Справа № 196/1298/14-к
№ провадження 1-кп/196/3/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001385 від 21.11.2013 року та за №0000319 від 22.05.2014 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2011 року за ст. ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи засудженим 28.04.2011 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку 3 роки, для себе належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, у період випробування повторно вчинив нові умисні злочини.

Органами досудового розслідування в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001385 від 21.11.2013 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, за наступних обставин.

20.11.2013 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння громадянки ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки "Гренфілд", який стояв прислоненим до стіни будинку вищевказаного домоволодіння, і відразу ж по раптово виниклому наміру на вчинення крадіжки чужого майна, умисно таємно викрав вказаний велосипед марки "Гренфілд" оранжевого кольору, вартістю 1200 грн., належний громадянину ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Такими умисними діями ОСОБА_4 повторно скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) із завданням потерпілому ОСОБА_6 шкоди на суму 1200 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ст.185 ч. 2 КК України.

На початку грудня 2013 року, точної дати слідством не встановлено, близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння громадянки ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки "Вікторія", який стояв прислоненим до стіни будинку вищевказаного домоволодіння, і зразу ж по раптово виниклому наміру на вчинення крадіжки чужого майна, умисно повторно таємно викрав вказаний велосипед марки "Вікторія" синього кольору, вартістю 1500 грн., належний громадянці ОСОБА_5 , спричинивши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Такими умисними діями ОСОБА_4 повторно скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) із завданням потерпілій ОСОБА_5 шкоди на суму 1500 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ст.185 ч. 2 КК України.

На початку травня 2014 року, точної дати слідством не встановлено, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки велосипеда пішки прибув до домоволодіння громадянки ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , після чого зі сторони огороду через хвіртку зайшов в повністю огороджений парканом двір за вищевказаною адресою, де, втілюючи свій злочинний намір, відчинив вхідні двері сараю, які не були зачинені на замок, і проник до середини сараю, де умисно повторно таємно викрав велосипед марки "Вікторія" синього кольору, вартістю 1200 грн., належний громадянці ОСОБА_7 , спричинивши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Такими умисними діями ОСОБА_4 повторно скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням до приміщення сараю, із завданням потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1200 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ст.185 ч. 3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.185 ч.2 КК України, себе винним, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття, вибачення перед потерпілими за завдану шкоду та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди у повному обсязі.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має, оскільки викрадене майно повернуто у повному обсязі, прохала суворо його не карати.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються (при цьому цивільний позов не заявлявся), з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація злочинного діяння обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України є вірною.

Окрім визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, вчинення ним вказаного злочину доведена в ході судового розгляду та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: витягом з кримінального провадження (а.с.82-83); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.84); протоколом огляду місця події (а.с. 85-86); постановою про уточнення марки велосипеда (а.с. 87); висновком експерта про оцінку вартості нанесеного збитку (а.с.88-90); протоколом пред`явлення речей для впізнання та фототаблицею до нього (а.с. 91-93); витягом з кримінального провадження (а.с. 94); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 95); заявою потерпілої про дозвіл на огляд домоволодіння (а.с .96); протоколом огляду місця події та фототаблицею (а.с. 97-99); висновком експерта про оцінку вартості нанесеного збитку (а.с.100-102); заявою гр. ОСОБА_8 про дозвіл на огляд домоволодіння (а.с.103); протоколом огляду місця події та фототаблицею (а.с.104-106); протоколом пред`явлення речей для впізнання з фототаблицею (а.с.107-109); постановою про залучення до провадження речового доказу (а.с.110); постановою про перекваліфікацію ознак складу кримінального правопорушення по кримінальних провадженнях (а.с.111); копією паспорта ОСОБА_4 (а.с.112); довідкою про судимість (а.с.113); довідкою з КЗ "Царичанської ЦРЛ" ДОР (а.с.114); копією вироку за ст. 185 ч. 2, 263 ч.2 КК України (а.с.115-117); довідкою кримінально-виконавчої інспекції в Царичанському районі (а.с.118); заявою потерпілої про дозвіл на проведення слідчого експерименту (а.с. 119); протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями (а.с.120-124).

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані як вчинення повторно таємного викрадення чужого майна (крадіжки) із завданням потерпілим матеріальної шкоди, тобто вчинив злочин, передбачений ст.185 ч. 2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст.185 ч. 3 КК України визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.185 ч.3 КК України, визнає себе винним, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття, вибачення перед потерпілим за завдану шкоду та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди у повному обсязі.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не має, оскільки викрадене майно їй повернуто у повному обсязі.

Розглянувши справу в цій частині пред`явленого обвинувачення за правилами, передбаченими нормами ст. 349 КПК України, вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація злочинного діяння обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України є вірною.

Окрім визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, вчинення ним вказаного злочину доведена в ході судового розгляду та підтверджується доказами, а саме: витягом з кримінального провадження (а.с.126); протоколом про прийняття заяви про вчинене правопорушення (а.с.127); заявою потерпілої про дозвіл на огляд домоволодіння (а.с.128); протоколом огляду місця події з фототаблицею (а.с.129-131); висновком експерта про оцінку вартості нанесеного збитку (а.с.132-134); заявою про дозвіл на огляд домоволодіння (а.с.135); протоколом огляду місця події з фототаблицями (а.с.136-138); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (а.с.139-140); протоколом пред`явлення речей для впізнання з фототаблицями (а.с.141-144); заявою ОСОБА_7 про дозвіл на проведення слідчого експерименту (а.с.145); протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями (а.с. 146-148); постановою про перекваліфікацію ознак складу кримінального правопорушення (а.с. 149); копією паспорта гр. ОСОБА_4 (а.с.150); довідкою про судимість (а.с.151); характеристикою з місця проживання (а.с. 152); довідкою з КЗ "Царичанської ЦРЛ" ДОР (а.с.153).

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної із проникненням в приміщення сараю, із завданням потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1200 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ст.185 ч. 3 КК України.

При призначенні підсудному покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_4 вчинив нові злочини під час іспитового строку, визначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2011 року за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку 3 роки (а.с. 115-117), за місцем проживання характеризувався посередньо (а.с.152); на обліку у лікаря-нарколога та в лікаря-психіатра не перебуває (а.с.153).

З підстав, передбачених ст. 67 ч.4 КК України, суд не враховує повторність злочинів, як обставину, яка обтяжує покарання, за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 67 ч.1 п. 1 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, суд визнає вчинення злочину особою повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає каяття та активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочинів.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєних злочинів, виявлення обставин, що пом`якшують покарання, беручи до уваги з`ясоване в сукупності, суд прийшов до висновку, що за ст. 185 ч.2 КК України обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції вказаного закону у виді двох років позбавлення волі, а за ст. 185 ч.3 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції статті вказаного закону у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі.

Наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, дає можливість суду визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи покарання за сукупністю злочинів згідно ст. 70 ч.1 КК України суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі.

Враховуючи призначене судом покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2011 року за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2 КК України, згідно ст. 71 ч.1 КК України суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання шляхом часткового складення призначених покарань за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 3 роки і 2 місяці.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про долі речових доказів, а саме: велосипеда марки "Гренфілд", належного ОСОБА_6 , велосипеда марки "Вікторія", належного ОСОБА_5 , велосипед марки "Вікторія" належного ОСОБА_7 , прийшов до висновку про необхідність залишити їх у володільців.

Цивільні позови не заявлено.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз суд приходить до висновку, що їх відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

За сукупністю злочинів згідно ст. 70 ч.1 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді

3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Врахувавши призначене ОСОБА_4 покарання відповідно до вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2011 року за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2 КК України, згідно ст. 71 ч.1 КК України призначити йому остаточне покарання шляхом часткового складення призначених покарань за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки і 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Речові докази у справі: велосипед марки "Гренфілд", що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , велосипед марки "Вікторія", що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , велосипед марки "Вікторія", що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , - залишити володільцям.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду ОСОБА_10