Справа
№ 1- 50/08
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2008 року Романівський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючої судді
- Кравчук В.П.

при
секретарі - Багінській В.І.

з участю
прокурора - Кірічука М.М.

захисника
- ОСОБА_3,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду

в смт. Романові
кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уроженця та проживаючого в
АДРЕСА_1, громадянина України, з базовою загальною середньою
освітою, не працюючого, не
одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого:

- 23.08.2005 року Романівським райсудом по ст.185 ч.3, 75,
76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.02.2006 року Романівським райсудом по ст.296 ч.1 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Звільнений 4.01.2008 року умовно
достроково з ВК № 4 на строк 1 рік 1 день, згідно постанови Богунського райсуду від 28.12.07 року,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.1, 187
ч.2 КК України,

в с т а
н о в и в :

22
січня 2008 року, біля 19-ї год. в смт. Романів ОСОБА_1, який знаходився в стані
алкогольного сп'яніння, з метою вчинення розбійного нападу і заволодіння чужим
майном, приїхав велосипедом на перехрестя доріг вул. Фрунзе та Шевченка смт.
Романова. В цей час він побачив ОСОБА_2,
яка сама йшла по вул. Фрунзе. ОСОБА_1 почав спостерігати за нею, а навпроти
школи № 2 він залишив свій велосипед, та виконуючи свій злочинний намір, на
перехресті доріг вул. Фрунзе та К.Маркса наздогнав ОСОБА_2, рукою схопив її за
шию, а долонею другої руки закрив їй рота і погрожуючи її зарізати, тобто
погрожував їй насильством, небезпечним для її життя та здоров'я, вимагав віддати мобільний телефон, вироби із
золота і гроші та виривав при цьому з її рук сумку. ОСОБА_2, яка реально
сприйняла цю погрозу як небезпечну для її життя і здоров'я, вирвалася від
ОСОБА_1 та втекла.

08 лютого 2008 року, біля 20 год.30
хв. в смт. Романів ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, з
метою повторного заволодіння чужим майном громадян, перебував на не
освітлюваному проміжку вул. Котовського, в районі житлового будинку № 10.
Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 наздогнав ОСОБА_4 і погрожуючи її
зарізати, тобто погрожуючи їй насильством, небезпечним для її життя та
здоров'я, скоїв на неї напад - приставивши їй до правого боку предмет схожий на
викрутку чи ножа, та вимагав віддати мобільний телефон, вироби із золота і
гроші. ОСОБА_4, яка реально сприйняла цю погрозу як небезпечну для її життя і
здоров'я, на вимогу ОСОБА_1 віддала йому 50 грн.

08 лютого 2008 року, біля 21 год. в
смт. Романів ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, з метою
повторного вчинення розбійного нападу і заволодіння чужим майном, приїхав
велосипедом на вул. Леніна, де знаходячись на перехресті вул. Леніна та
Кооперативної, він побачив ОСОБА_1, яка підходила до банкомату “ПриватБанку”.
Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 проїхав велосипедом в неосвітлений
провулок Матросова і там перестрів ОСОБА_1, де утримуючи її за шию та одяг,
скоїв на неї напад - приставивши їй під бік запальничку, імітуючи застосування
ножа, погрожував її зарізати, тобто погрожував їй насильством, небезпечним для
її життя та здоров'я, та вимагав віддати мобільний телефон, вироби із золота і
гроші. ОСОБА_1, яка реально сприйняла цю погрозу як небезпечну для її життя і
здоров'я, на вимогу ОСОБА_1 пішла з ним до банкомату “Райффайзер Банк Аваль”,
щоб зняти з банкомату гроші. Біля будівлі банку, на вул. Кооперативній, при
появі сторонніх громадян, ОСОБА_1 стала кричати та звати на допомогу, а ОСОБА_1
після цього втік.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 вину
в скоєних злочинах не визнав; від давання показань відмовився. При закінченні судового слідства
підсудний ОСОБА_1 пояснив лише, що потерпіла ОСОБА_4 сама віддала йому 50грн.,
які у нього було вилучено. В ході досудового слідства підсудний ОСОБА_1 вину в
скоєному визнавав повністю та пояснював, що 22 січня 2008 року ввечері
перебував в стані алкогольного сп'яніння. Приблизно біля 19-ї год. їздив
велосипедом на перехресті доріг вул. Шевченка та Фрунзе. В цей час побачив, що з площі Леніна в напрямку вул.
Фрунзе йшла незнайома йому жінка, в руках якої була сумка. В цей час в нього
виникла думка забрати в неї гроші, золоті вироби та мобільний телефон і можливо
й інші цінності, які в неї могли б бути.
Невідома жінка пройшла мимо нього. Він велосипедом обігнав її і залишив
велосипед біля воріт території Романівської ЗОШ № 2. Коли ця жінка знову
пройшла мимо нього, то він ще двічі пішки обганяв її, обдумуючи, як більш
оптимальніше заволодіти її майном. Коли він другий раз її обігнав, то випередив
її приблизно на 10 метрів і почекав доки вона до нього підійде. Коли вона
порівнялась із ним, він схопив її за
праву руку і почав вимагати в неї гроші, золоті вироби та мобільний телефон.
При цьому погрожував їй, що вб'є, якщо не виконає його вимоги. Ця жінка
просилася її відпустити. Після цього він схопив за нижню частину її сумки і
став тягнути до себе, рахуючи, що в сумці в неї знаходяться якісь цінності, що
його цікавлять, але вона вирвалась від
нього і забігла в подвір'я одного із
житлових будинків. 8 лютого 2008 року,
перебуваючи в стані алкогольного, приблизно біля 19-ї години сів на свій велосипед і поїхав в центр смт.
Романів, щоб випити пива. В барі “Бомонд” взяв пива і за будинком культури
випив. Так, як потрібні були гроші, вирішив десь когось зловити і забрати гроші.
Він виїхав на вул. 50 років Жовтня до парку Шевченка, став на перехресті доріг
і чекав на когось. Це було біля 20 год.30 хв. Через декілька хвилин побачив, що йшла сама молода жінка, яка повернула
на алею парку Шевченка і пішла в напрямку лікарні, він поїхав вперед
велосипедом по дорозі і став за лікарнею на вул. Котовського, де чекав на неї,
щоб напасти і забрати гроші. Пізніше йому стало відомо, що її звати ОСОБА_4.
Коли ОСОБА_4. пройшла біля нього, то він поклав на землю велосипед, і почав її
доганяти і кричати, щоб вона зупинилась. Наздогнавши ОСОБА_4, схопив її
за куртку правою рукою, а лівою рукою тримав білу запальничку, яку
приставив їй під правий бік, імітуючи ножа. При цьому він вимагав в неї гроші,
золоті вироби та мобільний телефон і також погрожував, зарізати. ОСОБА_4. при
цьому перелякалась і просилася, щоб він її відпустив, говорила, що в неї
маленька дитина, а також говорила, що в неї є тільки 50 грн., мобільного
телефону не має, а із золота є лише обручка. Він їй сказав, щоб не обманювала,
а то заріже. Після цього ОСОБА_4. вийняла із кишені гроші в сумі 50 грн. і
віддала йому, купюри були по 10 грн. Після того, як він забрав в неї гроші,
побачив, що хтось іде по вулиці, він
залишив ОСОБА_4, схопив велосипед і поїхав в напрямку гімназії. Після цього він
поїхав на вул. Леніна, де знову їздив велосипедом і шукав нову жертву, щоб
забрати гроші. Біля банкомату “ПриватБанка” побачив дівчину. Він зупинився
перед будівлею музичної школи і ставши за деревом, де лежав вінок, почав
спостерігати за дівчиною, яка, як йому
здалося, знімала гроші з банкомату “ПриватБанка”. Від даного банкомату дівчина пішла понад приміщенням “Фотоательє” по пров.
Матросова. Він велосипедом обігнав дівчину за поворотом на вул. І.Чепеля і
зупинився та став чекати цю дівчину. Коли вона підійшла, то він її зупинив і
лівою рукою схопив за шию, а правою рукою приклав їй під бік запальничку і при
цьому почав вимагати від неї гроші, мобільний телефон та вироби із золота,
погрожуючи при цьому її зарізати.
Приклавши під бік запальничку, він хотів її налякати, щоб вона без будь
якого спротиву віддала йому цінності, які він вимагав. Ця дівчина почала говорити, що грошей та
інших цінностей в неї немає. Погрожуючи їй, він заставив її йти в напрямку
банку “Райффайзен Банк Аваль”, щоб вона зняла із банкомату гроші. Також при
цьому заставив її вести його велосипеда, а сам ішов збоку біля неї та тримав її
за одяг, щоб вона не втекла. Коли вони повернули з вул. Леніна на вул.
Кооперативна та підійшли до повороту на вул. Коцюбинського, то в цей час їм на
зустріч зі сторони вул. Путіліна ішли троє осіб. Ця дівчина почала кричати,
кликати їх на допомогу. Тоді він схопив свій велосипед і втік. Через декілька
хвилин він виїхав на перехрестя вул. Леніна та Кооперативна і став спостерігати
чи супроводжує хтось цю дівчину додому. Коли він побачив, що біля неї
знаходяться хлопці, то не став більше її переслідувати, а поїхав додому. Цього
ж вечора біля магазину “Експрес”, навпроти будівлі центру зайнятості його
наздогнали працівники міліції і затримали.

По всіх випадках коли він хотів
заволодіти майном жінок та дівчат і при цьому погрожував їм, що вб'є, чи
заріже, то в нього не було наміру виконати ці погрози, а лише був намір тільки
їх залякати, подавити їх волю і щоб вони не чинили йому опору. Також в нього не
було наміру зґвалтувати цих жінок та дівчат. (а.с.
98-99, 115).

Винуватість підсудного ОСОБА_1 крім його показань на досудовому
слідстві підтверджується показаннями потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та показаннями свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_2 показала, що 22
січня 2008 року біля 19 год., повертаючись з роботи додому, йшла по вул.
Леніна, потім по вул. Фрунзе; на даному перехресті біля пам'ятника “Хрест”
побачила невідомого чоловіка з велосипедом, який був одягнутий в темну куртку з
червоними вставками. Коли проходила
перехрестя доріг з вул. К.Маркса, то почула, що ззаду хтось біжить,невідомий
догнав її, закрив долонею своєї руки її рота, а другою рукою схопив за шию і
сказав, щоб не кричала, а то заріже. При цьому він почав вимагати гроші та
золоті вироби і повторював, щоб вона не кричала, бо буде гірше. Вона дуже
злякалась і розуміла, що ОСОБА_1 може завдати шкоди її життю та здоров'ю. Він неодноразово
повторював, що заріже і вона відчувала, що під її правий бік він щось
притискав. ОСОБА_1 почав її відводити на проміжок дороги, що не освітлювався.
На прохання відпустити він не реагував. Тоді вона почала вириватись, а ОСОБА_1
схопив її сумочку і став виривати її, але вона вирвала в ОСОБА_1 з рук свою сумочку і забігла в
подвір'я до ОСОБА_5 В цей час ОСОБА_1 крикнув, що ще її зловить і
розбереться. Вона стала стукати до
ОСОБА_5 у двері, а невідомий почав втікати. Вона зрозуміла, що це був той самий
хлопець, що стояв біля “Хреста”. ОСОБА_1
був одягнутий в чорну куртку із червоними вставками на рукавах. Коли до неї
вийшла ОСОБА_5, вона їй розповіла про те, що на неї напав невідомий, після чого
ОСОБА_5 провела її додому.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 8
лютого 2008 року біля 20 год.30 хв. поверталася з роботи додому. Біля
центральної бібліотеки стояв невідомий чоловік із велосипедом, як пізніше їй
стало відомо, що це був ОСОБА_1 Вона
пройшла біля нього і пішла по алеї парку Шевченка в напрямку
Романівської ЦРЛ; за приміщенням лікарні вона знову зустріла ОСОБА_1, який
стояв із велосипедом. Пройшовши мимо нього, вона пішла в напрямку свого місця проживання. ОСОБА_1
на велосипед і обігнав її. На
темній ділянці дороги ОСОБА_1 почав за нею бігти, вона також почала втікати і
хотіла забігти в подвір'я до ОСОБА_6,
але ОСОБА_1 наздогнав її, схопив рукою
за плече і розвернув так, що вона стояла до нього лицем. Він тримав її лівою
рукою за праве плече, а в правій руці в
нього був якийсь предмет, схожий на викрутку чи ніж. При цьому погрожував, що
заріже, якщо вона буде кричати. Даний предмет ОСОБА_1 приставив їй під ребра з
лівої сторони і злегка натискав. Вона почала його просити, щоб відпустив її,
але ОСОБА_1 не зважав і став вимагати гроші, мобільний телефон та золото. При
цьому вона віддала ОСОБА_1 50 грн. купюрами по 10 грн. і пояснила, що не має
мобільного телефону та золота, окрім обручки, але ОСОБА_1 в це не вірив і
наполягав, щоб вона віддала мобільний телефон та золото. Після того, як він забрав
гроші, то почав приставати, хотів розстебнути
її куртку і почав тягнути її в напрямку свого велосипеда. При цьому вона опиралась, але боялася кликати
на допомогу, тому що ОСОБА_1 до цього
часу тримав предмет схожий на викрутку під її боком. В цей час вона побачила, що по вулиці ішов
ОСОБА_7 почала кликати його на допомогу. ОСОБА_1, побачивши стороннього,
відпустив її і побіг. ОСОБА_7 вона розповіла, що трапилось і разом з ним пішла
додому. По дорозі вона зайшла до свого дядька
ОСОБА_8, якому все розповіла. Тоді ОСОБА_8 викликав міліцію. Після того,
як були працівники міліції, вона разом із дядьком поїхала автомобілем шукати
ОСОБА_1, а коли проїжджали по вул. Леніна, то вона впізнала ОСОБА_1, який на
неї напав. Вона відразу по телефону повідомила працівників, які приїхали і
затримали ОСОБА_1

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що 8
лютого 2008 року біля 21 год. із школи ішла додому по вул. Леніна смт.
Романова. На перехресті вулиць Леніна-Кооперативна перейшла на ліву сторону
дороги і біля Романівського райсуду
направилась до банкомату “ПриватБанку”, так як їй потрібно було зняти гроші з
картки. Коли проходила біля райсуду, побачила, що на протилежній стороні вулиці
на велосипеді сидить невідомий чоловік на зріст приблизно 170 см. худорлявої
статури, який був одягнений в чорну куртку з червоними вставками, спортивну
чорну шапку. Коли підійшла до банкомату то побачила, що даний чоловік з
велосипедом вже стояв на алеї, яка веде
до музичної школи. Біля банкомату вона вирішила гроші з картки не знімати і
направилась додому по пров. Матросова. Невідомий чоловік, як пізніше взнала, що
це був ОСОБА_1, обігнав її на велосипеді. Повернувши на вул. І.Чепіля,
вона побачила ОСОБА_1, а його велосипед
лежав в канаві. Вона злякалася та почала
бігти і ОСОБА_1 побіг за нею. ОСОБА_1 наздогнав її і схопив спочатку за комір
куртки, а потім за шию і сказав, якщо буде кричати, то заріже. Він став
вимагати, щоб вона віддала йому картку
банкомату, але вона сказала, що у ней її немає. Тоді він почав штовхати
її до паркану і вимагати мобільний телефон. Вона повідомила, що немає
мобільного телефону і непомітно викинула мобільний телефон за паркан. Після цього ОСОБА_1 почав вимагати
в неї гроші. Вона сказала, що гроші є і почала шукати гаманець в сумці, але від
хвилювання не могла його знайти. Знайшла в сумці біля 9 грн. дрібними купюрами
і віддавала їх ОСОБА_1, але він їх не брав і сказав, щоб вона йшла за ним. На
прохання відпустити ОСОБА_1 не реагував. Коли проходили біля його велосипеда,
який лежав в канаві, ОСОБА_1 заставив її взяти його велосипед і вести поруч з
ним. Коли вони підходили до банкомату “ПриватБанку”, то він приказав іти до
банкомату біля банку “Райффайзен Банк Аваль”. На вулиці Кооперативній вона
побачила людей і почала кликати на
допомогу, на що ОСОБА_1 відштовхнув її,
вихопив велосипед і поїхав в напрямку вул. Коцюбинського. Коли вона підійшла до
людей, то попросила, щоб вони провели її додому і пояснила, що на неї напав
невідомий чоловік.

