Провадження №1-кп/639/11/15
Справа №639/8848/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000236 внесене в ЄРДР 29 листопада 2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, працюючого ФО-П, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2010 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_10 , згідно акту опису та арешту майна серії АА №794348 ОСОБА_9 було передано на відповідальне зберігання косметичні препарати, що належать ОСОБА_11 та на які було накладено арешт ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2010 р. Згідно п. 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження зберігач має право користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування, але не розпоряджатися таким майном. ОСОБА_9 був попереджений про кримінальну матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що розписався особисто в вищевказаному акті. Згідно п. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Передачу майна, на яке накладено арешт, іншим особам без участі державного виконавця Законом не передбачено. 04 вересня 2012 року ОСОБА_9 самостійно, без участі державного виконавця, передав на відповідальне зберігання фізичній особі ОСОБА_12 ввірену йому косметичну продукцію згідно договору відповідального зберігання №4/09 від 04 вересня 2012 року. Встановлено, що зазначено майно зберігалось у ОСОБА_12 в багажнику його автомобіля ВАЗ -2106 та 22 травня 2013 р. було викрадене. Про передачу майна на відповідальне зберігання іншій особі ОСОБА_9 повідомив Ленінський ВДВС Харківського міського управління юстиції 15 листопада 2012 р., тобто лише через два місяці після передачі майна. Згідно висновків судово-економічної експертизи, вартість вищезазначеного майна становить 136138 грв. 81 коп. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 березня 2013 р. було знято арешт з косметичної продукції, що належить ОСОБА_13 , але на теперішній час дане майно останній не повернуто внаслідок його розтрати ОСОБА_9 , чим ОСОБА_13 спричинено матеріальних збитків на суму 136138 грв. 81 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що 03 вересня 2010 р. дійсно йому державним виконавцем було передано майно, яке було описано та арештовано. Вказане майно, згідно документів належало ОСОБА_11 . Це були косметологічні препарати запаковані в пакети та опечатані. Передача йому майна, яке належить ОСОБА_6 відбувалось в присутності понятих, державного виконавця, представника стягувача та зберігача, а також інших осіб. Майно було оглянуто та описано. Копії документів, складених за результатами даної дії були ним отримані. ОСОБА_14 він в той період не бачив. Косметологічні препарати він зберігав у себе тривалий час та у зв`язку з не можливістю подальшого зберігання вирішив передати майно іншій особі. Дане рішення він прийняв так як вважав, що майно звільнено з-під арешту та повідомлення учасників виконавчого провадження є не обов`язковим. Препарати були передані ОСОБА_12 відповідно до договору на відповідальне зберігання. Про вчинення цих дії він нікого не повідомляв. Перед тим як передати майно ОСОБА_12 з листами до ОСОБА_6 та державного виконавця не звертався, оскільки не мав відомостей про перебування ОСОБА_6 та вважав не обов`язковим повідомити виконавця.Про передачу майна, яке у нього зберігалось повідомив державного виконавця після фактичної передачі косметичних препаратів ОСОБА_12 . Раніше він усно звертався до виконавчої служби з проханням зняти з нього обов`язки зберігача та передати майно іншій особі, але отримував відповіді, що це не справа виконавця, оскільки виконавче провадження закрито. ОСОБА_9 наполягає, що порушення, які він допустив при передачі майна на відповідальне зберігання іншій особі тягне за собою виключно цивільну відповідальність та він повинен бути виправдованний. ОСОБА_15 повідомив про отримання від ОСОБА_6 листа та копії постанови державного виконавця про зняття арешту з косметичних препаратів, в якій вказано повернути майно власнику ОСОБА_11 за її вимогою, але на цю дію не відреагував.

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 в частині його намірів в законний спосіб повернути майно власнику спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 та свідків, допитаних в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що вона займалась підприємницькою діяльністю та їй робота була пов`язана з косметологією, а саме з використанням косметичних препаратів. У 2010 р. вона була відсутня на території України коли косметичні препарати, власником яких вона є, були вилучені співробітниками міліції. Через деякий час їй стало відомо, що її брат ОСОБА_16 притягнутий до адміністративній відповідальності Жовтневим районним судом м. Харкова. Згідно постанови суду на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученого майна в дохід держави. В той момент у кого знаходився товар на зберіганні їй було не відомо. Косметичні препарати належали їй, про що свідчать чеки та накладні. Вона не погодилась з рішенням суду та оскаржувала його і апеляційний суд скасував постанову Жовтневого районного суду м. Харкова в частині конфіскації косметичних препаратів та зобов`язання повернути ці препарати власнику. На той момент товар ніхто не повертав та вонане знала у кого він зберігався. Московським районним судом м. Харкова знову було накладено арешт на косметичні препарати, у зв`язку з розглядом цивільного позову ТОВ Студія Вікторі. Державною виконавчою службою Ленінського району м. Харкова було відкрито виконавче провадження, в рамках якого товар було описано та арештовано і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 08 вересня 2011 р. згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова знято арешт з косметичних препаратів. Це рішення вона отримала безпосередньо в суді, і їй не зрозуміло від куди з`явилось друге рішення. Виконанням рішення суду про зняття арешту займалась виконавча служба. Вона ( ОСОБА_6 ) отримала копію постанови виконавця та направила ОСОБА_9 офіційного листа з вимогою повернути косметичні препарати. Однак ОСОБА_9 повідомив, що повертати нічого не збирається. У 2012 р. Московським районним судом прийнято рішення про задоволення позову ТОВ Студія Вікторі та заборону використовувати вказані косметичні препарати, але ж вказане рішення було скасовано апеляційним судом та в задоволенні позову ТОВ Студія Вікторі відмовлено в повному обсязі, що в свою чергу було підтверджено судом вищої інстанції. Не дивлячись на рішення суду і обов`язок повернути косметичні препарати, вилучені товари так і не були повернуті власнику.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він працював державним виконавцем Ленінського ВДВС з 2009 р. У нього в провадженні знаходилось виконавче провадження, згідно з яким виконавче було описано та арештовано майно ОСОБА_11 , а саме косметичні препарати, які в подальшому були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 . Передача відбувалась відповідно до акту опису та арешту майна. Зберігачу ОСОБА_9 були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки і він був повідомлений про кримінальну відповідальність за розтрату, приховування та інші незаконні дії з майном. Передача майна відбувалася в присутності понятих та інших осіб, вказаних в акті. Дійсно, відповідно до ухвали суду арешт з майна було знято, але після отримання уточнень, щодо набрання цією ухвалою законної сили арешт на косметичні товари було поновлено. Щодо зняття арешту ОСОБА_6 отримала копію постанови виконавця та другу копію для направлення ОСОБА_9 . В подальшому, коли арешт було накладено знову, а процесуальне рішення про закриття виконавчого провадження скасовано, сторони були про це повідомлені. ОСОБА_9 усно та письмово з заявами про неможливість подальшого зберігання арештованого майна не звертався, а самостійно вчиняти дії стосовно передачі цього майна іншій особі не мав права не дивлячись дійсний арешт чи ні. ОСОБА_9 повинен був користуватися тільки приписами виконавця або рішеннями суду та мав право повертати майно тільки власнику за її вимогою.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона працювала заступником Ленінського ВДВС та їй відомо, що в на розгляді виконавця ОСОБА_10 знаходилось виконавче провадження за виконанням ухвали Московського районного суду м. Харкова №2-14494/10. Їй відомо, що ОСОБА_10 описані та арештовані косметичні препарати, які належать ОСОБА_11 . Дане виконавче провадження в подальшому було вилучено правоохоронними органами. Вона вважає, що відповідальний зберігач не мав права самостійно розпоряджатися описаним та арештованим майном без повідомлення та участі державного виконавця. Після закінчення виконавчого провадження будь-які дій з вказаним майном заборонено.Дії про передачу арештованого майна в даному випадку не відповідають закону. Зберігач повідомляє відповідального зберігача про дії, які проводяться з майном в рамках виконавчого провадження.

Також свідок ОСОБА_18 повідомила, що саме вона передавала матеріали виконавчого провадження відповідно до виїмки та відповідають опису. Свідок наполягала, що ОСОБА_9 не мав права передавати арештоване майно, а якщо він не знав про зняття або накладення арешту він повинен був повідомляти виконавця або суд про вчинення будь-яких дій з арештованим майном. При звернені зберігача з заявою по виконавчому провадженні яке закрито, дана заява розглядається в рамках Закону України Про звернення громадян6 але вона вважає, що оскільки це питання законодавчо не врегульовано, зберігач повинен був звернутися з заявою до суду або до виконавця.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що він ФОП та здає в оренду приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . 2011 р. між ОСОБА_20 , довіреною особою якого він є та ОСОБА_11 було укладено договір субаренди приміщення. Даний договір було укладено на один рік. Як йому відомо ОСОБА_11 займалася реалізацією матеріалів для манікюра та педікюра.Оскільки ОСОБА_20 постійно перебуває у відрядженні, він доручає йому вести справи з контрагентами. Він знає ОСОБА_21 , який займав приміщення.

З пояснень свідка ОСОБА_22 встановлено, що підтримує показання, які дав в ході досудового слідства. Він працював на посаді о/у УДСБЕП МВС України в Харківській області. На початку 2010 р. проводилась перевірка за заявою. В ході перевірки за адресою: АДРЕСА_2 вилучено товар та складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_16 . Останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу з конфіскацією майна. Далі це рішення суду скасовано але майно власнику не повернуто. Він передавав виконавчої службі косметичні препарати. Було складено Акт передачі майна. Передача відбувалася відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова. Матеріали передавалися приватному підприємцю для зберігання та в подальшому державному виконавцю. Особа ОСОБА_9 йому не відома та подальша доля вилученого майна йому не відома.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що його було запрошено державними виконавцями в якості понятого бути присутнім при описі та арешті майна. Косметичні препарати знаходились в металевому контейнері, їх в присутності ще одного понятого та інших осіб перерахували та запакували в полімерні пакети.Контейнер відчиняли в його присутності.Після оформлення відповідних документів він підписав їх. При вчиненні вказаних дій було присутні біля п`яти осіб. ОСОБА_9 він бачив при передачі майна. Зауважень в протоколі він не робив.

Експерт ОСОБА_24 , допитана за клопотанням захисту, підтримала висновки, які вона зробила проводячи експертизу. Пояснила, що ринкова вартість майна складає 895023,00 грв. станом на момент проведення експертизи. Строк виготовлення товару не враховувався.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, скоєння саме ним злочину, який є предметом теперішнього розгляду, підтверджується зібраними та проаналізованими судом доказами.

Посилання сторони захисту, що правовий режим придбаного ОСОБА_6 майна, а також законність виникнення косметичних препаратів є незрозумілим, спростовується договором №1410 від 01 квітня 2010 р. укладений між ФОП ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_25 та товарними чеками №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 від 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 10, 11 квітня 2010 р., а також накладною №127 від 12 квітня 2010 р. (т. 2, арк. с.1-2, т. 2, арк.с. 46-58).

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 червня 2010 р. ОСОБА_16 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу розміром 510 гривень з конфіскацією знарядь виробництва косметичних препаратів, зазначених в протоколі об`єкту торгівлі від 13.04.2010 р. (т.1, арк. с. 26-30).

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2010 р. скасована постанова суду від 17 червня 2010 р. в частині накладання на ОСОБА_16 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації косметичних препаратів, зазначених у протоколі огляду об`єкту торгівлі від 13 квітня 2010 р., які повернути ОСОБА_11 (т. 1, арк. с. 23-25).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2011 р. провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Студія Вікторі до ОСОБА_11 про захист прав інтелектуальної власності закрито. Знято арешт, накладений ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2010 р. на косметичні препарати, що належать ОСОБА_11 .

В матеріалах кримінального провадження містяться данні про видачу вказаного рішення яке набрало законної сили, а також про отримання тієї ж самої ухвали, яке не набрало законної сили (т.1, арк.с. 90-91). Начальником Ленінського ВДВС Харківського МУЮ до Московського районного суду м. Харкова подано заяву про роз`яснення судового рішення з вказівкою, що до відділу надійшли ухвали суду про зняття арешту, накладеного на косметичні препарати, що належать ОСОБА_11 , яка набрала законної сили і таж сама ухвала, яка не набрала законної сили. Згідно відповіді судді ОСОБА_26 ухвала Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2011 р. не набрала законної сили.(т.1, арк.с. 116, 121).

