Справа № 369/3313/15-к
Провадження № 1-кп/369/230/15
В И Р О К
іменем України
09.04.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження № 0000868 від 11.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
08 березня 2015 року близько 11 години ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, знаходячись в м. Вишневе, поблизу стадіону та церкви, що розташована по вул. Машинобудівників, 17 Києво-Святошинського району Київської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, спав, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг», який для потерпілого матеріального цінності не має, та банківську картку для виплат «ПриватБанк», з якої того ж дня, реалізовуючи свій злочинний умисел, через банкомат зняв та незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 4850 грн., які належали ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 4850 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, та суду пояснив, що зранку 08.03.2015 року з товаришем він вживав алкогольні напої біля магазину у м. Вишневе, пізніше до них приєднався наглядно знайомий ОСОБА_7 , з яким вони продовжили випивати та, в подальшому, додатково купивши спиртне, відправились на стадіон, де продовжили розпивати спиртні напої. ОСОБА_8 скористався тим, що ОСОБА_7 заснув, забрав у нього мобільний телефон та картку «Приватбанку», з якої, скориставшись інформацію з смс-повідомлень телефону ОСОБА_7 , де був вказаний пін-код, в цей же день зняв кошти в загальній сумі 4850 грн., які витратив на власні потреби. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що 08.03.2015 року разом з наглядно знайомим ОСОБА_5 , якого він знав як мешканця м. Вишневе на прізвисько «пончик», на стадіоні вживали спиртні напої, де він заснув, прокинувся близько 16 години та виявив відсутність свого мобільного телефону марки «Самсунг» та банківської картки, біля нього нікого не було, стояла напівпорожня пляшка з-під горілки. Зі стадіону він пішов додому, два дні себе дуже погано почував, 09.03.2015 року написав заяву до міліції. До суду звернувся з позовом, в якому просив стягнути з обвинуваченого на свою користь 4850 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної, оскільки ОСОБА_6 обікрав його та залишив у безпорадному стані, чотири години він пролежав без свідомості, застудив голову, після чого відчуває постійні головні болі, з приводу неправомірного вчинку обвинуваченого відчуває душевні переживання, нервується, при призначенні покарання зазначив, що на призначенні суворого покарання не наполягає.

Окрім показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю документів, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження № 0000868, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.03.2015 року (том 2 а.с. 1) за заявою потерпілого ОСОБА_4 від 09.03.2015 року, в якій він просить прийняти міри до невідомої особи, яка 08.03.2015 року в м. Вишневе біля стадіону викрала його картку «Приватбанку», в подальшому зняла з неї кошти в сумі 4000 грн. та вкрала мобільний телефон марки «Самсунг» (том 2 а.с. 6); роздруківками про зняття коштів з банкомату «Приватбанку» та фото особи, яка знімала кошти 08.03.2015 року, на якому зображений ОСОБА_6 (том 2 а.с. 15-24).

За таких обставин, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду кримінального провадження повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та кваліфікує його дії за вказаною статтею як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що доводиться даними роздруківок про зняття коштів з банкоматів «Приватбанку», показами обвинуваченого та потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним злочину, думку потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обвинувачений має постійне місце проживання, де характеризується позитивно (том 2 а.с. 51), до кримінальної відповідальності притягується вперше (том 2 а.с. 51), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 53), обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому з урахуванням викладеного, особи винного суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, зі звільненням від відбування призначеного покарання з встановлення іспитового строку, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння суд на підставі ч. 2 ст. 67 КК України не визнає обставиною, яка обтяжує відповідальність, а вважає її характеризуючими даними особи обвинуваченого, оскільки і обвинувачений, і потерпілий в момент вчинення злочину перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про заявлений у справі цивільний позов, суд вважає такими, що були доведені під судового розгляду кримінального провадження вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення 4850 грн. матеріальної шкоди, що є сумою коштів, які ОСОБА_6 зняв з банківської картки потерпілого, та 2000 грн. моральної шкоди, оскільки обвинувачений своїми протиправними діями призвів до вимушених додаткових зусиль потерпілого по організації свого повсякденного життя, що призвело до моральних страждань, в решті позовних вимог суд відмовляє.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 4850 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят тисяч) грн. матеріальної та 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Речовий доказ у справі мобільний телефон марки «Самсунг», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1