Справа № 196/126/15-к
№ провадження 1-кп/196/29/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000034 від 21 січня 2015 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кінці вересня 2014 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на смітнику поблизу вулиці Пушкіна в селі Могилів Царичанського району Дніпропетровської області виявив кущ дикоростучої коноплі, після чого ОСОБА_4 зрозумівши, що вказана речовина скоріше за все є наркотичним засобом канабісом, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, забрав вказаний кущ із собою, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. Після чого приніс його до себе додому за адресою АДРЕСА_1 , подрібнив за допомогою металевого сита тим самим виготовив наркотичний засіб, та став його незаконно зберігати за місцем свого мешкання без мети збуту, для власного вживання.

Після чого, 21.01.2015 у період часу з 08:00 до 09:30 год. в ході проведення санкціонованого Царичанським районним судом Дніпропетровської області обшуку в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де постійно мешкає ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено один прозорий поліетиленовий пакет та один паперовий згорток в яких знаходилась подрібнена та висушена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 48,0304 г. та 0,2311 г. відповідно, яка згідно висновку експерта № 70/10-164 від 27.01.2015 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 46,1091 г. та 0,2218 г. відповідно.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в незаконному придбанні виготовленні та зберіганні, без мети подальшого збуту наркотичної речовини канабіс, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Царичанського району ОСОБА_3 заявив клопотання про затвердження судом укладеної з ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості від 04.02.2015 року.

Зі змісту угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йдеться в обвинувальному акті, і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, повністю виконувати положення даної угоди.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 309 ч. 1 КК України, визнає себе повністю винуватим, погоджується на вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та підозрюваним, може бути затверджена.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 04.02.2015 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України. Запевнив, що повністю зрозумів роз`яснені судом права, які передбачені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, про те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, ОСОБА_4 зрозумілі наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим, і вид покарання та інші заходи, передбачені ст. 474 ч. 4 п. 1 абзацом 1 і 4 КПК України, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди.

Під час судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 475 ч.1 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до переконання, що визначене угодою ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, відповідає вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, а саме: один прозорий поліетиленовий пакет та один паперовий згорток, в яких знаходилась подрібнена та висушена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 48,0304 г. та 0,2311 г., - підлягають знищенню.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-хімічної експертизи у сумі 491,92 грн., суд приходить до висновку, що їх слід віднести на рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу".

Керуючись ст.469 ч.4, ст.472, ст.473 ч.2, ст.474 ч.4 п.1, та ст.475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 лютого 2015 року в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000034 від 21 січня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідно до статті 309 ч. 1 КК України призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи у сумі 491,92 грн., віднести на рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу".

Речові докази, а саме: один прозорий поліетиленовий пакет та один паперовий згорток, в яких знаходилась подрібнена та висушена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 48,0304 г. та 0,2311 г., знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 ч. 4 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Царичанського районного суду ОСОБА_5