Свідок ОСОБА_5 показала, що 22
січня 2008 року біля 19 год. до неї хтось
сильно постукав, відчинивши, побачила ОСОБА_2, яка була дуже налякана. ОСОБА_2
розповіла, що її переслідував невідомий чоловік, а тоді напав на неї і почав
вимагати гроші та золоті вироби, при цьому погрожував їй, що заріже, виривав з
рук сумочку, але потерпіла вирвалась від нього і забігла до неї в подвір'я.
Після цього вона провела ОСОБА_2 додому.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 8 лютого
2008 року біля 21 год. до нього додому зайшла
ОСОБА_4., яка була дуже схвильована та
налякана. При цьому ОСОБА_4 розповіла,
що невідомий чоловік її наздогнав на вул. Котовського, погрожував розправою і
при цьому забрав в неї гроші в сумі 50 грн. та хотів зґвалтувати. Вони
зателефонували в міліцію та заявили про напад. Разом з працівниками міліції
поїхали в центр смт. Романів шукати зловмисника, а коли проїжджали по вул.
Леніна, то ОСОБА_4 впізнала невідомого і пояснила, що саме цей чоловік її
пограбував і хотів зґвалтувати. Працівники міліції затримали ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 показав, що 8 лютого
2008 року біля 21 год., знаходився на дискотеці в районному будинку культури.
По телефону його повідомили, що невідомий скоїв напад на його родичку ОСОБА_4 і
погрожуючи розправою, забрав гроші. Батько описав зі слів ОСОБА_4 прикмети
нападника і тоді він разом зі своїм другом ОСОБА_9 пішли шукати нападника; на
площі Леніна вони побачили чоловіка, схожого на того, що описав ОСОБА_8 Цей
невідомий чоловік велосипедом поїхав на вул. Шевченка і в цей час міліція
наздогнала цього чоловіка біля бару “Експрес”.
При них ОСОБА_4 пояснила, що саме
цей чоловік, якого затримали працівники
міліції, вчинив на неї напад і забрав гроші.

Свідок ОСОБА_9
показав,
що 8 лютого 2008 року знаходився на дискотеці в районному
будинку культури. Біля 21 год. ОСОБА_8 по телефону повідомили, що на ОСОБА_4
скоїв напад невідомий і, погрожуючи розправою, забрав гроші. Тоді він разом з
ОСОБА_8 пішли шукати нападника. Пізніше, коли вони були на площі Леніна, то
побачили чоловіка, який їхав на велосипеді і за описанням був схожий на того,
що здійснив напад на ОСОБА_4. Коли цей чоловік повернув на вул. Шевченка, його
наздогнали працівники міліції і затримали. ОСОБА_4 впізнала цього чоловіка і
пояснила, що саме він вчинив на неї напад та забрав гроші в сумі 50 грн.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 8 лютого
2008 року біля 20 год.30 хв повертався додому, проходячи біля лікарні, спереді
бачив чоловіка та жінку, які сперечалися між собою. Коли він приблизився до
них, то невідомий чоловік залишив жінку і пішов в протилежному напрямку. Він
впізнав свою сусідку ОСОБА_4, яка почала кричати та кликати на допомогу. По дорозі, коли він проводив ОСОБА_4, вона
розповіла, що невідомий напав на неї і
погрожував вбити, приставляючи ножа.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 - працівники Романівського РВ УМВС, показали,
що 8 лютого 2008 року перебуваючи в
складі слідчо-оперативної групи, біля 21
год. вечора по визову виїхали на вул. Котовського, де було вчинено напад на
жінку. При цьому черговий дав орієнтування нападника, що він був із
велосипедом, одягнений в чорну куртку із червоними вставками та в спортивну
чорну шапочку. Про обставини скоєного вони відібрали пояснення у ОСОБА_4 Коли вони проїжджали по вул. Леніна в сторону
вул. Фрунзе, то навпроти бару «Бомонд» побачили чоловіка, який їхав на
велосипеді, схожого по орієнтуванні на нападника. Коли вони почали його
доганяти автомобілем, то цей чоловік почав від них втікати і навпроти
адмінприміщення Романівського центру зайнятості вони його наздогнали, затримали
та доставили в Романівський РВ УМВС. При затриманні цього чоловіка до них
під'їхала потерпіла і впізнала цього чоловіка, пояснивши, що саме він на неї
напав і з погрозою застосування насильства забрав гроші. В Романівському РВ
УМВС було встановлено, що це був ОСОБА_1 і при його огляді в нього було
виявлено та вилучено гроші купюрами по 10 грн. на суму 50 грн., мобільний
телефон, запальничку та велосипед. Після
цього він відбирав в ОСОБА_1 пояснення, в ході якого ОСОБА_1 пояснив, що він з
метою заволодіння грошима, телефоном, золотими виробами вчинив напад на жінку.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 8
лютого 2008 року ввечері її дочка ОСОБА_1
пішла в школу на вечір , біля 22 год. вона прийшла додому, була дуже
перелякана, тремтіла і плакала. Дочка розповіла, що коли поверталася додому, її наздогнав невідомий, схватив рукою за шию
і погрожуючи зарізати, вимагав гроші та мобільний телефон; під примусом водив
її до банку “Аваль” і продовжував погрожувати, що заріже, якщо вона буде
кричати. Біля банку йшли люди, які
допомогли дочці та привели її додому; після чого нападник втік.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 показали, що 8 лютого 2008 року біля 22 год., проходячи
по вулиці Кооперативній в напрямку
райсуду, побачили чоловіка та дівчину,
яка вела в руках велосипед. Коли дівчина їх побачила, то почала кликати на
допомогу, при цьому вириваючись від чоловіка, який її тримав. Чоловік, забравши
велосипед, втік, а дівчина - потерпіла ОСОБА_1 розповіла їм, що невідомий
чоловік переслідував її, потім скоїв напад з метою пограбування, при цьому
погрожував, що заріже. Вони на прохання потерпілої провели її додому. По дорозі
вона показала місце, куди викинула мобільний телефон, злякавшись, що нападник
може його викрасти: за парканом знайшли мобільний телефон та повернули
потерпілій. Також неподалік цього місця вони знайшли шапку, яку ОСОБА_1
загубила, коли намагалася вирватись та втекти від нападника.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що на
початку лютого 2008року ОСОБА_1
допомагав йому привозити з лісу дрова, після чого вони разом вживали спиртні напої. На наступний
день стало відомо, що ОСОБА_1 ввечері скоїв напад на жінку і його було
затримано за це.

