ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року Київський
районний суд м.Полтави у складі: головуючого - Шияна В.М. при секретарях - Гринь А.В. та Терновій Н.В. за участі прокурора - Чічіль М.В. та
захисників - адвокатів:
ОСОБА_12., ОСОБА_13, ОСОБА_14.,
ОСОБА_15., ОСОБА_16. та ОСОБА_17., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Полтаві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта неповна середня, студента ІНФОРМАЦІЯ_7у, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в м.Полтаві
по АДРЕСА_2, у скоєнні злочинів, передбачених ч.І ст.187, ч.2 ст.186 КК
України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,
уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта неповна середня, учня ІНФОРМАЦІЯ_8 м.Полтави, не
одруженого, не працюючого, раніше судимого 23.10.2006 р. Київським райсудом
м.Полтави за ч.З ст.185,
69 КК України до 1 року
позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік, проживаючого в м.Полтаві по АДРЕСА_3, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження,
уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта середня, працюючого
ІНФОРМАЦІЯ_9, не одруженого, раніше не
судимого, проживаючого в м.Полтаві по АДРЕСА_4, у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4року народження,
уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта неповна середня, не
одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
проживаючого в м.Полтаві по АДРЕСА_5,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5року народження,
уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта неповна середня, працюючого
робітником на ПП "ІНФОРМАЦІЯ_10", не одруженого, раніше не судимого,
проживаючого в м.Полтаві поАДРЕСА_6,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6року
народження, уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта неповна середня,
учня СПТУНОМЕР_1, не
одруженого, раніше не судимого,
проживаючого в м.Полтаві по АДРЕСА_7, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2005 року близько 16 години
неповнолітній ОСОБА_1. по
виклику неповнолітнього ОСОБА_2. прибув до
бібліотеки, яка розташована по пров. Хорольському м. Полтава, де
.зустрівся з останнім. ОСОБА_2. вказав на неповнолітню ОСОБА_7. та запропонував
відкрито заволодіти її мобільним телефоном, на що ОСОБА_1., погодився. ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. діючи за попередньою змовою, з метою відкритого заволодіння чужим майном, пішли за неповнолітньою
ОСОБА_7., яка пішла з бібліотеки в напрямку
місця свого проживання. Слідуючи за останньою ОСОБА_2., для забезпечення
вчинення злочину, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, йшов на відстані
від ОСОБА_1., який рухався безпосередньо за потерпілою ОСОБА_7. Зайшовши за
ОСОБА_7. до під'їзду будинку № АДРЕСА_8м.Полтаві ОСОБА_1. став позаду останньої
та закривши лівою рукою ОСОБА_7. рота
наказав їй не рухатися. Після

чого, не
маючи на це попередньої змови з ОСОБА_2., з метою запобігання можливого опору потерпілою ОСОБА_7., дістав заздалегідь взяту із
собою запальничку, виготовлену промисловим способом у вигляді
револьверу, яка зовні схожа на бойову зброю, та направив її у правий висок потерпілій ОСОБА_7. при цьому натягнувши їй шапку на
обличчя. Тим самим ОСОБА_1, здійснив погрозу
застосування насильства небезнечного для життя та здоров'я ОСОБА_7. Потерпіла ОСОБА_7., сприймаючи запальничку як справжній револьвер, а погрози ОСОБА_1. щодо можливості
застосування зброї як реальні, не чинила опору та виконувала вимоги
нападника. Тим часом ОСОБА_1. витягнув з пакету потерпілої мобільний телефон
"Самсунг - С 230" вартістю 699 грн. зі стартовим пакетом "ЮМС" вартістю 60 грн. на рахунку якого було 2 грн. Після чого ОСОБА_1. втік завдавши потерпілій
майнової шкоди в розмірі 761
грн.

Крім того, 8 квітня 2006 року ОСОБА_1. зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_3., який запропонував йому викрасти у неповнолітнього ОСОБА_8. мобільний телефон "Нокіа-6600",
на що останній погодився. 10 квітня 2006 року ОСОБА_1. зустрівся із
неповнолітнім ОСОБА_6 О.С. та запропонував йому заволодіти мобільним телефоном
у ОСОБА_8. Цього ж дня ОСОБА_6. та ОСОБА_1. прибули
на АДРЕСА_1 в м. Полтаві, де зустрілися з
неповнолітними ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_3. За пропозицією ОСОБА_3., який запропонував спосіб та місце вчинення нападу на
ОСОБА_8., тобто за попередньою змовою
вирішили заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_8.

Того ж дня, 10 квітня 2006 р. ОСОБА_3. запросив у двір будинку № АДРЕСА_1 в м.Полтаві свого знайомого ОСОБА_8., де поспілкувавшись
трохи з останнім з метою забезпечення
безпеки вчинення злочину, під виглядом необхідності повернутися додому, зник з місця пригоди залишивши ОСОБА_8. з ОСОБА_4.
Після чого, ОСОБА_4. запропонував ОСОБА_8. сходити за будинок в туалет. Коли
вони близько 20 години зайшли вдвох за будинок, до них
підійшли ОСОБА_1.,ОСОБА_5. та ОСОБА_6, які несподівано
відкрито вчинили напад на ОСОБА_8. Так, ОСОБА_1. почав нанасити удіри кулаком в груди та по голові потерпілому ОСОБА_8.
Збивши останнього з ніг ОСОБА_1. сів на
тулуб ОСОБА_8. та почав здушувати йому шию за допомогою скалки для тіста, яку
взяв заздалегідь з дому. При цьому, ОСОБА_6. допомогав ОСОБА_1утримувати ОСОБА_8. Тим часом, ОСОБА_5. імітував напад на ОСОБА_4., який в свою чергу імітував із себе потерпілого,
у якого теж викрадають мобільний телефон. Заволодівши
мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8. ОСОБА_1., ОСОБА_5. та ОСОБА_6. втікли. При цьому, тікаючи ОСОБА_1. наніс кілька ударів ОСОБА_8., який намагався його наздогнати, скалкою
по нозі. В результаті нападу у потерпілого ОСОБА_8. було викрадено
мобільний телефон "Нокіа 6600" вартістю 900 грн. зі стартовим пакетом "ЮМС" ватрістю 50 грн. на рахунку якого було 5 грн.

Допитані в суді підсудні вину свою визнали повністю та розповіли обставини вчинення
злочину.

Так, ОСОБА_1. розповів, що 20.12.2005 року йому зателефонував ОСОБА_2та попрохав прийти до бібліотеки по пров.Хорольському в
м.Полтаві. При зустрічі ОСОБА_2повідомив, щцо є дівчина у якої
можна забрати телефон. На пропозицію останнього ОСОБА_1погодився. При ньому була запальничка у вигляді револьверу і коли
він пішов за потерпілою та зайшов у під'їзд, то дістав дану запальнічку та
приставив до виска потерпілої сказавши щоб вона мовчала. Доставши
з пакету телефон "Самсун-С230" ОСОБА_1втік. Потім він з ОСОБА_2продали телефон. Про те, що в нього є
револьвер-запальничка ОСОБА_2знав, але про те, що ОСОБА_1застосує його при
нападі на потерпілу вони з ОСОБА_2не домовлялися. В рахунок відшкодування
завданої потерпілій ОСОБА_7. матеріальної та моральної шкоди
ним сплачено на ім'я її представника ОСОБА_9. -1090 грн.

Також ОСОБА_1. розповів, що 08.04.2006 р. він зустрівся з ОСОБА_3, який
йому запропонував забрати у якогось хлопця мобільний телефон. На що він
погодився. 10.04.2006 року він зустрівся з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5і ОСОБА_4та спланували злочин. ОСОБА_3зателефонував потерпілому ОСОБА_8і домовився про зустріч
у себе в дворі. ОСОБА_3 і ОСОБА_4

чекали ОСОБА_8у дворі, а він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5пішли за будинок до лісу, щоб
потерпілий їх не бачив. Близько 20 години їм зателефонував ОСОБА_3і
повідомив, що ОСОБА_8і ОСОБА_4 ідуть в їх сторону.
ОСОБА_1, ОСОБА_6і ОСОБА_5підійшли до ОСОБА_8та
ОСОБА_4. Після чого ОСОБА_1попросив у ОСОБА_8телефон, щоб подзвонити і почав
наносити удари потерпілому, в результаті
чого останній впав. Потім ОСОБА_1сів на нього і приставив до шиї потерпілого
скалку для тіста, яку взяв із дому. При цьому, скалкою він не душив
потерпілого, а лише утримував. Коли почали тікати з мобільним телефоном
потерпілого, то ОСОБА_8намагався його схопити. Тоді
ОСОБА_1вдарив потерпілого по нозі скалкою і втік разом з іншими нападниками. Коли тікали, то телефон був в руках у ОСОБА_6. Потім телефон віддали ОСОБА_3. До зустрічі з потерпілим
скалку ОСОБА_1тримав у рукаві і ніхто із підсудних не знав ні про її наявність ні про те, що він буде її застосовувати.
ОСОБА_1. щиро розкаюється у вчиненому, просить
суворо не карати та не позбавляти його волі.

Допитаний в суді ОСОБА_2. розповів, що безпосередньої участі у вчиненні злочину він не брав, виконавцем був ОСОБА_1. 20.12.05 р. він разом із ОСОБА_1прийшли до бібліотеки, де він вказав ОСОБА_1у на дівчину, у якої можна забрати
телефон. Саме у нього виникла думка забрати телефон
у дівчини. Потім ОСОБА_1пішов за дівчиною, а він за ОСОБА_1, але по дорозі випустив ОСОБА_1 з виду. Пізніше йому позвонив ОСОБА_1і сказав, що забрав телефон у
дівчини. Тоді вони продали телефон. Про те, що ОСОБА_1буде застосовувати револьвер-запальничку, щоб залякати
потерпілу він не знав. Щиро розкаюється у вчиненому, просить
суворо не карати та не позбавляти його волі. В рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди його батьками представнику
потерпілої відшкодовано 681
грн.

Допитаний в суді ОСОБА_3. розповів, що 08.04.2006 р. він зустрівся з ОСОБА_1і сказав, що можно заволодіти
мобільним телефоном "Нокіа 6600". 10.04.2006 р. він зустрівся у дворі свого будинку з ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і запропонував план пограбування. Потім він зателефонував ОСОБА_8і запросив
його до себе у двір випити пива. Разом із ОСОБА_4 він пішов зустрічати ОСОБА_8,
а ОСОБА_1, ОСОБА_6та ОСОБА_5пішли за будинок. Зустрівши ОСОБА_8ОСОБА_3повідомив останньому, що
йому треба додому і пішов. А ОСОБА_8з ОСОБА_4м, за пропозицією
останнього, пішли до болота, що за його будинком, де їх чекали ОСОБА_1, ОСОБА_6та ОСОБА_5. Побачивши як ОСОБА_8і
ОСОБА_4 пішли за будинок ОСОБА_3зателефонував
ОСОБА_1у. Через деякий час йому принесли мобільний телефон ОСОБА_8, який він збирався згодом продати, а кошти поділити між
усіма. Щиро розкаюється у вчиненому просить
суворо не карати. Викрадений мобільний телефон повернутий
потерпілому ОСОБА_8.

Допитаний в суді ОСОБА_6. розповів, що 10.04.2006 р. зранку йому зателефонував ОСОБА_1та попросив зустрітися, при зустрічі повідомив, що необхідно забрати
у одного хлопця телефон. Він погодався та в
цей же день вони зустрілися з ОСОБА_3, ОСОБА_5та ОСОБА_4м. ОСОБА_3розповів яким чином буде скоєно злочин і всі погодилися.
Потім ОСОБА_3зустрів потерпілого і пішов додому,
а воли чекати потерпілого за будинком. Коли ОСОБА_8та ОСОБА_4 зайшли за будинок вони підійшли до них і ОСОБА_1вдарив потерпілого
в груди. Він чого останній впав. Тоді ОСОБА_1сів
на потерпілою і скалкою надавив йому на шию. В цей час він витягкув у потерпілого з кишені телефон і почав тікати. Потім
викрадений телефон віддали ОСОБА_3, щоб той його продав. Щиро розкаюється у
вчиненому.

Допитаний в суді ОСОБА_5. розповів, що 10.04.2006 р. йому додому зателефонував ОСОБА_4 та
запропонував заробити грошей. Після цього він приїхав до ОСОБА_4 додому, де останній запропонував забрати мобілий телефон
у якогось хлопця. На дану пропозицію він погодився. В дворі
будинку, де живе ОСОБА_3, вони зустрілися з ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, де останній запропонував забрати телефон у його
знайомого ОСОБА_8. При цьому, ОСОБА_3пояснив, як це
він хоче зробити. Потім ОСОБА_3викликав потерпілого і пішов додому залишивши останнього з ОСОБА_4.; Коли ОСОБА_4 з ОСОБА_8зайшли за будинок, то ОСОБА_1та ОСОБА_6почали забирати телефон у ОСОБА_8,
а ОСОБА_4 грав роль потерпілого, у якого начеб-то
ОСОБА_5теж намагається забрати телефон. Щиро розкаюється у
вчиненому.

Допитаний в суді
ОСОБА_4. дав показання аналогічні показанням ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5та ОСОБА_6, а також пояснив, що насильницьких
дій відносно потерпілого ОСОБА_8він не вчиняв, а лише, а лише грав роль
нападника, який начеб-то намагається забрати телефон у
ОСОБА_5. Коли ОСОБА_6з ОСОБА_1забрали телефон у ОСОБА_8,
то вони всі втрьох почали тікати, а потім зустрілися і передали телефон
ОСОБА_3. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та не позбавляти
волі.

Крім повного визнання своєї вини
підсудними їх вина також підтверджується:

- по епізоду вчинення злочину 20.12.2005 p.:

показаннями допитаної в суді потерпілої неповнолітньої ОСОБА_7., яка розповіла, що коли вона зайшла до себе в під'їзд їй
ззаду хтось спочатку поклав руку на плече, а потім тією ж рукою закрив рота і наказав не чинити опір. Потім нападник натяг їй
шапку на обличчя і приставивши їй до віска
пістолет сказав, щоб вона віддала мобільний телефон. Коли вона сказала, що в
неї немає мобільного телефону, то нападник сам почав шукати телефон і достав його з пакета. Після цього нападник
втік. ОСОБА_7дуже злякалася, оскільки нападник погрожував вистрелити і вона ці погрози
сприймала як реальні. Після нападу вона вже не могла ходити сама до школи і
виходити на вулицю.

дослідженими та оголошеними суді:

даними протоколу
огляду місця пригоди від 21.12.2005
p., згідно
яких підтверджується факт нападу на
неповнолітню ОСОБА_7. ( т.1 а.с.210);

даними протоколу огляду та вилучення телефону "Самсунг С-230" від
26.04.2006
p., згідно яких у грОСОБА_10. був
вилучений зазначений телефон (т.1 а.с.244);

даними протоколу огляду та вилучення револьвера-запальнички від 21.04.2006 p., згідно яких у грОСОБА_11 було
вилучено зазначений револьвер-запальничку (т.1 ах.242);

іншими матеріалами справи в їх
сукупності.

