справа № 208/8152/14-к
№ провадження 1-кп/208/98/15
ВИРОК
Іменем України
16 лютого 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тиреть, Заларинського району Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
12.03.2014 року Криничанським районним судом
Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 1 КК України
до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі
ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
суд
Повторно, 06 липня 2014 року, приблизно о 22:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 64 по проспекту Аношкіна в місті Дніпродзержинську, побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_5 , яка проходила поруч. Побачивши неповнолітню ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення майна, що перебувало у малолітньої ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до малолітньої ОСОБА_5 та з метою придушення опору останньої, однією рукою обхватив її шию, а іншою закрив їй рот та повів малолітню ОСОБА_5 вздовж будинку АДРЕСА_2 вверх в напрямку вулиці Айвазовського.
Завівши неповнолітню ОСОБА_5 в зелені насадження навпроти будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, застосовуючи до малолітньої ОСОБА_5 насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, штовхнув останню, від чого вона впала на землю, чим їй було спричинено фізичний біль.
Прагнучі довести до кінця свій злочинний прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , в той же день 06.07.2014 року приблизно о 22 год. 35 хвилин перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_3 , побачивши мобільний телефон Samsung GT-С5212і чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить матері ОСОБА_5 ОСОБА_7 і який випав з кишені джинсових брюк малолітньої ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, в присутності потерпілої ОСОБА_5 , розуміючи, що своїми діями вчиняє відкрите викрадання чужого майна ( грабіж), відкрито заволодів вищевказаним мобільним телефоном, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 300 (триста ) гривень.
Отримавши можливість розпоряджатись відкрито викраденим у малолітньої ОСОБА_5 мобільним телефоном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив суду наступне: 06 липня 2014 року, в нічний час він, знаходячись по проспекту Аношкіна,64, в місті Дніпродзержинську, побачив незнайому йому раніше потерпілу ОСОБА_5 , яка проходила поруч. Підійшовши до неї ближче, та побачивши в руці у потерпілої мобільний телефон, він вирішив викрасти його. З цією метою, він підійшовши до потерпілої, закрив, щоб вона не мала можливості кричати, рукою їй рот та повів ОСОБА_5 вздовж будинку по проспекту Аношкіна вверх в напрямку вулиці Айвазовського. Завівши ОСОБА_5 в зелені насадження, він штовхнув потерпілу, від чого вона впала. Коли ж потерпіла впала, він, побачивши на землі, біля потерпілої мобільний телефон, який очевидно випав з руки потерпілої, коли вона впала, підняв його і утримуючи його при собі, залишив місце події.
В подальшому, викрадений ним мобільний телефон, він продав своєму знайомому.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненому повторно, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Як обставину, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 67 КК України, суд врахує вчинення кримінального правопорушення у сані алкогольного сп`яніння.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття, а також відшкодування завданої ним матеріальної шкоди потерпілій.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
Згідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_4 даним вироком суду приєднати частково у вигляді 6 місяців позбавлення волі не відбуте покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з дня його затримання та взяття під варту.
Речовий доказ мобільний телефон Samsung GT-С5212і чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий в ході досудового розслідування потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1