Винуватість підсудного ОСОБА_1 підтверджується також:

·
Протоколом огляду місця пригоди та план-схемою до нього
від 18.02.2008 року (а.с. 5-7), згідно яких місцем пригоди являється перехрестя
доріг вул. Фрунзе та К.Маркса в смт. Романові;

·
Протоколом огляду місця пригоди та план-схемою до нього
від 9.02.2008 року (а.с.14-15), згідно
яких місцем пригоди являється відрізок вул. Котовського, що розташований в смт. Романів, де ОСОБА_1 вчинив напад на
ОСОБА_4;

·
Протоколом огляду місця пригоди від 8.02.2008 року
(а.с.16), згідно якого при особистому огляді ОСОБА_1 було виявлено та вилучено
гроші в сумі 50 грн. купюрами по 10 грн. та запальничку;

·
Протоколом огляду місця пригоди від 16.02.2008 року (а.с.31), згідно якого місцем пригоди
являється АДРЕСА_2;

·
Протоколом очної ставки від 20.02.2008 року (а.с.66), між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, під час якої вони повністю підтвердили свої попередні покази;

- Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи
№119-2008 від 4.03.2008 року
(а.с.129-130) ОСОБА_1 в минулому психічними захворюваннями не страждав та не
страждає ними в даний час. ОСОБА_1 в період часу, до якого відносяться
інкриміновані йому вчинки, психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому
хворобливому розладі психічної діяльності, який би полишав його можливості
давати звіт своїм діям та керувати ними, не перебував. Діяв послідовно,
цілеспрямовано, продумано, з урахуванням часу та оточення, з адекватною мовною
продукцією, в зв'язку з оточенням не втрачав. ОСОБА_1 міг усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки,
може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час; в примусових заходах
медичного характеру, по психічному стану - не потребує.

Невизнання в
судовому засіданні підсудним ОСОБА_1 вини у вчинених злочинах спростовується
показаннями ОСОБА_1 в ході досудового слідства, згідно яких ОСОБА_1 давав
визнавальні показання (а.с. 98-99, 115), які узгоджуються з показаннями
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та допитаних в судовому засіданні свідків.

Підсудний ОСОБА_1 від давання показань в судовому
засіданні відмовився, а тому суд приймає до уваги його показання на досудовому
слідстві, згідно яких вину в скоєних злочинах
визнавав повністю(а.с.98-99, 115).

Посилання ОСОБА_1
в судовому засіданні на те, що потерпіла ОСОБА_4 сама віддала йому гроші в сумі
50грн. спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_4 та показами ОСОБА_1 в ході
досудового слідства.

Посилання підсудного в судовому засіданні на те, що
відносно нього в ході досудового слідства працівниками міліції застосовувалося
фізичне насильство не знайшло свого підтвердження, про що свідчать матеріали
перевірок за скаргами ОСОБА_1, де згідно постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 5 червня 2008року відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно слідчого Романівського РВ УМВС ОСОБА_17 за відсутністю в його
діях складу злочину та згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи від 20.06.2008року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно
заступника начальника Романівського РВ УМВС ОСОБА_18 за відсутністю в його діях
ознак складу злочину.

Суд,
дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши їх в своїй сукупності,
приходить до висновку, що винність
підсудного ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та
кваліфікує його дії:

- за ст. 187 ч.1 КК України, як розбійний напад
з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу;

- за ст. 187 ч.2 КК України, як розбійний напад
з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою,
яка раніше вчинила розбій .

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчинених
ним злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставиною,
що обтяжує покарання ОСОБА_1, є вчинення ним злочинів у стані алкогольного
сп'яніння.

Обставин,
що пом'якшують покарання підсудного, в судовому засіданні не встановлено.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, враховуючи також особу підсудного,
який раніше судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від
подальшого відбування покарання; хоч по місцю відбуття покарання та по місцю
проживання характеризується позитивно(а.с.61-62, 46); потерпілі в судовому засіданні
наполягають на призначенні суворого покарання для підсудного, а тому з
врахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що підсудному
ОСОБА_1 повинна бути призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі в
межах санкції ст.ст. 187 ч.1, 187 ч.2 КК України; покарання за сукупністю злочинів повинно бути
призначене за правилами ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточне покарання за сукупністю вироків має
бути призначене за правилами ст. 71 ч.1 КК України - до покарання, призначеного
за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Романівського райсуду від 16 лютого 2006 року.

Цивільний
позов по справі не заявлений.

Суд
вважає, що речові докази по справі: гроші в сумі 50-00грн. необхідно залишити
потерпілій ОСОБА_4, запальничку -
знищити, а велосипед, як знаряддя вчинення злочину, необхідно звернути в
дохід держави, оскільки ОСОБА_1 використовував даний велосипед для вчинення
розбійних нападів на громадян.

Керуючись ст.323,
324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст. 187 ч.1, 187
ч.2 КК України та призначити покарання:

·
за ст.187 ч.1 КК України - чотири роки позбавлення
волі;

·
за ст.187 ч.2 КК України - сім років та шість
місяців позбавлення волі, із
конфіскацією всього особисто належного йому майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України
за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначити покарання шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим у вигляді 7 (семи) років та шести місяців позбавлення
волі, з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Згідно ст. 71 ч.1 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_1 визначити остаточне покарання шляхом
часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини
покарання по вироку Романівського райсуду від 16 лютого 2006 року у вигляді 8
(восьми) років позбавлення волі, з
конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати
з 13 лютого 2008 року.

Запобіжний захід засудженому до
вступу вироку в законну силу залишити
попередній-утримання під вартою.

Речові докази по справі:

- гроші у сумі 50 грн. купюрами по
10 грн. за номерами - НОМЕР_1;
НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4;
НОМЕР_5, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4- залишити
потерпілій ОСОБА_4;

-
запальничку пластмасову білого
кольору, на одній зі сторін розташований
напис «Football», що знаходяться на зберіганні в
кімнаті речових доказів Романівського РВ УМВС - знищити;

- велосипед бувший у використанні
марки «В-126», що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів
Романівського РВ УМВС - звернути в дохід держави .

На вирок може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський
райсуд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_1- в цей же строк з часу отримання
копії вироку.

Головуюча