Справа №
11-495 2007 року Головуючий по 1 інстанції Лисенко В.В.
Доповідач Орел
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
травня 2007 року Колегія
суддів судової палати з кримінальних

справ
апеляційного суду Київської області в складі

головуючого
судді Авраменко М. Г.

суддів Орла А.І.,
Капічон О.М.

з участю
прокурора Хомич С. П.

захисника
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією

потерпілої
ОСОБА_3 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської

області від 22
лютого 2007 року, яким :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, українця,
громадянина України, освіта
середня, одруженого, працюючого водієм-експедитором ТОВ
"НОЯК" м. Боярка, раніше судимого 04.09.2006 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області за ч. 1
ст. 309, 75 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим терміном 2 роки,
проживаючого АДРЕСА_1, засуджено
за ст.
ст. 286 ч. 2, 71, 72 КК України до п'яти років позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, на підставі
ст. 75 КК України звільнено від
відбування основного покарання з випробуванням,
з іспитовим терміном 2 роки. Вироком також вирішено питання щодо речових
доказів.

Колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно
вироку суду ОСОБА_1 визнаний
винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

14.10.2006
року біля 13 години 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем "ГАЗ -330214" державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ
"Нояк", рухаючись по вул. Жовтневій м.
Боярка в напрямку перехрестя з вул.
Вокзальною, перебуваючи при цьому
в стані алкогольного сп'яніння, на
залізничному переїзді "879 км станція Боярка", невірно оцінив дорожню обстановку, невірно обрав безпечну дистанцію та
швидкість, проявив неуважність і як
наслідок не впорався з керуванням та допустив зіткнення передньою частиною
керованого ним автомобіля в районі переднього державного реєстраційного знаку з
задньою частиною велосипеда, який
рухався попереду, в тій же смузі руху та
в тому ж напрямку під керуванням ОСОБА_4,
в результаті чого останній впав з велосипеда на проїздну частину, а водій ОСОБА_1 продовжив рух свого
автомобіля, вході якого переїхав через
велосипед і проїхав над розташованим на проїздній частині ОСОБА_4, після чого з місця пригоди зник. В наслідок
ДТП потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці. В момент ДТП потерпілий
ОСОБА_4 перебував в тяжкій ступені алкогольної інтоксикації.

На даний
вирок потерпілою ОСОБА_3 подана апеляція,
в якій вона просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання у
вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами на три роки. Обґрунтовуючи свою апеляцію потерпіла ОСОБА_3
зазначає, що суд при винесенні вироку
необгрунтовано звільнив ОСОБА_1 від відбування покарання, поскільки той скоїв злочин в період
іспитового строку. Крім цього, потерпіла
в апеляції зазначає, що судом в
достатній мірі не враховано особу засудженого,
поскільки той страждає на опійну наркоманію, втік з місця пригоди, під час досудового слідства ОСОБА_1 перебував
під вартою, оскільки він міг ухилитися
від слідства та суду. Крім цього потерпіла зазначає, що розписку вона написала під тиском
слідчого, поскільки їй відшкодовані лише
витрати на поховання, а не шкода в
повній мірі.

Заслухавши
суддю доповідача, потерпілу
ОСОБА_3, яка підтримала свою апеляцію і
просить вирок суду скасувати та прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_1 покарання, пов'язане з реальним позбавленням волі, зазначивши,
що її не повідомили про дату судових засідань крім першого, що вона казали лише в судовому
засіданні, що при призначенні покарання ОСОБА_1 покладається на
розсуд суду і не просила не позбавляти його волі, хотіла виступити в судових дебатах, однак не змогла цього зробити; засудженого ОСОБА_1 та його
захисника, які просять вирок суду
залишити без змін, а апеляцію без
задоволення, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та
обгрунтованим і просить апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає до
задоволення частково.

У відповідності
до ст.
323 КПК України, вирок суду
повинен бути законним і обгрунтованим.
Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Як
вбачається з протоколу судового засідання,
судом були допитані потерпіла,
підсудний і після цього суд перейшов до дослідження матеріалів справи, без допиту свідків. У вироку суд послався на
покази свідка ОСОБА_5, однак даний
свідок в судовому засідання не допитувався і згідно протоколу судового
засідання його покази не оголошувались. Крім цього, суд у вироку як на докази, послався на протокол огляду ( а.с. 27 - 32 ); розписку потерпілої ( а.с. 85 ); заяву потерпілої ( а.с. 86 ); висновок наркологічної експертизи (
а.с. 112 - 113 ); протокол медичного
огляду ОСОБА_1 (
а.с. 123 ) та протокол відтворення
обстановки та обставин події ( а.с. 153
- 156 ). Однак, дані докази, згідно протоколу судового засідання, в судовому засіданні не досліджувались.

Згідно
протоколу судового засідання, потерпіла
ОСОБА_3 була присутня в судовому засіданні лише 25.01.2007 року. Потерпіла
ОСОБА_3 при розгляді справи за її апеляцією пояснила, що її не повідомляли про судові засідання
07.02.2007 року та 22.02.2007 року. Однак,
питання про можливість слухання справи у відсутності потерпілої в судовому
засіданні 07.02.2007 року та 22.02.2007 року,
згідно протоколу судового засідання,
судом не вирішувалось.

У
відповідності до ст. 367 КПК України, однією з підстав для скасування вироку суду є
невідповідність висновків суду,
фактичним обставинам справи.

Згідно ст.
369 КПК України, вирок визнається
таким, що не відповідає фактичним
обставинам справи, крім інших
підстав, і у разі, коли висновки суду не підтверджуються
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Поскільки
при постановленні вироку суд першої інстанції послався на докази, які не були досліджені в судовому
засіданні, вирок суду не може бути
визнаний законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню в зв'язку з
невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а справа направленню на новий судовий
розгляд.

Колегія
суддів вважає, що апеляція потерпілої
ОСОБА_3 в частині постановления
вироку апеляційним судом, не може
бути задоволена, поскільки судове
слідство по даній справі колегією судців не проводилось, в зв'язку з цим колегія судців не вправі
давати оцінку доказам по справі, які не
були досліджені судом першої інстанції..

При
новому розгляді справи слід усунути зазначені вище недоліки, всебічно,
повно та об'єктивно дослідити всі обставини справи та прийняти по справі
законне та обґрунтоване рішення.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_3 задовольнити частково. Вирок Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 22 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в
той же суд, іншим складом суду.