Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1121/15-к
Провадження № 1-кп/483/128/2015
ВИРОК
Іменем України
16 липня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 29 квітня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, не одружений, має неповну загальну середню освіту, не працює, є раніше судимим 11 січня 2004 року місцевим Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на два роки; 11 лютого 2005 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі; 04 листопада 2008 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, 31 травня 2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнився 25 грудня 2014 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 25 днів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не одружений, не працює, раніше судимий 25 квітня 2000 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 81 КК України до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки, постановою суду від 23 липня 2002 року відстрочка вироку замінена на три роки позбавлення волі, 25 січня 2005 року звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 9 місяців; 02 листопада 2007 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 27 липня 2011 року звільнений по відбуттю покарання; 22 січня 2013 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, має неповну загальну середню освіту, не одружений, не працює, раніше судимий 18 червня 1993 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 81, ст. 208, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 09 лютого 1994 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 44, ч. 4 ст. 81, ст. 44, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, 09 лютого 1996 року звільнений по відбуттю покарання; 18 листопада 1999 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 101, ст. 100, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі 30 грудня 2002 року звільнений по відбуттю покарання; 12 травня 2004 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 27 жовтня 2006 звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 2 дні; 07 червня 2007 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 128, 71, 72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 02 листопада 2007 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі 26 серпня 2011 року звільнений по відбуттю покарання

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, в період з 06 по 07 квітня 2015 року, 26 квітня 2015 року, 25 травня 2015 року, перебуваючи в різних групах та окремо, шляхом вільного доступу скоїли ряд крадіжок майна, належного на праві приватної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з територій домоволодінь АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 за наступних обставин:

06 квітня 2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, таємно викрали з території домоволодіння , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , 4-х метрову секцію металевого паркану вартістю 200 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд;

07 квітня 2015 року приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, таємно викрали з території того ж домоволодіння 4-х метрову секцію металевого паркану вартістю 200 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Після цього з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд;

26 квітня 2015 року приблизно об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, шляхом вільного доступу, таємно викрали з території того ж домоволодіння 6-ти та 2-х метрові секції металевого паркану вартістю 400 грн, які на праві приватної власності належать ОСОБА_7 , після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, на початку квітня 2015 року ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, нахилившись через паркан, що огороджує територію домоволодіння АДРЕСА_1 , таємно викрав 2-х метрову секцію металевого паркану вартістю 250 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Також, 25 травня 2015 року ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав перекриття з будинку, а саме 6 штук шиферу вартістю 480 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 . Після цього з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.

Крім того, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 250 грн, а потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 480 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні в таємному викраденні майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , винним себе визнав повністю та дав показання, що ОСОБА_5 запропонував викрасти у потерпілої ОСОБА_7 паркан, що вони і зробили за вище описаних обставин. Обвинувачений пояснив, що з потерпілою він давно знайомий, вони сусіди і в день, коли він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили крадіжку, вони перебували у потерпілої в гостях. Всього за викрадені секції металевого паркану обвинувачені отримали 250 грн, на які тоді ж купили їжу. ОСОБА_4 також показав, що за описаних в обвинувальному акті обставин він викрав у потерпілого ОСОБА_9 6 листів шиферу, який мав віддати потерпілій ОСОБА_7 в рахунок відшкодування шкоди, завданої крадіжкою паркану. Крім того, ОСОБА_4 викрав секцію металевого паркану, яка належала потерпілій ОСОБА_8 . У вчиненому щиро кається.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому викраденні майна ОСОБА_7 , вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , винним себе визнав повністю та показав, що дійсно запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_6 викрасти секції металевого паркану, які вони здали в якості металобрухту, отримавши гроші в сумі 250 грн. У вчиненому щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 обставини, зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтвердив та показав, що в квітні 2015 року вчинив три епізоди крадіжок за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистості обвинувачених, стосуються вартості викраденого майна та речових доказів.

Аналізуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинувачених:

- по епізоду 06 квітня 2015 року дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- по епізоду 07 квітня 2015 року дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- по епізоду 26 квітня 2015 року дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- по епізоду на початку квітня 2015 року дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- по епізоду 25 травня 2015 року дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Дослідивши дані про особистість ОСОБА_4 , суд встановив, що за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, не працює, є раніше судимим за корисливі злочини, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України відповідатиме принципу справедливості та невідворотності покарання.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив дані злочини до повного відбуття покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2012 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення згідно з ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року, на підставі ст. 71 КК України покарання йому слід призначити за сукупністю вироків і до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком, із застосуванням ст. 72 КК України, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, та відраховувати покарання з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 10 червня 2015 року.
Дослідивши дані про особистість ОСОБА_5 , суд встановив, що за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, в силу ст.89 КК України є не судимим, не працює, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, а тому призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Зважаючи на те, що саме ОСОБА_5 був ініціатором вчинення крадіжок групою осіб, суд вважає, що призначення покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці відповідатиме закладеним в теорії кримінального права принципам справедливості та невідворотності покарання.

Дослідивши дані про особистість ОСОБА_6 , суд встановив, що за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, є раніше судимим, не працює, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, а тому призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимий за корисливі злочини і судимості не погашені, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді 4 місяців арешту.

Цивільний позов не заявлений.

Судових витрат немає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи обрані обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2012 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 10 червня 2015 року.

Запобіжний захід тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком на чотири місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 10 червня 2015 року.

Запобіжний захід тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

-металеві секції, передані ОСОБА_7 , - вважати повернутими за належністю;

-секцію паркану, яка складається з двох частин, передану на зберігання ОСОБА_8 , -вважати повернутою за належністю;

-шифер восьмихвильовий у кількості 6 штук, переданий на зберігання ОСОБА_9 , -вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: