Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-55/10
Вирок
Іменем України
19 травня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Б-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.02.1994 року Комсомольським міським судом за ч.3 ст.140 КК України до 3-х років позбавлення волі. Звільнився 16.07.1996 року по відбуттю строку покарання;

17.08.1998 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.17, ч.2ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 27.03.1999 року по відбуттю строку покарання.

21.03.2000 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.17, ч.2ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнився 18.11.2000 року по відбуттю строку покарання;

12.02.2002 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.15, ч.2ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

12.02.2003 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.04.2005 року по відбуттю строку покарання;

20.02.2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 2-х років позбавлення волі. Звільнився 20.02.2008 року по відбуттю строку покарання;

12.03.2009 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.76 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

за ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
Підсудний ОСОБА_5 вчинив повторний умисний злочин проти власності за таких обставин:

16 жовтня 2009 року, о 13-00 год., підсудний, знаходячись поблизу скверу в районі маг. Південний в м. Комсомольську, під час розпиття спиртних напоїв в компанії своїх знайомих, в т.ч. ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, лежав на лаві, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, підібравши долу, викрав належний потерпілому мобільний телефон марки САМСУНГ моделі Е-1070 вартістю 390 грн. з сім-картою оператора Київстар, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 408 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В суді підсудний підтвердив факт таємного заволодіння телефоном потерпілого за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку і суду показав, що телефон ОСОБА_6 одразу після викрадення продав в Південному магазині, а гроші витратив на власні потреби. Бланк прийому телефону марки САМСУНГ моделі Е-1070 від гр. ОСОБА_5 , датований 16.10.2009 року з ціною реалізації 140 грн. долучений до матеріалів справи в якості речового доказу (а.с. 17,18)

Надаючи правову оцінку діям підсудного, суд наголошує про наступне:
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 за фактом викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите, повторне, пов`язане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволодіння майном.

Своєї вини в пред`явленому обвинуваченні підсудний не визнав, і суду показав, що мобільний телефон викрав таємно, скориставшись станом потерпілого. Будь-яких свідків викрадення не було, і своїм знайомим, з якими в той день вживав алкогольні напої, про факт викрадення телефону не повідомляв. Заперечив також викрадення готівки у потерпілого в сумі 60 грн. Аналогічні показання були надані ним під час досудового слідства (а.с. 69), в т.ч. стосовно мотивів бійки, яка розпочалася між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків.

Дослідивши /шляхом їх оголошення/, показання потерпілого та свідків, через неможливість доставки згаданих осіб до суду, приймаючи до уваги об`єктивну сторону грабежу, тобто усвідомленість особи, яка вчиняє злочин, що її дії помічені потерпілим або іншими особами і оцінюються ними як викрадення, та враховуючи, що об`єктивна сторона грабежу та факт викрадення грошей в сумі 60 грн. не доведена органом досудового слідства і не знайшла свого підтвердження в суді, з огляду на суперечливість показань самого потерпілого стосовно суми готівки (а.с.5,33) та положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, як таємне, повторне викрадення чужого майна із виключенням із об`єму пред`явленого обвинувачення крадіжки готівкових коштів в сумі 60 грн.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_5 злочин не є тяжким, від скоєного тяжких наслідків не настало, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини.

За висновком ЛКК ОСОБА_5 практично здоровий, працездатний, перебуває на Д обліку з приводу наркоманії і потребує відповідного примусового лікування. За місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги від сусідів. Проживає в родині з матір`ю. На даний час утримується під вартою за обвинуваченням у вчиненні ряду умисних злочинів. До взяття під варту не працював. Інші характеризуючи дані на особу підсудного не представлені.

Вирішуючи питання про вид покарання, враховуючи дані про особу підсудного, який вчинив умисний злочин проти власності в період іспитового строку за попереднім вироком, що є беззаперечним свідченням його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що відбувати покарання він повинен лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від скоєного, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, приймаючи до уваги також щире каяття підсудного у вчиненому, суд вважає за можливе при призначенні покарання за сукупністю вироків застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень ст.71 КК України з врахуванням положень ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.03.2009 року і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу замінити на взяття під варту.

Строк покарання відраховувати з 19 травня 2010 року.
На вирок суд протягом 15 днів з часу проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя ОСОБА_1