11 серпня 2010 р. суддею Московського районного суду м. Харкова прийнято рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Студія Вікторі про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на косметичні препарати, що належать ОСОБА_11 . Перелік майна наведено в ухвалі суду. (т. 1, арк.с. 82-86).

17 липня 2012 р. Московським районним судом м. Харкова ухвалене рішення за позовом ТОВ СТУДІЯ ВІКТОРІЯ до ОСОБА_13 про захист прав інтелектуальної власності. Позовзадоволено в повному обсязі. Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подала апеляцію та рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 р. апеляція ОСОБА_6 задоволена, рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2012 р. скасовано. Апеляційний суд постановив нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ Студія Вікторі про захист прав інтелектуальної власності відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2012 р. касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю Студія Вікторія відхилена. Рішення апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 р. залишено без змін (т.1, арк.с.137-147, т. 2, арк.с.198-202).

05 березня 2013 р. Московський районний суд м. Харкова вирішив заяву ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити. Скасувати заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ТОВ Студія Вікторі до ОСОБА_6 про захист прав інтелектуальної власності. Зняти арешт з косметичних препаратів, що належать ОСОБА_6 (перелік товарів наведений) (т. 3, арк.с. 31-35).

Стороною обвинувачення надані в повному обсязі, а судом перевірена наявність судових рішень різних інстанцій, згідно яких законність виникнення косметичних препаратів, їх належність ОСОБА_13 , а також відсутність порушень по придбанню та розпорядженню останньою була встановлена. Рішення чинні та не скасовані.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_9 порушено 08 серпня 2012 р. за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Слідчим в постанові вказано, що вилучено у ОСОБА_16 майно підлягає конфіскації та зверненню в дохід держави на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 червня 2010 р. Вказана постанова суду в частині конфіскації майна була скасована апеляційним судом Харківської області 03 серпня 2010 р., а майно, яке підлягало конфіскації підлягає поверненню ОСОБА_11 в кількості 144 одиниць. Постановою державного виконавця від 08 вересня 2011 р. необхідно повернути ОСОБА_11 , однак ОСОБА_27 вказане майно повертати відмовляється (т. 1, арк. с. 1).

Так коментар сторони захисту, що кримінальне провадження було порушено раніше ніж скоєно злочин, який інкримінується ОСОБА_9 є не обгрунтованим та спростовується наведеним вище процесуальним документом.

Протоколом огляду від 13 квітня 2010 р., в ході якого було вилучено у ОСОБА_11 косметичні препарати, перелік яких наведений в цьому документі (т. 2, арк.с. 30-42).

Суд звертає увагу, що перелічені косметичні препарати в подальшому згідно опису та арешту майна державного виконавця були передані відповідальним особам на зберігання без змін переліку товарів та кількості найменувань, але в подальшому ОСОБА_9 на свій розсуд пакети, в яких зберігались косметичні препарати було замінено.

Старшим слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області поставлено питання про надання дозволу на вилучення в Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виконавчого провадження №211308869 і за постановою суду від 14 серпня 2012 р. та протоколу вилучення від 14 серпня 2012 р. слідчим були отримані вказані матеріали виконавчого провадження. (т. 1, арк.с. 31-34).

Наведене свідчить про дотримання органом досудового слідства вимог ст. 178 КПК України.

Листом від 03 вересня 2010 р. №19785 ОСОБА_11 , ТОВ Студія Вікторі, Московському районному суду м. Харкова направлено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2010 р. для виконання та відома, винесену на підставі ухвали №2-14494/10 від 11 серпня 2010 р. Постановою від 03 вересня 2010 р. державний виконавець Ленінського ВДВСМУЮ ОСОБА_10 відкрив провадження на виконання ухвали №2-14494/10, що видав Московський районний суд м. Харкова, а саме описав і арештував косметичні препарати, що належать ОСОБА_11 (приводиться перелік препаратів). Вказані препарати знаходяться на зберіганні ФОП ОСОБА_28 за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, арк.с. 39-48).

