Справа № 199/772/15-к
ВИРОК
іменем України
16 лютого 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000311 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця призваного на час мобілізації, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на час проходження військової служби проживаючого у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 2 квітня 2014 року наказом № 72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця призваного під час мобілізації старшого солдата зараховано до списків особового складу частини, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 3 квітня 2014 року старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 2 відділення 2 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . У період з 24.10.2014р. по 24.12.2014 року включно старший солдат ОСОБА_4 проходив лікування за місцем мешкання у КЗ «Нікопольский центр первинної медико-санітарної допомоги». По завершенню лікування старший солдат ОСОБА_4 повинен був повернутися на службу до військової частини НОМЕР_1 та приступи до виконання службових обов`язків. Однак старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 25 грудня 2014 року не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 28 січня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе. Таким чином, у період з 25 грудня 2014 року до 28 січня 2015 року, старший солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин понад один місяць.
Повідомлення про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 22.12.2014 року за №0000311, правова кваліфікація: ст.407 ч.3 КК України. У вчиненні вказаного правопорушення за ч.3 ст.407 КК України 24.01.2015 р. ОСОБА_4 зроблено повідомлення про підозру, 28.01.2015 року зроблено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, складено обвинувальний акт 29.01.2015 р., запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

В даному кримінальному провадженні, 31.01.2015 року між прокурором ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.17-20) в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди, прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікаційних дій за ч.3 ст.407 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання із застосуванням положень ст.60,69 КК України, яке ОСОБА_4 повинен нести за вчинений злочин, а саме у вигляді арешту на гауптвахті строком на 5 (п`ять) місяців. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, не виконання яких роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ст.ст.468,469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та згоден на затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив затвердити угоду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст.314-317,373,374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 31 січня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000311 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому узгоджену угодою про визнання винуватості від 31.01.2015 року міру покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1