Справа №784/4692/13 30.10.2013 30.10.2013 30.10.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ап. провадження № 11-кп/784/325/13 Головуючий суду першої інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Агєєва Л.І.
Суддя - доповідач
Чебанова-Губарєва Н.В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті кримінального провадження

30 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В., розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2013 року про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 20 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

22.10.2013 р. під час проведення Заводським районним судом м. Миколаєва підготовчого засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, та ОСОБА_6, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, прокурор заявив клопотання про продовження тримання під вартою обвинувачених, посилаючись на те, що існують обставини, які свідчать про наявність ризиків можливості вказаних осіб в подальшому переховуватись від суду, і тому інші, більш мякі запобіжні заходи, не зможуть запобігти зазначеному ризику.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд продовжив ОСОБА_3 строк тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та обрати відносно нього більш мякий запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом проігноровані доводи захисту про не доведеність існування ризиків та не можливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, як арешт. Вказує, що він зявлявся за першим викликом до слідчого, має постійне місце проживання, в якому проживає з дружиною та двома неповнолітніми синами, не має наміру переховуватись від слідства та суду, раніше не судимий. На думку апелянта, прокурором безпідставно та необґрунтовано вказано на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами, зазначеними в ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру та інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Обвинуваченим ОСОБА_3 оскаржена ухвала про продовження тримання під вартою, яка постановлена під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, до ухвалення судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця увязнення.

До спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Апеляційне оскарження такої ухвали зазначеною статтею КПК України не передбачено. Норми КПК України не містять й інших випадків, які б передбачали можливість оскарження ухвали про обрання або продовження запобіжного заходу, постановленої під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже, з урахуванням наведеного, у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2013 року про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 20 грудня 2013 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 разом з його апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В.