АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/500/15 Справа № 191/3010/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000183, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2012 року, за апеляцією захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, -

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, не працюючий, невійськовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий :

· 14 березня 2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік;

засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст.72 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2012 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі і до відбуття обвинуваченому ОСОБА_8 остаточно призначено 7 років 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, будучи раніше судимим до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин, який у відповідності зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Так, 09.12.2012 року, приблизно в 02.00 годині, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку АДРЕСА_2 , вступив в інтимний зв`язок з потерпілою ОСОБА_9 , в ході якого потерпіла чинила опір обвинуваченому, який він сприйняв, як особисту образу його чоловічої гідності. Після чого у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особисто неприязних відносин з ОСОБА_10 виник злочинний намір на умисне вбивство останньої. З метою протиправного позбавлення життя гр-ки ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, із застосуванням фізичної сили примусово поклав потерпілу ОСОБА_9 спиною на підлогу, після чого сам ліг зверху та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне позбавлення життя людини, під час статевого акту, обхватив її шию руками і почав здавлювати, перекриваючи таким чином дихальні шляхи останньої. Своїми навмисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні пошкодження, у вигляді численних переривчастих синців в області мочки лівого вуха, лівої щоки та на передньо-боковій поверхні шиї зліва, підкон`юктивальних крововиливів повік обох очей (екхимози), прикусу кінчика язика крововиливу у корінь язика зліва, перелому верхнього рогу щитоподібного хряща зліва, крововилив у м`які тканини шиї та в органокомплексу шиї зліва. Численних дрібних синців передньо-внутрішньої поверхні лівого плеча у середній і нижній третинах, синців внутрішньої поверхні правого стегна у середній третині, синця передньо-зовнішньої поверхні лівого стегна у середній третині, синця внутрішньої поверхні лівого стегна у середній третині.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 412 від 26.12.2012 року, тілесні пошкодження, у вигляді численних переривчастих синців в області мочки лівого вуха, лівої щоки та на передньо-боковій поверхні шиї зліва, підкон`юктивальних крововиливів повік обох очей (екхимози), прикусу кінчика язика крововиливу у корінь язика зліва, перелому верхнього рогу щитоподібного хряща зліва, крововилив у м`які тканини шиї та в органокомплексу шиї зліва - у своїй сукупності перебувають у прямому причинному зв`язку з наступом смерті, і могли утворитись при стисненні шиї рукою людини у напрямку спереду назад. Смерть ОСОБА_9 настала в наслідок механічної асфіксії. / т.3 а.п.245-251/.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та необґрунтованим, так як не встановлені достатні докази доведення винуватості особи в суді, та просить його скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у скоєнні вбивства ОСОБА_9 не визнав і пояснював, що мав з потерпілою статевий зв`язок, але не довів його до завершення, а тілесні ушкодження, які призвели до асфіксії, він міг спричинити необережно. Вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив, що у ОСОБА_8 «виник злочинний намір на вбивство ОСОБА_9 » і що потерпіла чинила опір обвинуваченому. Наявність тілесних ушкоджень у останньої необов`язково свідчить про те, що механізм їх утворення саме такий, як вважає суд., а вони могли з`явитися і іншим шляхом, а не від дій обвинуваченого. Також на думку захисника суд не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що смерть ОСОБА_9 могла наступити і від дій іншої особи, в тому числі і від дій ОСОБА_13 / т.3 а.п.254/.

Заперечень на дану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку захисника ОСОБА_7 та її підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляцію та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство. За змістом диспозиції цієї норми закону вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Вирок підлягає скасуванню із вказаних підстав лише у разі, коли така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність або визначення міри покарання.

Так, із викладеного у вироку обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особисто неприязних відносин умисно позбавив життя потерпілу ОСОБА_9 ,

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам кримінального провадження, дослідженим у судовому засіданні,які судом проаналізовані, оцінені та належно викладені у вироку, суд навів у вироку переконливі судження на обґрунтування цього висновку, а тому цей висновок суду є обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину підтверджується:

показаннями учасників кримінального провадження в судовому засіданні, а саме:

Показами свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що в грудні 2012 року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_15 вживали алкогольні напої в будинку ОСОБА_9 , де також була ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , потім прийшла ОСОБА_17 . Під час перебування у ОСОБА_9 сварок між присутніми не було;

Показами потерпілого ОСОБА_18 , який є цивільним чоловіком ОСОБА_9 та батьком двох спільних дітей ОСОБА_19 1999 року народження та ОСОБА_20 2008 року народження. 09.12.2012 року приблизно о 06.15 годин ОСОБА_16 повідомила йому, що ОСОБА_9 мертва. Зі злів малолітнього сина ОСОБА_21 2008 року народження йому відому, що останній був дужу зляканий, так як під час злочину перебував під диваном, у тій же кімнаті, де сталося вбивство ОСОБА_9 .

Наведені показання свідка ОСОБА_18 , узгоджуються з наданими у судовому засіданні показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , яка суду повідомила, що її брат малолітній ОСОБА_23 розповів, що 08.12.2012 року під час вбивства їхньої матері, знаходився під диваном, так як злякався криків матері про допомогу, розповідав, що приходив і ОСОБА_13 і ОСОБА_24 , але хто саме бив маму він не бачив, так як дуже злякався та заховався. Чув як мати кричала «помогите, не тронь, отстань», бачив, що той хто приходив був одягнутий у чорну куртку.;

Показаннями законного представника неповнолітньої ОСОБА_22 - ОСОБА_25 , який повідомив, що неповнолітня ОСОБА_22 до перебільшення та фантазування не схильна;

Показами допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_26 , який суду повідомив, що він був присутнім під час огляду місця події та трупу ОСОБА_9 , та під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , де останній добровільно та послідовно, в присутності захисника вказав місце вчинення злочину, обставини та механізм спричинення тілесних ушкоджень. Також зазначив, що більш вірогідним є механізм травмуючої дії правої кисті руки людини на ділянку лівої передньо-бокової поверхні шиї потерпілої, що не виключає вірогідності утворення пошкоджень за умов, вказаних обвинуваченим під час слідчого експерименту. Тілесне ушкодження ділянки язика трупу потерпілої ОСОБА_9 у вигляді прикусу його кінчика є слідством дії (стискання) зубів під час асфіктичного процесу і є характерним для даного роду смерті. Кров яка виявлена на одежі потерпілої є також наслідком травмуючої дії та прикусу язика. Тривалість асфіксії 5-7 хвилин. Також не виключив можливість завдання тілесного ушкодження у вигляді дрібного садна шкіри тильної поверхні правої кісті, виявленого у ОСОБА_8 саме нігтями потерпілої ОСОБА_9 під час захисту;

Даними досліджених в судовому засіданні документів, у тому числі:

- протоколом огляду місця події від 09.12.2012 року, при проведені якого у домоволодінні ОСОБА_9 , за адресою: будинок АДРЕСА_2 , в кімнаті праворуч від ліжка, на підлозі, виявлена пляма від речовини бурого кольору схожої на кров, та жіночі речі: футболка білого кольору, в`язаний светр фіолетового кольору з плямами бурого кольору схожими на кров, бюстгальтер темного кольору. На ліжку на покривалі виявлені плями бурого кольору, схожі на кров, а також бриджі, на поверхні котрих виявлені плями бурого кольору. Праворуч від ліжка, на підлозі на спині знаходиться труп жіночого полу. При зовнішньому огляді трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: на шкірі обличчя маються забруднення підсохлої речовини схожої на кров. На правій боковій поверхні шиї на фоні трупних плям є дві ділянки шкіри з більш інтенсивним окрасом;

- результатами судової дактилоскопічної експертизи вилучених при огляді місця події 27.12.2012 р. відбитків папілярних узорів, за якими два відбитка пальців рук, від копійовані на липку стрічку № 1 и № 2 залишені вказівним та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_8 . Один відбиток пальця руки, відкопійований на липку стрічку № 4, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10 грудня 2012 року під час якого обвинувачений ОСОБА_8 в присутності захисника детально та послідовно розповів і показав яким чином він скоїв кримінальне правопорушення;

- висновкими експерта № 412 від 27.12.2012 року та 26.12.2012 року, якими визначено, що більш вірогідним є механізм травмуючої дії правої кисті руки людини на ділянку лівої передньо-бокової поверхні шиї потерпілої, що не виключає вірогідності утворення пошкоджень за умов, вказаних ОСОБА_8 під час слідчого експерименту від 10.12.2012 року. А тілесні пошкодження у вигляді численних переривчастих синців в області мочки лівого вуха, лівої щоки та на передньо-боковій поверхні шиї зліва підкон`юктивальних крововиливів повік обох очей (екхимози), прикусу кінчика язика, крововиливу у корінь язика зліва, перелому верхнього рогу щитоподібного хряща зліва, кровиливів у м`які тканини шиї та в органокомлексу шиї зліва у своїй сукупності перебувають у прямому причинному зв`язку з наступом смерті, могли утворитесь при стисненні шиї рукою людини у напрямку спереду назад;

- висновком експерта № 346 від 18.12.2012 року, за яким у ОСОБА_9 виявлене тілесне ушкодження у вигляді дрібного садна шкіри тильної поверхні правої кісті, яке заподіяне дією тупого твердого предмету, (не виключено нігтями людини), могло утворитесь 09.12.2012 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 18 від 11.01.2013 року, згідно якого на білизні ОСОБА_8 знайдені одиничні епітеліальні клітини і не виключена можливість домішку клітин потерпілої ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 16 від 11.01.2013 року яким не виключена можливість походження крові в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої ОСОБА_9 , або від однієї особи з групою крові АВ, якою являється підозрюваний ОСОБА_8 або від двох або більше осіб, груповій характеристиці крові яких властиві виявлені антигени А і В, при змішувані крові самої потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- висновком експерта № 1309 від 27.12.2012 року, відповідно до якого в слідах на футболці ОСОБА_8 , встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження даних слідів крові від потерпілої ОСОБА_9 .

Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта про те, що коли обвинувачений пішов від ОСОБА_9 , остання була жива, колегія суддів вважає безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: показами обвинуваченого в судовому засіданні, протоколом проведення слідчого експерименту, під час якого, обвинувачений в присутності свого захисника, розповів та показав місце вчинення та механізм здійснення вбивства, а також наявністю об`єктивних доказів - слідів крові ОСОБА_9 на футболці вилученій у ОСОБА_8 , та пояснень в судовому засіданні експерта ОСОБА_26 , за якими кров яка виявлена на одежі потерпілої є також наслідком стискання шиї рукою та прикусу язика саме під час асфіксії і саме в момент травмуючої дії. Окрім того, виявленням крові ОСОБА_8 в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої ОСОБА_9 та наявністю у ОСОБА_8 дрібного садна шкіри тильної поверхні правої кисті, що заподіяне дією тупого твердого предмету не виключено нігтями людини і утворилося в строк 09.12.2012 року.

Що стосується доводів апеляції про спричинення обвинуваченим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , які призвели до асфіксії з необережності, відсутності в обвинуваченого злочинного наміру на умисне вбивство та спричинення тілесних ушкоджень діями інших осіб, колегія суддів вважає їх не обгрунтованими та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо їх безпідставності. Тим більш, з пояснень експерта ОСОБА_27 та показань обвинуваченого, вбачається, що механічна асфіксія настала внаслідок одного травматичного впливу ОСОБА_8 , від стискання шиї потерпілої рукою у напрямку спереду назад. Тривалість асфіксії 5-7 хвилин. Потерпіла чинила опір обвинуваченому, про що свідчить численні дрібні синці передньо-внутрішньої поверхні лівого плеча, 2 синця внутрішньої поверхні правого стегна, синець передньо-зовнішньої поверхні лівого стегна та синець внутрішньої поверхні лівого стегна у середній третині, а також подряпина на правій кисті ОСОБА_8 , що свідчить про небажання ОСОБА_9 продовжувати інтимні стосунки з обвинуваченим і підтверджує, що остання чинила супротив, що обвинувачений сприйняв як образу його чоловічої гідності та у нього виник злочинний намір на умисне вбивство останньої. Отже, суд правильно прийшов до висновку, що дії обвинуваченого були послідовні, він їх контролював, а після вчиненого повністю усвідомлював наслідки цих дій.

Також, судом враховано, що відповідно до акту комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №22 від 07.02.2013 року ОСОБА_8 будь-якими психічними захворюваннями не страждав і не страждає, у нього виявлено легку розумову відсталість, психічні та поведінкові розлади є наслідком вживання алкоголю, а у період інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи спосіб застосування фізичного насильства та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 - стискання шиї рукою, численних переривчастих синців в області мочки лівого вуха, лівої щоки та на передньо-боковій поверхні шиї зліва підкон`юктивальних крововиливів повік обох очей (екхимози), прикусу кінчика язика, крововиливу у корінь язика зліва, перелому верхнього рогу щитоподібного хряща зліва, сінців правого та лівого стегон, беручи до уваги причину настання смерті потерпілої, а саме через механічну асфіксію, час заподіяння тілесних ушкоджень та час настання смерті, прямий причинно-наслідковий зв`язок між діянням винного і настанням смерті потерпілої, та оцінюючи зібрані докази в сукупності, колегія суддів вважає доведеним наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілої.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що судом не були прийняті до уваги покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що вбивство ОСОБА_9 скоїв не ОСОБА_8 , а ОСОБА_28 . Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не були безпосередніми свідками вбивства, а те, що вони повідомили в судовому засіданні, їм стало відомо зі слів ОСОБА_29 , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка та пояснила, що в нічний час бачила ОСОБА_8 який вдягався, та ОСОБА_9 , яка лежала оголена на підлозі. Пізніше, на тому ж самому місці вона бачила свого брата - ОСОБА_13 , який погрожував їй. Вона не бачила, що ОСОБА_13 щось робив ОСОБА_9 , а погрози висказувались у зв`язку з тим, що ОСОБА_13 перебуває у розшуку. Таким чином, дані доводи апелянта також є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що вбивство потерпілої ОСОБА_9 скоїв саме ОСОБА_8 , а призначене йому покарання за ч.1 ст.115 КК України та за сукупністю вироків відповідає вимогам ст.65 КК України. При його призначенні суд правильно й достатньо врахував і тяжкість злочину, який відповідно до ст.12 КК України належить до категорії особливо тяжких, і особу винного, який вчинив злочин в період іспитового строку, посередньо характеризується за місцем проживання, і думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворої міри покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов вірного висновку про можливість не застосовувати до обвинуваченого максимального строку покарання, встановленого законом за даний злочин та призначив покарання з урахуванням ч.1 ст.71 КК України в межах санкції статті, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 7 місяців, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у всій сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є доведеною, а отже піддавати сумніву достовірність зазначених доказів, які узгоджуються між собою, немає підстав. Тому доводи захисника, викладені у її апеляційній скарзі, зокрема й щодо відсутності у діях ОСОБА_8 складу злочину, по-перше, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, по-друге, не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження в межах апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4