У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

- Паневіна В.О.,

суддів

- Глоса Л.Ф. і Таран Т.С.,

з участю прокурора - Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві 18 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Вироком
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2007
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
такого, що судимості немає,

засуджено
за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, що є його особистою власністю;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
такого, що судимості немає,

засуджено
за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, що є його особистою власністю;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
такого, що судимості немає,

засуджено
за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою
Апеляційного суду Тернопільської області від 11 квітня 2007 року вирок щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. залишено без змін.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. засуджено за те, що вони 7 серпня 2006 року близько 14
години, АДРЕСА_1, за попередньою змовою, з проникненням у житло, вчинили напад
з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для
життя та здоров'я потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і
заволоділи телевізором марки “PHILLIPS”
вартістю 975 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_4.

У
касаційних скаргах засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаються на
неправильну кваліфікацію їх дій та на суворість призначеного їм покарання,
просять судові рішення щодо них змінити, перекваліфікувати їх дії із ч.3 ст.187
КК України на ч.2 ст.186 та ч.2 ст.355 КК України і пом'якшити їм покарання,
застосувавши ст.69 КК України, а на підставі ст.75 КК України звільнити їх від
відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважав, що касаційні скарги засуджених є
необґрунтованими, їх слід залишити без задоволення, в порядку ст.395 КПК
України слід змінити вирок суду в частині стягнення судових витрат із
засуджених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Як
убачається з показань засудженого ОСОБА_1, 7.08.2006 р. він перебував у
квартирі ОСОБА_4, де разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивали алкогольні
напої. Через деякий час він виявив пропажу свого мобільного телефону і став
вимагати у ОСОБА_4 його повернення. ОСОБА_4 телефон не повернув, наніс йому
декілька ударів і виштовхав із квартири. Біля під'їзду будинку він зустрів
ОСОБА_7 і попросив її зателефонувати його брату ОСОБА_3 та повідомити про те,
що його побили і забрали мобільний телефон. Через деякий час прийшли ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, вони разом пішли у квартиру до ОСОБА_4 і стали вимагати повернення
мобільного телефону. Оскільки ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 телефон не повертали, вони
їх побили і забрали з квартири телевізор, пообіцявши повернути його в обмін на
телефон.

Засуджені
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 дали аналогічні показання, пояснивши, що у квартиру ОСОБА_4 з
метою заволодіння його майном не проникали, насильства з цією метою ні до кого
не застосовували, а прийшли до ОСОБА_4 після повідомлення ОСОБА_1 про те, що
ОСОБА_4 його побив і забрав мобільний телефон. Вони не заперечували, що побили
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, який поводив себе агресивно, оскільки вони відмовлялись
повернути телефон, телевізор забрали, пообіцявши повернути його в обмін на
телефон.

Показання
засуджених підтвердила свідок ОСОБА_7 Факт побиття ОСОБА_1 і спричинення йому
легких тілесних ушкоджень підтверджуються даними висновку судово-медичної
експертизи про те, що у нього виявлено легкі тілесні ушкодження (т.1, а.с.56).

Та
обставина, що ОСОБА_1. вимагав у ОСОБА_4 повернути мобільний телефон і що цей
телефон дійсно був виявлений у квартирі ОСОБА_4, підтвердили потерпілі ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6, вони не заперечували також, що засудженні обіцяли повернути
телевізор в обмін на телефон.

Крім
того, в ході огляду місця події (т.1, а.с.12-18), в квартирі ОСОБА_4 було
виявлено мобільний телефон, який належить ОСОБА_1.

Наведенні
докази підтверджують доводи засуджених про відсутність у них умислу на незаконне
заволодіння майном потерпілого шляхом розбійного нападу і з проникненням у
житло. Однак, цим доказам суд не дав належної оцінки і, на думку колегії,
невірно кваліфікував дії засуджених за ч.3 ст.187 КК України.

Доводи
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. у касаційних скаргах про неправильну кваліфікацію
їх дій є обґрунтованими, але прохання перекваліфікувати їх дії з ч.3 ст.187 КК
України на ч.2 ст.186 та ч.2 ст.355 КК України є юридично невмотивовані.

Колегія
суддів вважає, що постановленні щодо них судові рішення підлягають зміні у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, дії засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. слід перекваліфікувати на ч.3 ст.355 КК України,
як примушування до виконання цивільно-правового зобов'язання, поєднане з насильством,
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, та на ст.356 КК України, як
самоправство.

Покарання
засудженим за ч.3 ст.355 та ст.356 КК України колегія суддів вважає за
необхідне призначити у межах санкцій даних статей. Підстав для призначення
засудженим покарання із застосуванням ст.69 КК України та звільнення їх від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, не
вбачається.

Колегія
суддів вважає також необхідним змінити вирок у частині стягнення із засуджених
судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, у разі визнання винними у
вчиненні злочину декількох осіб, судові витрати стягуються з них у дольовому
порядку, а не солідарному, як постановив суд.

Керуючись ст.394 - 396 КПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

касаційні
скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. задовольнити частково.

Вирок
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областівід 25.01.2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11.04.2007 року щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінити.

Перекваліфікувати
їх дії з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.355 і ст.356 КК України та призначити
покарання за ч.3 ст.355 КК України ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у виді
позбавлення волі на строк 4 роки кожному, за ст.356 КК України - арешту на
строк 3 місяці кожного.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2
визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_3. і ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС в Тернопільської
області по 62 грн. 76 коп. з кожного.

У решті
вирок суду залишити без змін.

С У Д Д І :

Паневін В.О. Глос Л.Ф. Таран Т.С.