Актом державного виконавця від 03 вересня 2010 р. описане та арештоване майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_29 . Перелік арештованого майна наводиться в Накладній Про передачу товарно-матеріальних цінностей від ФОП ОСОБА_28 до ФОП ОСОБА_29 (Накладна від 28 травня 2010 р.) Причиною передачі майна з`явилось звернення ОСОБА_28 до начальника УДСБЕП ГУМВС в Харківській області ОСОБА_22 від 25 травня 2010 р. Факт передачі арештованого майна відбувався в присутності двох понятих, осіб, які передавала мано та прийняло майно, а також працівника міліції ОСОБА_22 (т. 1, арк. с. 49-58). Вказані дії збігаються з передбаченим в Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. №74/5, зареєстрованим в Мін`юсті України 15 грудня 1999 р. за №865/4158, а саме арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Державним виконавцем ОСОБА_30 описано та арештоване майно, а саме косметичні препарати, що належать ОСОБА_11 , які знаходяться на зберіганні у ФОП ОСОБА_28 . Складено відповідний Акт від 03 вересня 2010 р. в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_23 . При опису майна були присутні представник стягувача ОСОБА_32 , представник зберігача ОСОБА_33 та начальник УДСБЕП ГУМВС в Харківській області ОСОБА_22 . В самому акті та додатках до опису вказано майно на 196 пунктах. Згідно перелічених документів ОСОБА_9 прийняв на відповідальне зберігання це майно та копію акта опису й арешту майна. ОСОБА_9 , як відповідальний зберігач майна повідомлений про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що підписався особисто (т. 1, арк.с. 64-68).

Постановою державного виконавця ОСОБА_10 від 07 вересня 2010 р. закінчене виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Копію постанови направлено сторонам та органу, що видав виконавчий документ (т. 1, арк.с. 70-77).

Державним виконавцем ОСОБА_10 прийнято рішення (постанова) від 08 вересня 2011 р. про скасування процесуального документу. Скасовано документ Постанова про закінчення виконавчого провадження від 07 вересня 2010 р. (т.1, арк.с. 93-99).

Того ж дня, постановою державного виконавця ОСОБА_10 про відновлення виконавчого провадження (т.1, арк.с. 101-107).

Постанова про відновлення виконавчого провадження від 08 вересня 2011 р. направлена супроводжувальним листом ОСОБА_11 , ТОВ Студія Вікторія, Московському районному суду м. Харкова для виконання та відома. Постанова винесена на підставі ухвали суду №2-14494/10 від 11 серпня 2010 р. (т.1, арк.с. 100).

Державним виконавцем Ленінського ВДВС ОСОБА_10 винесено постанову від 08 вересня 2011 р., яка затверджена начальником відділу ОСОБА_34 про звільнення майна боржника з-під арешту. В постанові зазначено звільнити з-під арешту майно. Зберігачу ОСОБА_9 передати вказане майно власнику майна ОСОБА_11 за її вимогою. Копію постанови направити зберігачу до виконання, та сторонам до відома. Описана вище постанова була отримана ОСОБА_11 у двох копіях для вручення ОСОБА_9 08 вересня 2011 р. (т. 1 арк.с. 108-115).

Данні викладені в постанові виконавця про звільнення з-під арешту майна були відомі ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , про що вони повідомили суду під час дослідження відповідних доказів, а також даючи показання. В матеріалах провадження міститься зворотне повідомлення про отримання цього документа ОСОБА_9 . Останній пояснити чому не повернув майно ОСОБА_6 не зміг, а потерпіла вказала, що зв`язавшись з ОСОБА_9 отримала від нього відповідь про повернення косметичних препаратів тільки в присутності державного виконавця, фактично відмовившись виконувати її вимогу.

15 вересня 2011 р. начальником Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_35 при здійсненні контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження від 08 вересня 2011 р., що видав виконавець ОСОБА_10 в описовій частині постанови зазначено, що до відділу надійшов лист Московського суду м. Харкова від 13 вересня 2011 р. з вказівкою, що на даний час ухвала Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2011 р. не набрала законної сили (т. 1, арк.с. 123-129).

