справа № 1-531/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурорів - Костенко Р.А., Галась О.М.

адвоката - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, 21 лютого 1978 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

Казахстан, росіянина громадянина ОСОБА_4 , із повною

середньою освітою , офіційно не одруженого , офіційно не

працюючого , проживаючого без реєстрації в м. Бровари вул.

Красовського АДРЕСА_1,

зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2

Путивльського району Сумської області, раніше судимого:

- 28.08.2006 року Путивльським районним судом Сумської

області за ст. 185 ч.1 КК України /в редакції 2001 року / до

2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України,

звільненого від відбування покарання з випробуванням , з

іспитовим терміном на два роки.

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (редакція 2001 року).,

ОСОБА_5, 20 листопада 1977 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3

Київської області, українця громадянина України , із повн.

середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

Броварського району Київської області, відповідно до ст. 89

КК України , є таким, що не має судимості.

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (редакція 2001року).,

В С Т А Н О В И В:

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 незаконно, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, крім того ОСОБА_3 вчинив таке повторно, за таких обставин.

Так, 10 червня 2011 року в другій половині дня, підсудний ОСОБА_3, знаходився по місцю своєї роботи на території ТОВ «Тропік», яке розташоване в с. Требухів по вул. Броварська-Окружна № 5 Броварського району Київської області, де у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме чотирьох акумуляторних батарей «Djno» 16/350 А. Реалізуючи свій злочинний намір, підсудний за допомогою плоскогубців, які використав, перерізав зєднувальні дроти акумуляторів навантажувача, приготувавши їх таким чином для викрадення. В подальшому 26 червня 2011 року біля 22 години, підсудний ОСОБА_3 з метою реалізацій свого злочинного наміру на вчинення крадіжки, зателефонував своєму знайомому підсудному ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у того є у власності автомобіль, попросив останнього допомогти перевезти викрадене ним майно, а отримавши згоду, вступив з підсудним ОСОБА_5 у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, та попрохав підїхати на автомобілі до задніх воріт ТОВ «Тропік» 27 червня 2011 року біля 24 години та чекати на його дзвінок по телефону. В подальшому, підсудний ОСОБА_3 перелізши через паркан, проник таємно на територію ТОВ «Тропік», яке розташоване в с. Требухів по вул. Броварська-Окружна № 5 Броварського району Київської області, де з ножничного підйомника «Grove SM 4688 E», який перебував на вказаній території, зняв чотири акумуляторні батареї та переніс їх до паркану території. Після чого, підсудний ОСОБА_3 зателефонував підсудному ОСОБА_5 який вже чекав вказаного дзвінка і перебував поблизу обумовленого місця та погодили свої дії, при вчиненні вказаного злочину направлені на вчинення таємного викрадення акумуляторних батарей. Після чого, підсудний ОСОБА_5 переліз через паркан, проник на територію ТОВ «Тропік» та діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_3, який вчинив це повторно, таємно викрали комплект з чотирьох акумуляторних батарей «Djno» 16/350 А вартістю 15 540 гривні з комплектом зєднувальних кабелів вартістю 3 974 гривні 40 копійки, які на праві власності належали потерпілому ОСОБА_2 перекинувши їх через паркан за межі території підприємства ТОВ «Тропік», маючи можливість розпорядитись викраденим. Своїми незаконними, злочинними діями підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 19 514 гривні 40 копійки.

Органом досудового слідства, підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_5 предявлено обвинувачення, в вчинені злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в інкримінованому злочині за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив та показав, що дійсно він, 10.06. 2011 року в другій половині дня, знаходився по місцю своєї роботи на території ТОВ «Тропік», де працював зав базою, яке розташоване в с. Требухів по вул. Броварська-Окружна № 5 Броварського району Київської області. Тоді у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чотирьох акумуляторних батарей «Djno» 16/350 А. Для цього, він за допомогою плоскогубців, перерізав зєднувальні дроти навантажувача, приготувавши таким чином акумулятори для викрадення. В подальшому 26.06. 2011 року біля 22 години, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_5 знаючи, що у того є у власності автомобіль «Вольксваген Транспортер» та попросив допомогти перевезти викрадене ним майно, а коли ОСОБА_5 погодився то попрохав того підїхати на автомобілі до задніх воріт ТОВ «Тропік» 27 червня 2011 року біля 24 години та чекати на його. В подальшому, він перелізши через паркан, проник на територію ТОВ «Тропік», де з ножничного підйомника, зняв раніше підготовлені чотири акумуляторні батареї та переніс їх до паркану території. Після чого, він зателефонував ОСОБА_5 який чекав вказаного дзвінка і перебував поблизу обумовленого місця та перекинув через огорожу чотири акумуляторні батареї з комплектом зєднувальних кабелів, після їх затримала охорона. Не може пояснити чому вчинив вказану крадіжку, коли працював то зарплата була мала. Просить при призначенні покарання врахувати, що він повністю визнав вину, щиро кається в скоєному та не наказувати його суворо, не позбавляти його волі, надати шанс на виправлення.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив, що дійсно 26.06. 2011 року біля 22 години, до нього зателефонував знайомий ОСОБА_3 та попросив допомогти перевезти викрадене ним майно, а коли він погодився то попрохав, що треба підїхати на автомобілі до задніх воріт ТОВ «Тропік» 27.06. 2011 року біля 24 години та чекати на його. В подальшому, він на автомобілі НОМЕР_1 підїхав до територію ТОВ «Тропік», де на полі, став чекати на дзвінок. Після чого, йому зателефонував ОСОБА_3 і він підійшов до обумовленого місця та побачив біля огорожі чотири акумуляторні батареї, ОСОБА_3 сказав трохи зачекати, а після їх затримала охорона. Не може пояснити чому вчинив вказаний злочин, росить при призначенні покарання врахувати, що він повністю визнав вину, щиро кається в скоєному та не наказувати його суворо, не позбавляти його волі, надати шанс на виправлення, більше не допустить подібного.

Підсудні, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів їх допитом, оскільки вони вину визнають і не заперечують факт скоєння ними таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у сховище, а підсудний ОСОБА_3 вчинив це повторно, їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку , тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за виключенням дослідження документів, що характеризують їх особи і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані матеріали, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище, а підсудним ОСОБА_3 таке вчинено повторно та спричинення потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 19 514 гривни 40 копійки, доведена повністю, тому вони повинні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує : - за ст.185 ч.3 КК України /ред.2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує: - за ст.185 ч.3 КК України /ред.2001 р./, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про їх особи та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_3 суд враховує такі як, визнання вини та щире каяття в скоєному.

Обставина, що обтяжує покарання стосовно підсудного ОСОБА_3 в обвинувальному висновку затвердженого прокурором не вказано.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_5 суд враховує : визнання вини та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_5 в обвинувальному висновку затвердженого прокурором не вказано.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, визнав свою вину та розкаявся в скоєному, однак підсудний вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, так як був звільнений з випробуванням з встановленням іспитового строку та ухилився від відбування покарання, належних висновків не зробив, та знову вчинив корисливий злочин, проживав без реєстрації, підсудний як особа не втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно збільшує тяжкість вчиненого. Тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання його можливі лише при ізоляції від суспільства, тобто при призначенні йому реальної міри покарання та не вбачає підстав і можливостей для призначення іншої міри покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 71 ч.1 КК України, до призначуваного покарання, підсудному ОСОБА_3 необхідно приєднати, частково не відбуте покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 28.08.2006 року, відповідно до якого, він був засуджений за ст.185 ч.1 КК України /ред.2001 р./ до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності однак в законному порядку був звільнений від відбування покарання, має постійне місце проживання, його другорядну роль в вчиненому злочині, потерпілий в заяві до суду написав, що не наполягає на суворому покаранню підсудних, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді позбавлення волі, з звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обовязків передбачених вимогами ст.76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат немає.

Речові докази по справі: чотири акумуляторні батареї «Djno», що передані під збережну розписку потерпілому ОСОБА_2 (а.с.136-139), після набрання вироком законної чинності, залишити в користуванні потерпілого та дозволити розпоряджатися ними., - автомобіль НОМЕР_1, що переданий під збережну розписку підсудному ОСОБА_5 (а.с.125-127), після набрання вироком законної чинності, залишити в користуванні власника та дозволити розпоряджатися ними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3, визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (в ред. 2001 року), та призначити йому за цією статтею покарання в виді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки .

На підставі ч.1 ст.71 КК України до даного вироку, приєднати частково не відбуте покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 28.08.2006 року і визначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання - 3 (три) роки шість місяців позбавлення волі, в кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності, залишити без зміни - утримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДД ВП України в Чернігівській області.

Початок відбування строку покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 02 липня 2011 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 в строк відбування покарання 3 (три) дні, термін з 27.06.2011 року по 30.06.2011 року, перебування його в ІТТ Броварського МВ (по обслуговуванню м.Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області.

ОСОБА_5, визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (ред. 2001 року) та призначити йому за цією статтею покарання в виді, позбавлення волі на строк - 3 (три) роки .

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України (ред. 2001р.), з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, засудженому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу - заставу, залишити без зміни.

Речові докази по справі: - чотири акумуляторні батареї «Djno», залишити в користуванні потерпілого та дозволити розпоряджатися ними., - автомобіль НОМЕР_1, залишити в користуванні власника та дозволити розпоряджатися ним.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М.П.Шевчук