «чи вкрали щось у потерпілих», ОСОБА_7 відповів, що забрали гаманці та 2 мобільних телефони марки «Самсунг». Вищезазначене свідчить про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 були направлені саме на відкрите заволодіння чужим майном.

Узгодженість дій обвинувачених свідчить про те, що між ОСОБА_15 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 була змова на скоєння вказаного злочину. Обставин того, що потерпілі чи ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обмовляють обвинуваченого ОСОБА_15 в судовому засіданні встановлено не було. Навпроти обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 мали приятельські відносини з ОСОБА_7 і обмовляти останнього, що він разом з ними скоїв пограбування в них не було ні причин, ні сенсу. Потерпілі ж до цього зовсім не знали на ОСОБА_7 ні інших обвинувачених.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_7 віднесений до категорії тяжкого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку в лікарі нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі з приєднанням частково невідбутого покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2010 р.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_8 віднесений до категорії тяжкого, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в лікарі нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілим. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_9 віднесений до категорії тяжкого, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в лікарі нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілим. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 , розмір якого в ході судового засідання він зменшив, про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди в сумі 3700 гривень, з яких 500 гривень, затрачених ним на купівлю нового телефону, 800 гривень на купівлю нової куртки, замовлення таксі для поїздок у лікарню та аптеку 1200 гривень, ліки 1200 гривень, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки підтверджуючих даний позов документів, суду потерпілим надано не було, а саме потерпілим ОСОБА_11 не була підтверджена необхідність придбання нового телефону, при тому, що його телефон йому було повернено на відповідальне зберігання, як речовий доказ під час досудового розслідування. Ним не було підтверджено необхідність придбання верхнього одягу, а також документального підтвердження (рецепти лікарів) щодо необхідності придбання ліків та медикаментів на суму 1200 гривень, які є причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а також необхідність пересування ним на таксі на суму 1200 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинувачених моральної шкоди в сумі 50000 гривень, що виразилась в порушенні звичного способу життя, порушенні сну, страху знаходитись на вулиці в темну пору доби, з урахуванням виваженості, виваженості та справедливості, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в сумі 6000 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди у розміри 4670 гривень з яких 1320 гривень було викрадено, 1650 гривень, затрачених ним на купівлю нового телефону, 900 гривень на виготовлення нових ключів, 800 гривень на купівлю нової куртки, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню по вказаним вище обставинам, як не підтверджений документально.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , солідарно, під час досудового розслідування добровільно відшкодували потерпілим спричинену матеріальну шкоду в сумі 3000 гривень, що підтверджено документально та виходячи з того, що під час досудового розслідування було встановлено, що шкоду потерпілим було спричинено на загальну суму 2270 гривень у тому числі і 1320 гривень, викрадених у ОСОБА_11 під час скоєння злочину відносно нього.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинувачених моральної шкоди, в сумі 40000 гривень, що виразилась в порушенні звичного способу життя, а саме відсутністю можливості відвідувати роботу певний проміжок часу, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, у нього були синці на обличчі, з урахуванням виваженості, виваженості та справедливості, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в сумі 6000 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ККУкраїни приєднати частково невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2010 р., та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 18.01.2013 р.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не скоїть нового злочину.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироку законної сили.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не скоїть нового злочину.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , солідарно, на користь потерпілого ОСОБА_11 спричинену моральну шкоду в сумі 6000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , солідарно, на користь потерпілого ОСОБА_10 , спричинену моральну шкоду в сумі 6000 гривень.

Речові докази мобільний телефоном «Самсунг» ( НОМЕР_2 ), мобільний телефон «Самсунг» ( НОМЕР_1 ), зв`язку ключів від вхідних дверей, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вважати повернутими власникам.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1