Перелік дії державної виконавчої служби, який наведений вище, свідчить про відсутність будь-яких порушень та їх відповідність вимогам ст. 24, п. 8 ст. 37, ст. 34, ч. 1 ст. 51 Закону України Про виконавче провадження, а вказівки обвинуваченого, що дії державного виконавця призвели до наслідків, які є предметом теперішнього розгляду є безпідставними. Такі посилання обвинуваченого ОСОБА_36 суд розцінює як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності. Крім того матеріали кримінального провадження не містять даних про будь-які звернення ОСОБА_9 до правоохоронних органів з заявами на незаконні дії посадових осіб державних виконавців.

При проведенні виконавчих дій повністю дотримано Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. №74/5, зареєстрованим в Мін`юсті України 15 грудня 1999 р. за №865/4158.
Суд звертає увагу, що майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов`язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Договором відповідального зберігання №4/09 від 04 вересня 2012 р. ОСОБА_9 передав ОСОБА_12 майно ОСОБА_11 , яке було описано та арештовано згідно акту опису і арешту майна серії АВ №157285 від 03 вересня 2010 р. перелік, кількість якого визначаються в акті прийому передачі, який є невід`ємною частиною цього договору, що складається між зберігачем ( ОСОБА_12 ) та поклажодавцем ( ОСОБА_9 ) безпосередньо після передачі товару на зберігання. В Акті прийому-передачі до договору відповідального зберігання №4/09 від 04 вересня 2012 р. наводиться перелік переданого майна (т. 3, арк.с. 58-65).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , при передачі майна іншій особи, порушив вимоги ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження, а саме майно передається боржникові або іншим особам призначеним державним виконавцем, що також передбачено Інструкцією.

Як вбачається із змісту вказаного договору сторонам, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 було відомо, що майно описано і арештовано згідно Акту №157285 від 03 вересня 2010 р. Жодних посилань про скасування арешту в договорі не зазначено, а вказівки обвинуваченого ОСОБА_9 , що правовий режим арештованого майна змінився і він міг це майно передавати іншій особі є надуманим, оскільки на час передачі ОСОБА_9 косметичних препаратів, майно було арештоване державним виконавцем.

Крім того, порядок та оформлення передачі майна, а також обов`язковість повідомлення сторін виконавчого провадження ОСОБА_9 були відомі, оскільки він був учасником таких дії та йому були роз`ясненні права та обов`язки, в розпорядженні обвинуваченого були копії документів, на підставі яких йому передано на зберігання майно, а тому суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_9 , що він не знав про незаконність своїх дій по передачі мана іншій особі без повідомлення сторін виконавчого провадження.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 звернувся до начальника ВДВС Ленінського району м. Харкова з заявою про неможливість подальшого зберігання арештованого майна боржника ОСОБА_11 , яке було передано йому на відповідальне зберігання 03 вересня 2010 р. згідно акту опису і арешту майна серія АВ №157285 тільки 15 листопада 2012 р., а саме після фактичної передачі арештованого майна ОСОБА_12 не дивлячись на попередження ОСОБА_9 про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що підписався особисто (т. 3, арк. с. 68).

Судом встановлено, що ОСОБА_9 отримавши повідомлення від ОСОБА_14 про необхідність повернення майна у зв`язку з зняттям арешту до державного виконавця не звертався, а діяв на свій розсуд, перешкоджавши законним вимогам ОСОБА_6 . Крім того, будучи повідомлений про процесуальні рішення стосовно арештованого майна ОСОБА_9 не звернувся до суду, державного виконавця та інших осіб, які є учасниками виконавчого провадження з вимогою щодо подальшого утримання майна.

Матеріали кримінального провадження містять повідомлення слідчого СВ Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області про внесення заяви ОСОБА_12 про крадіжку 15 пакетів з порошком для нарощування нігтів та іншемайнодо ЄРДР (т. 3, арк.с 134).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 під час досудового слідства свідчать про його зловживання процесуальними правами та визнаються такими, що направлені на перешкоджання встановленню істини по кримінальному провадженню. Такі дії знайшли своє відображення в процесуальних рішеннях слідчого. Постановою слідчого від 20 серпня 2012 р. провадження по справі зупинено. В постанові вказано, що в телефонній розмові ОСОБА_9 повідомив про знаходження майна у нього на відповідальному зберіганні та намір видати майно державному виконавцю за рішенням суду (т.1, арк.с. 148).

Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 , що він повідомлень та викликів від слідчого не отримував також є хибними, оскільки в матеріалах провадження містяться запити слідчого до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області про встановлення місця проживання ОСОБА_9 , данні про направлення повістки та повідомлення про отримання повісток ОСОБА_9 . Відносно останнього слідчим неодноразово ухвалювались рішення про привід, але вони залишалися без виконання з причин відсутності ОСОБА_9 за місцем свого мешкання. Постановою слідчого від 16 листопада 2012 р. ОСОБА_37 оголошений у розшук (т. 1, арк.с. 215, 216, 218, 219, 221, 222, 223, т. 2, арк.с. 11).

13 вересня 2010 р. ОСОБА_11 звернулась із запитом до начальника Ленінського ВДВС про надання інформації щодо перебування рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.06.2010 р., справа №3-1530/10 р. на виконанні та отримала відповідь від 14 вересня 2010 р. про відсутність вказаного рішення на виконані ВДВС. 15 вересня 2010 р. ОСОБА_11 звернулась до установи із запитом про надання інформації кому саме була передані товарно-матеріальні цінності на тимчасове зберігання за ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2010 р. та отримано відповідь, що 03 вересня 2010 р. державним виконавцем складено акт опису й арешту майна вказаного в ухвалі Московського районного суду м. Харкова №2-14494/10 від 11 серпня 2010 р. та передано вказане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , який мешкає в АДРЕСА_1 (т. 1, арк.с. 78-81).

Вказане вище свідчить про правдивість тверджень потерпілої ОСОБА_13 , що вилучення майна проходило без її участі та подальші дії і перебування цього майна були їй не відомі. Запити і звернення потерпілої вказують про її намагання отримати будь-яку інформацію стосовно вилучених косметичних препаратів. Безліч звернень ОСОБА_6 до правоохоронних органів, не дивлячись на рішення судів, які набрали законної сили про необхідність повернення майна власнику, свідчать про навмисне приховування цього майна відповідальним зберігачем ОСОБА_9 .

Висновком експерта №82 від 21 серпня 2013 р. встановлена загальна вартість косметичних виробів, вказаних в акті опису арешту майна від 03 вересня 2010 р. виходячи з цін зазначених у заяві ОСОБА_6 за вих. №1025 від 08 серпня 2013 р. складає 136 138,81 грв. без ПДВ (т. 3, арк.с. 147-164).

Висновком судово-товарознавчоїекпертизи №7737 від 28 листопада 2014 р. вказується ринкова вартість майна зазначеного в ухвалі суду (косметичні препарати вилучені у ОСОБА_6 ), складає 895023 (вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двадцять три гривні) (т. 5, арк. с. 187-246).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликають, адже вони отримані без порушень закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Беручи до уваги не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї провини, а також те, що він піддає сумніву факт розтрати, тобто незаконного безоплатного відчуження майна, яке йому було ввірене, оспорює інші обставини, а також правильність кваліфікації органом досудового слідства своїх дій, зазначаючи при цьому, що в його діях відсутній склад злочину суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на доцільності дослідження доказів відносно всіх обставин, розглянув дану справу з дослідженням доказів в повному обсязі, за виключенням свідків, стосовно яких сторона обвинувачення звернулася з відмовою про їх допит. Така позиція сторони обвинувачення була підтримана потерпілою ОСОБА_6 , захистом і обвинуваченим ОСОБА_9 .

Частиною 1 ст. 388 КК Україні передбачено кримінальну відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_9 , саме до такого висновку приходить суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 388 КК України, як розтрата незаконне безоплатне відчуження майна, яке було йому ввірено.

В судовому засіданні були вивчені данні про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК Україні, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК Україні, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_9 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Обов`язок відшкодування судових витрат покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в якості матеріальної шкоди 895023 грн. 00 коп. В задоволені позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити, оскільки обгрунтування моральних страждань саме тривалі звернення потерпілої до правоохоронних органів є помилковим, а суд їх розцінює, як спосіб захисту своїх прав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374 КПК Україні, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 388 КК України у виді штрафу 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути ОСОБА_38 на користь ОСОБА_6 в якості матеріальної шкоди 895 023 (вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двадцять три) гривень. В іншій частині позов залишити без задоволення.

Судові витрати стягнути з ОСОБА_9 у сумі 978 грв. за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1