- по епізоду вчинення злочину 10.04.2006 p.:

показаннями допитаного в суді потерпілого ОСОБА_8., який розповів, що 10.04.2006 р. він домовився із ОСОБА_3
погуляти. Коли він приїхав на Половки, то зустрівся з ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вони
гуляли, пили пиво. Потім вони зайшли у двір будинку № АДРЕСА_1 в м.Полтаві, в якому живе ОСОБА_3, і ОСОБА_3сказан, що йому треба йти додому і пішов. ОСОБА_4 запропонував сходити за будинок в туалет і коли вони вже
поверталися, то до них підійшло троє невідомих і
напали на них. Хтось з невідомих вдарив його по голові, потім штовхнув і він впав на землю. Один з хлопців поклав палку йому на шию
і придавив йому горло таким чином, що він не
міг вирватися, але при цьому дихання у нього було повільне, свідомість він не втрачав. Інший хлопець витягнув у нього з
кишені мобільний телефон "Нокіа 6600". Після чого вони почали тікати, а він з ОСОБА_4 побігли за
ними. Він зміг наздогнати ОСОБА_1, але він
вдарив його палкою по нозі, вирвався і втік. За медичною допомогою після нападу він не звертався. На даний час йому повернуто
мобільний телефон і ніяких претензій за підсудних він не має;

показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_18., який розповів, в середині
квітня 2006 року ОСОБА_3запропонував йому
придбати мобільний телефон "Нокіа 6600" і він погодився. Телефон спочатку взяв, щоб деякий час покористуватися і вирішити
купляти його чи ні. Телефон зберігав вдома і
вважав, що він налажить ОСОБА_3. Про те, що телефон крадений йому
повідомили працівники міліції 18.04.2006
p.;

дослідженими та оголошеними в суді:

даними протоколу
огляду місця пригоди від 10.04.2006
p., згідно
яких підтверджується факт нападу на
неповнолітнього ОСОБА_8. (т.1 а.с.5-6);

даними протоколу огляду та вилучення телефону "Нокіа 6600" від 18.04.2006 p., згідно яких у гр.ОСОБА_18. був вилучений зазначений
телефон (т.1 а.с.30);

даними протоколу впізнання предмету від 19.04.2006 p., згідно яких гр.ОСОБА_8І.Ю. впізнав
телефон "Нокіа 6600", як той який
був у нього відкрито викрадений 10.04.2006 р. (т.1 а.с.112);

даними
протоколів впізнання особи від 19.04.2006
p., згідно яких гр.ОСОБА_8І.Ю. впізнав гр.ОСОБА_6., ОСОБА_1.,
ОСОБА_5., як тих які 10.04.2006
р. заволоділи його мобільним телефоном по вул.Курчатова в м.Полтаві (т.1
а.с.114-116);

даними протоколу обшуку від 21.05.2006 p., згідно яких у гр.ОСОБА_1., вилучено палицю, якою було
спричинено тілесні ушкодження гр.ОСОБА_8. під час нападу на нього 10.04.2006
р. (т.2 а.с.50);

іншими матеріалами справи в їх
сукупності.

Допитаний в суді
представник потерпілої ОСОБА_9. підтримав свій позов в частині відшкодування
моральної шкоди на суму 3500
грн. та пояснив, що йому повністю відшкодована завдана матеріальна шкода та
частина моральної шкоди.

Дії ОСОБА_1.
вчинені ним 20.12.2005 р. судом
кваліфіковані за ч.І ст. 187
КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою
застосування насильства, яке с
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої.

Дії ОСОБА_2.
вчинені ним 20.12.2005 р. судом
кваліфіковані за ч.2 ст. 186
КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене за попередньою
змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_1.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
вчинені ними 10.04.2006 р. судом
кваліфіковані за ч.2 ст. 186
КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, за попередньою змовою
групою осіб.

При обранні міри
покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
винних, які характеризуються позитивно, роль кожного з них у скоєному, а також
наявність пом'якшуючих та обтяжуючих обставин.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудних: щире каяття, вчинення злочину неповнолітніми.

Обставин, що обтяжують покарання винних не виявлено.

Згідно медичного
висновку підсудні працездатні, примусового лікування не потребують.

Враховуючи
наявність обставин, що пом'якшують покарання підсудних, їх молодий вік, суд
приходить до висновку про можливість призначення їм мінімального покарання,
встановленого санкціями ч.2 ст. 186
та ч.І ст. 187 КК
України. При цьому, з врахуванням вищенаведеного, а також позитивні погляди
винних на майбутнє життя, суд приходить до висновку про можливість виправлення
підсудних без відбування покарання.

В той же час
остаточне покарання ОСОБА_1необхідно призначити за правилами ч.І ст.70 КК
України. ОСОБА_2. - за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Позов ОСОБА_9. в
частині відшкодування моральної шкоди з врахуванням страждань потерпілої ОСОБА_7, а також негативних наслідків після нападу
на неї, які суттєво вплинули на її подальше життя, підлягає задоволенню
частково на суму 2000 грн. При цьому, суд враховує ступень вини кожного
з винних при вирішенні питання щодо розміру відшкодування частини позову
ОСОБА_1та ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у
скоєнні злочинів, передбачених ч.І ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України і
призначити йому покарання: за ч. 1
ст. 187 КК
України три роки позбавлення волі; за 4.2
ст. 186 КК
України чотири роки позбавлення волі.

Відповідно до
ч.І ст.70 КК України шляхом часткового
складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_1покарання п'ять
років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_1. від
відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом
двох років не вчинить нового злочину.

ОСОБА_2 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому
покарання чотири роки позбавлення волі.

Відповідно до
ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення покарання призначеного вироком
Київського районного суду м.Полтави від 23.10.2006
р. призначеним покаранням остаточно призначити ОСОБА_2. покарання чотири
роки позбавлення волі. В строк відбування покарання врахувати ОСОБА_2. строк
тримання під вартою з 27.04.2006
р. по 05.05.2006 р.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_2. від
відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом
одного року не вчинить нового злочину.

ОСОБА_3 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі. В
строк відбування покарання врахувати ОСОБА_3. строю тримання під вартою з 18.04.2006 р. по 28.04.2006 р.

На підставі
ст.75, 104 КК
України звільнити ОСОБА_3. від відбування призначеного покарання у виді
позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.

ОСОБА_4 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому
покарання чотири роки позбавлення волі. В строк відбування покарання врахувати
ОСОБА_4. строк тримання під вартою з 18.04.2006
р. по 28.04.2006 р.

На підставі ст.75, 104
КК України звільнити ОСОБА_4. від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі,
якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.

ОСОБА_5визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.186 КК України і призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі. В
строк відбування покарання врахувати ОСОБА_5. строк тримання під вартою з 18.04.2006 р. по 28.04.2006 р.

На підставі
ст.75, 104 КК
України звільнити ОСОБА_5. від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового
злочину.

ОСОБА_6визнати винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому
покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6. від відбування призначеного покарання у виді
позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.

Зобов'язати
засуджених протягом іспитового строку періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначені органи про зміну
місця проживання та роботи.

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком законної сили залишити у
вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази у вигляді: мобільного телефону "Нокіа 6600" повернути
потерпілому ОСОБА_8., мобільного телефону "Самсунг- С230" повернути
потерпілій ОСОБА_7. Речові
докази у вигляді револьвера-запальнички та скалки - знищити.
Стягнути на користь ОСОБА_9. в рахунок відшкодування моральної шкоди з

ОСОБА_1. 1500 грн., з ОСОБА_2. - 500 грн.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом

15 діб з моменту
його проголошення.