Справа № 309/4463/14-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11кп/777/211/15 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року, яким:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Копашнево Хустського району, мешканець АДРЕСА_1 , не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_11 покладено обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи і навчання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрування.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Драгово Хустського району, мешканець АДРЕСА_2 , не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_11 покладено обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи і навчання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрування.
Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_11 в ніч з 21 на 22 травня 2014 року проникли через відчинене вікно до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 , належне ОСОБА_9 , звідки з шухляди біля барстійки умисно, таємно викрали грошові кошти в сумі 400 грн. та з вітрини магазину 7 пляшок горілки ТМ «Немирів», заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 645 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_11 в ніч з 2 на 3 липня 2014 року шляхом розбиття скла на вікні, проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 , належне ОСОБА_9 , звідки умисно, таємно викрав продукти харчування та алкогольні напої на загальну суму 4148,80 грн., заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених, порушує питання про скасування вироку та ухвалення нового з призначенням покарання в межах санкції статті, за якою їх засуджено без застосування ст.75 КК України. В обґрунтування свої вимог потерпіла вказує на те, що злочин, за який засуджено обвинувачених відноситься до категорії тяжких, шкоду, заподіяну злочином, обвинуваченими їй не відшкодовано, що не може свідчити про їх щире каяття, а тому призначене судом покарання з застосуванням ст.75 КК України вважає необгрунтованим. Окрім цього, судом безпідставно відмовлено у задоволенні цивільного позову щодо стягнення з обвинувачених на її користь також і моральної шкоди.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника потерпілої, який підтримав апеляційну скаргу потерпілої, промову прокурора, яка вважала вирок суду законним і обгрунтованим, пояснення захисників обвинувачених, які також вважали вирок суду обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до вимог ст. 348 КПК України , після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого йому обвинувачення. Якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, він має право отримати безкоштовну допомогу перекладача. Нероз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки перешкоджає суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Тільки після роз`яснення суті обвинувачення і впевненості в тому, що обвинувачений зрозумів про що йде мова, головуючий може з`ясувати у нього ставлення до висунутого обвинувачення - чи визнає він свою вину повністю, частково або повністю її заперечує.
З журналу судового засідання та звукозапису судового засідання вбачається, що судом першої інстанції не було детально поінформовано обвинувачених зрозумілою для них мовою про формулювання висунутого їм обвинувачення.
Згідно журналу судового засідання роз`яснення головуючим обвинуваченим суті обвинувачення тривало 1 хвилину.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд першої інстанції здійснив обмеження дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи які ніким не оспорюються.
Однак, у порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не з`ясовував думки обвинувачених, щодо порядку дослідження доказів, а згідно звукозапису перебігу судового засідання, таку думку замість обвинувачених висловила захисник. Більш того, головуючий не з`ясував, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також не зазначив зміст обставин справи, які ніким не оспорюються.
Визнання обвинуваченим своєї вини ще не є безумовною підставою для прийняття рішення про скорочений судовий розгляд, оскільки визнання ним своєї вини у вчиненому злочині може бути покладено в основу обвинувачення тільки за умови підтвердження цього визнання сукупністю доказів, які є наявними у провадженні, а вина доведена в законному порядку.
Більш того, як убачається з звукозапису судового засідання обвинувачені вину у вчиненні епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 , що мав місце в ніч з 21 на 22 травня 2014 року, визнали частково.
Таким чином колегія суддів прийшла до висновку про порушення судом вимог ст. 348, 349 КПК України , що призвило до порушення права обвинуваченого на захист.
Окрім цього, як вбачається з матеріалів провадження, під час його розгляду в суді першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 одночасно здійснювала захист інтересів обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ..
Разом з тим, згідно звукозапису перебігу судового засідання у вказаному кримінальному провадженні вбачається, що один з обвинувачених визнає вину у вчиненні злочину в співучасті з іншим, а останній свою причетність визнає частково, тому наявність у обох обвинувачених одного захисника зумовила в даному випадку виникнення конфлікту їхніх інтересів, а отже, неможливості найбільш ефективної реалізації права на захист.
Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального за¬кону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення . При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляцій¬ної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає , що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та за¬конних інтересів як обвинуваченого так і потерпілого, які перешкодили суду повно і всебічно розглянути провадження і вплинуло на постановления законного й обґрунтованого вироку, а тому вирок підлягає до скасування.
Оскільки в апеляційній скарзі потерпілої порушуються питання про скасування вироку лише в частині звільнення обвинувачених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невірного розв`язання цивільного позову потерпілої, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, що зумовлює скасування вироку в цілому і з метою захисту прав та дотримання інтересів сторін кримінального провадження, направлення цього провадження до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду .
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи , ретельно перевірити доводи апелянта , дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України - скасувати. Призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: