Справа № 591/187/15-к
Провадження № 1-кп/591/69/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діброва Роменського району Сумської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 27 ч.4, 15ч.2, 369 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В травні 2014 року (точної дати встановити не вдалося) ОСОБА_5 звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , який на той час працював майстром виробничого навчання кафедри тракторів та сільськогосподарських машин Сумського національного аграрного університету, із проханням допомогти йому зі вступом до курсів підготовки водіїв категорії В при зазначеному вище університеті, і у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_5 , а саме: на заволодіння грошовими коштами останнього. З метою введення в оману потерпілого, ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5 відповів, що зможе допомогти йому у вирішенні вказаного питання у найкоротший термін, оскільки має зв`язки з посадовими особами СНАУ та Міжрайонного реєстраційно-екзаменаційного відділу м. Суми. Однак, для цього необхідно буде надати грошові кошти у сумі 3000 грн. в якості неправомірної вигоди, оскільки це є єдиною можливістю для нього у подальшому отримати водійське посвідчення. Таким чином, ОСОБА_4 підбурив ОСОБА_5 до дачі неправомірної вигоди посадовим особам Сумського національного аграрного університету та Міжрайонного реєстраційно-екзаменаційного відділу м. Суми. Сподіваючись, що кошти дійсно будуть передані, будучи введеним в оману та покладаючись на запевнення ОСОБА_4 щодо безперешкодного вступу до автошколи при СНАУ та швидкого отримання ним водійського посвідчення, ОСОБА_5 погодився надати гроші, усвідомлюючи при цьому, що вони будуть передані службовим особам в якості неправомірної вигоди. 06 травня 2014 року в денний час на території СНАУ, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 160, а саме: біля контрольно-пропускного пункту №1, ОСОБА_5 , будучи підбуреним ОСОБА_4 до давання неправомірної вигоди, добровільно передав останньому кошти у сумі 3000 грн. для позитивного вирішення останнім на його користь питання щодо вступу до автошколи при СНАУ. В подальшому отримані від потерпілого гроші ОСОБА_4 використав на власні потреби.

В травні 2014 року (точної дати встановити не вдалося) до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_6 із проханням включити до складу групи слухачів курсів підготовки водіїв категорії В при Сумському національному аграрному університеті рідного брата його дружини ОСОБА_7 , і у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_6 , з метою введення його в оману, діючи повторно, ОСОБА_4 на поставлене ОСОБА_6 питання, повідомив неправдиві відомості, а саме те, що у вирішенні даного питання він не бачить жодних проблем, що зможе включити ОСОБА_7 до вказаної навчальної групи та зможе сплатити особисто за нього обов`язковий грошовий платіж 3000 грн. до каси університету. В травні 2014 року в денний час (точної дати та часу встановити не вдалося) біля будівлі головного корпусу СНАУ, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 160, ОСОБА_6 , будучи переконаним у добросовісності дій ОСОБА_4 та введеним ним в оману, добровільно передав останньому належні йому гроші у сумі 3000 грн.

Отримавши зазначену суму грошових коштів від ОСОБА_6 , ОСОБА_4 не виконав їхньої домовленості щодо їх сплати до каси СНАУ в якості обов`язкового платежу, а розпорядився ними на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вказаних правопорушень та пояснив суду, що вчинив їх за обставин, викладених в обвинувальному акті. З потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 знайомий на протязі тривалого часу. В період, коли вони звернулися до нього за допомогою у вирішенні питання отримання водійських посвідчень, він працював В СНАУ майстром виробничого навчання та жодного відношення до курсів водіїв не мав. В на початку травня 2014 року до нього звернувся ОСОБА_5 з проханням допомогти записати його на курси водії, на що він ввів потерпілого в оману і пояснив йому, що треба заплатити за навчання та деяким посадовим особам передати кошти за вирішення цього питання в якості неправомірної вигоди, в загальній сумі 3000 грн., на що потерпілий погодився і передав йому вказану суму. Ці кошти він з самого початку не збирався нікому передавати, і витратив їх на власні потреби. Пояснив також, що в травні 2014 року до нього звернувся потерпілий ОСОБА_6 з проханням включити брата його дружини ОСОБА_7 в групу на курси водіїв, і він пообіцяв допомогти вирішити це питання. ОСОБА_6 передав йому кошти в сумі 3000 грн., які він пообіцяв потерпілому внести в касу як плату за навчання, але неправомірно заволодів цими коштами та залишив собі і витратив в подальшому на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що повністю погоджується з поясненнями обвинуваченого. Підтвердив, що дійсно звернувся до нього за допомогою у вирішенні питання отримання водійського посвідчення і на вимогу ОСОБА_4 передав йому в якості неправомірної вигоди посадовим особам гроші в сумі 3000 грн., оскільки останній пояснив, що це обов`язкова умова для отримання водійського посвідчення. Кому конкретно обвинувачений буде передавати кошти, він його не повідомляв, але запевнив, що зможе допомогти у вирішенні цього питання, тобто ввів в оману, і свою обіцянку не виконав.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що в травні 2014 року звернувся до обвинуваченого за допомогою у вирішенні питання отримання водійського посвідчення братом його дружини ОСОБА_7 , і на вимогу ОСОБА_4 передав йому гроші в сумі 3000 грн., які останній пообіцяв внести в касу як оплату за навчання, але насправді ввів його в оману, і коштів в касу не вніс.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати наступним чином.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 3000 грн., шляхом обману, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України шахрайство.

Своїми умисними діями, які виразилися у підбуренні ОСОБА_5 до закінченого замаху на давання неправомірної вигоди службовим особам Сумського національного аграрного університету та Міжрайонного реєстраційно-екзаменаційного відділу м. Суми ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 27, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 369 КК України підбурення до закінченого замаху на давання неправомірної вигоди за вчинення службовими особами в інтересах того, хто надає таку винагороду дії, з використанням службового становища.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 3000 грн., шляхом обману, вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене повторно.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпечності, а саме те, що ОСОБА_4 , є раніше не судимим, вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем попередньої роботи, не перебуває на обліку в Сумському обласному наркологічному диспансері та в Сумському обласному психоневрологічному диспансері, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання обвинуваченим своєї вини, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому в ході досудового слідства. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Враховуючи наведене, а також думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, необхідним і достатнім, на думку суду, є призначення покарання за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Враховуючи всі наведені вище обставини та особу обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень.

На підставі ст.100 КПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про речові докази грошові купюри, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 необхідно залишити у власності потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 126, 127, 349 ч. 3, 368 - 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 27 ч.4, 15ч.2, 369 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 190 ч. 1 КК України - у виді одного року обмеження волі;

- за ст. 190 ч. 2 КК України у виді одного року трьох місяців позбавлення волі;

- за ст. 27 ч.4, 15ч. 2, 369 ч. 2 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Речові докази: грошові купюри в кількості семи штук: 1 купюра номіналом 100 грн., 6 купюр номіналом 50 грн., які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку, залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Сум протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою у той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1