Дата документу Справа № 333/2251/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/378/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ № 333/2251/15-к ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 509 КПК, Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 квітня 2015 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000736 від 18.02.2015 р. стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, без адреси реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
17.06.1996 року Залізнодорожнім РС м. Сімферополя за ч.1 ст.222, ч.3 ст.222 до позбавлення волі на строк 2 роки. За ст.45 КК від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
04.04.2000 року Комунарським РС м. Запоріжжя за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна;
29.06.2004 року Запорізьким РС Запорізької області за п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.263, ст.70 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. За ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Комунарського РС м. Запоріжжя від 04.04.2002 року (ч.2 ст.307 КК України) та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
15 квітня 2015 року на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2015 р., якою було задоволено клопотання слідчого і ОСОБА_8 примусово направлено для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та поміщення його до установи із суворим наглядом КУ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня».

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, відповідно до висновку первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 152 від 11 березня 2015 року, ОСОБА_8 , потребував направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу для уточнення діагнозу, виключення симулятивної поведінки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу слідчого судді щодо нього скасувати. В цілому не заперечував проти проведення стаціонарної психіатричної експертизи, але вважав що її слід проводити в Запорізькій психіатричній лікарні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що 02.04.2015 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000736 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинення вбивства. В рамках вказаного кримінального провадження підозрюваному була проведена первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, згідно висновків якої ОСОБА_8 потребує направленню на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, висновок прокурора, на переконання якого ухвала слідчого судді законною та обґрунтованою, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Згідно з ч.3 ст.8 Порядку застосування примусових заходів медичного характеру особам, які хворіють на психічні розлади і вчинили суспільно небезпечні діяння, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 397 від 08.10.2001 та погодженого з Верховним Судом, Генеральною прокуратурою, Міністерством внутрішніх справ України, госпіталізація до психіатричних закладів із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічнохворих, які вчинили суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також які за своїм психічним станом і характером учиненого суспільно небезпечного діяння становлять особливу небезпеку для суспільства і потребують тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ст.23 КК України злочином може визнаватися діяння лише за наявності вини, особа може визнаватися винною лише у скоєнні злочину за наявності у неї певного психічного ставлення до вчинюваного діяння та його наслідків.

Згідно зі ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупність фактів об`єктивної дійсності є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Однією з обставин, що належить до предмету доказування є мотив вчинення кримінального правопорушення що являє собою збуджуючі приводи, які викликали у підозрюваного рішучість вчинити діяння, за умови усвідомлення його протиправного характеру і включають в себе встановлення психічного стану підозрюваного за наявності даних, які викликають сумнів щодо його осудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Згідно з ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

У апеляційній скарзі підозрюваний в загальних рисах не погоджується з ухвалою слідчого судді, але в цілому не заперечує проти проведення стаціонарної психіатричної експертизи, однак просить проводити її в Запорізькій психіатричній лікарні, посилається на поганий стан здоров`я через що на його думку не витримає етапування до Дніпропетровської лікарні.

Проте вказані доводи не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи в умовах КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» не можливо так як ця лікарня не містить відповідного стаціонару. Будь яких даних, у тому числі медичних довідок, які б свідчили про неможливість етапування ОСОБА_8 в КУ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» через його стан здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону тому підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись ст.ст. 422, 509 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 квітня 2015 року, якою було задоволено клопотання слідчого і ОСОБА_8 примусово направлено для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та поміщення його до установи із суворим наглядом КУ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня», залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді