Справа № 362/1922/14-к
Провадження № 1-кп/362/173/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2014 року Васильківский міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 від 17.03.2014 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, скоєного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та зареєстрованим в с. М.Бугаївка, Васильківського району Київської області,українцем, громадянином України, мешканцем АДРЕСА_1 , з неповною средньою освітою, не працюючим, раніше судимим 14.08.2008року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, 17.07.2009року постановою Васильківського міськрайонного суду скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, визначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2008 року, і направлено для відбування покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Василькова Київської області, українцем, громадянином України, зареєстрованим в АДРЕСА_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , з середньою освітою,не працюючим, раніше судимим 20.06.2004року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.289, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 18.04.2005року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.185, ч.2 ст. 357, ч.2 ст.289, ч.2 ст.286, ч.1 ст. 70, ч.1 ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі, 18.02.10року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, 71 КК України до двох років позбавлення волі, 21.01.2013року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 850 грн.,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. М. Бугаївка, Васильківського району Київської області, українцем, громадянином України, зареєстрованим в АДРЕСА_4 , мешканцем, АДРЕСА_5 , розлученим, з повною середньою освіта,не працюючим, раніше судимим 18.04.2005року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 357,ч.2 ст.289, 69, ч.1 ст.70 до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 05.07.2007року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 16.11.11року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст. 15, ч.3 ст. 185, 70, 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, 12.03.14 року Таращанським районним судом Київської області за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання до штрафу в розмірі 850 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.14року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , проходячи повз приміщення гаража,що належить ОСОБА_4 , розташованого біля будинку №10 на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , помітив, що у задній цегляній стіні даної будівлі мається отвір. ОСОБА_6 розібравши частину задньої цегляної стіни даної будівлі виявив, що в середині знаходяться речі, вироблені з металу, після чого залишив дане місце.

Того ж дня, близько 12 год.00 хв., ОСОБА_6 на стадіоні ЗОШ №9 м. Василькова Київської області, зустрів своїх знайомих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та запропонував їм вчинити крадіжку майна з вищевказаного гаражу, на що останні погодились.. Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою між собою , маючи намір на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір, прийшли до приміщення гаражу ОСОБА_4 , розташованого біля будинку АДРЕСА_6 на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 через вищевказаний отвір в стіні проник в середину будівлі гаража, звідки виконуючи попередню домовленість передав ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які знаходились біля даного отвору в стіні, 4 колеса в зборі з гумою вартістю 700 грн. за одну шину та легкосплавними дисками вартістю 800 грн. за один диск до автомобіля КІА Соул розміром 195х65х15 на загальну суму 6000 грн., 3 чавунні радіатори типу М-140 по 7 секцій кожний радіатор, вартістю 50 грн. за секцію., на загальну суму 1050 грн., які вони разом сховали в кущах неподалік вищезазначеного приміщення гаражу. Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пішли до ринку Западинський м. Василькова Київської області, де домовились з водієм автомобіля ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , про перевезення викрадених речей для подальшої їх реалізації. Про злочинні наміри останніх ОСОБА_9 нічого відомо не було. Сівши у вищевказаний автомобіль, вони приїхали до місця знаходження майна, де ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завантажили викрадені з приміщення гаража ОСОБА_4 речі в середину автомобіля ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_2 , та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 7 050 грн. Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю в зв`язку із чим суд розглядає справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши йому вимоги зазначеної статті і показав, що 14.03.2014 року, близько 10 години він проходив мимо військової частини,яка знаходиться на виїзді із міста Василькова, Київської області, де помітив, що в одному із гаражів, що там знаходиться , у задній стіні відсутність кількох цеглин. Після цього, він витягнув ще кілька цеглин і коли заглянув у середину, то помітив, що там знаходяться речі з металу. Він вирішив, що з гаража можна викрасти майно,щоб в майбутньому здати,як металобрухт та отримати кошти. Цього ж дня, близько 11 години він на стадіоні ЗОШ №9 м. Василькова зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ,яким розповів про виявлення ним металевих речей, які бачив в гаражі , і за його пропозицією вони вирішили здійснити крадіжку цих речей, щоб отримати за них гроші. Після цього вони пішли до гаражу. Він через отвір у стіні, проник у середину гаражу. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стояли поруч. Біля задньої стінки знаходилися 3 чавунні батареї, на скільки саме секцій, зараз вже пригадати не може,які він по черзі передав у отвір в стіні хлопцям. Також біля бокової стінки за коробками знаходилися 4 колеса з дисками і гумою до автомобіля, які він також забрав і передав хлопцям. Після цього він виліз із даного приміщення, а викрадені речі вони поклали в кущі, десь на відстані близько 7 м від гаража. Після цього вони пішли до Западинського ринку, м.Василькова,Київської області, де підійшли до автомобіля ВАЗ 2106, водія якого він не знає, якого попросили перевезти їхні власні речі. Водій погодився і вони разом поїхали з ним до місця, де здійснили крадіжку, після чого завантажили батареї в багажник, а колеса в середину машини. Він разом із ОСОБА_7 маршрутним автобусом, також приїхали до Западинського ринку м. Василькова Київської області. а ОСОБА_8 поїхав на автомобілі разом із майном. Біля Западинського ринку вони продали викрадене чоловіку на ім`я ОСОБА_10 . За все це вони отримали кошти в сумі 1 380 грн., після чого розрахувалися з водієм машини, а інші гроші поділили порівну, приблизно по 300 грн. кожному, які він витратив на власні потреби, купуючи продукти харчування. В скоєному він щиро розкаюєсться.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю в зв`язку із чим суд розглядає справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши йому вимоги зазначеної статті і показав,що 14.03.2014року, близько 11 години він разом із ОСОБА_7 знаходився н стадіоні ЗОШ № 9 м. Василькова,Київської області,де до них підійшов ОСОБА_6 ,який їм розповів, що у військовій частині,яка знаходиться на виїзді із м. Василькова є гараж,в якому він бачив металеві речі,які можна забрати. Вони погодились на викрадення майна з гаража, щоб заробити таким чином гроші. Після цього вони пішли до вищевказаного гаражу, де ОСОБА_6 заліз через отвір у його середину, а він з ОСОБА_7 стояв поруч. ОСОБА_6 передавав їм у отвір по черзі 3 чавунні батареї, на 7 секцій кожна, а потім ще 4 колеса з дисками і гумою до автомобіля, після чого виліз із даного приміщення. Викрадені речі вони поклали в кущі на відстані близько 7 м від зазначеного гаражу. Після цього,вони разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли до Западинського ринку м. Василькова Київської області, де підійшли до водія автомобіля ВАЗ 2106, та сказали , що їм необхідно перевезти з гаража, що розташований на в`їзді до м. Василькова, на що водій погодився. На даному автомобілі вони приїхали до місця неподалік, де заховали викрадене. Батареї вони поклали в багажник автомобіля, а колеса до салону. Він разом із водієм таксі поїхали до Западинського ринку. Туди ж приїхали маршрутним автобусом ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Біля ринку викрадене вони продали наглядно знайомому чоловіку за 1 380 грн.. Після отримання коштів вони розрахувалися з водієм таксі, заплативши останньому 100 грн., а інші гроші вони поділили порівну, десь по 400 грн., які він витратив на власні потреби, купуючи продукти харчування. В скоєному щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю в зв`язку із чим суд розглядає справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши йому вимоги зазначеної статті і показав,що 14.03.2014року, близько 11 години він разом із ОСОБА_8 знаходячись на стадіоні ЗОШ №9. Василькова,Київської області зустрівся із ОСОБА_11 . ОСОБА_6 розповів їм про гараж, який розміщений на території військової частини,яка знаходиться на виїзді із АДРЕСА_2 і зазначив, що із гаража можна здійснити крадіжку, оскільки в ньому є отвір в стіні. Він розповів, що спочатку помітив в стіні незначний отвір, потім витягнув звідти декілька цеглин, штовхнув рукою і стіна розсипалася. Вони погодились на викрадення майна з даного гаражу, щоб заробити таким чином гроші. Після цього вони пішли до вищевказаного гаражу, де ОСОБА_6 заліз через отвір у його середину, а він та ОСОБА_8 стояли поруч біля цього отвору. ОСОБА_12 передав їм через отвір по черзі 3 чавунні батареї, на 7 секцій, а потім ще 4 колеса з дисками і гумою до автомобіля, після чого виліз із даного приміщення. Викрадені речі вони поклали в кущі на відстані близько 7 м від зазначеного гаражу. Після цього,він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли до Западинського ринку м. Василькова Київської області, де підійшли до чоловіка, який сидів за кермом автомобіля ВАЗ 2106, якому сказали, що їм необхідно перевезти речі з гаражу, що розташований на в`їзді до м. Василькова, на що водій погодився. На даному автомобілі вони приїхали до місця неподалік від викрадених ними речей, завантажили їх, після чого ОСОБА_8 сів в середину автомобіля разом з водієм, а він разом зі ОСОБА_6 маршрутним автобусом приїхали до Западинського ринку м. Василькова,де запропонували чоловіку на ім`я ОСОБА_10 купити викрадене. Вони запевнили останнього, що ці речі їхні власні, після чого він погодився на їхню пропозицію та купив у них батареї та колеса, заплативши їм кошти в сумі 1380 грн. Розрахувавшись із з водієм автомобіля Ваз, заплативши йому 100 грн., вони поділили порівну,кошти, які залишилися, приблизно по 400 грн., які він витратив на власні потреби, купуючи продукти харчування. В скоєному щиро розкаюється.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення,повністю доведена,а кваліфікація їх дій за ч.3 ст. 185 КК України вірною.

Визнаючи обвинувачених винними, обираючи їм міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжкого злочину, також повною мірою вивчені особи обвинувачених: характеризуються посередньо, обставини,що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є рецидив злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 крім тяжкості вчиненого злочину, суд враховує роль кожного із обвинувачених при вчиненні злочину, посередню характеристику обвинувачених, їх щире каяття, суму завданої шкоди, та те, що обвинувачені відшкодували матеріальні збитки і потерпілий до обвинувачених претензій не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_8 .. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинне відповідати їх особі і вчиненому ними кримінальному правопорушенню, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за можливе застосувати до всіх обвинувачених вимоги ст.ст. 75-75 КК України звільнивши їх від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового терміну та покладення на них певних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 , винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75-76 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати ОСОБА_8 , винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75-76 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 2 (два) роки 6 (шість) місяців та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати ОСОБА_7 , винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75-76 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 2 (два)роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_6 , ОСОБА_8 а ОСОБА_7 відраховувати з дня постановлення вироку - 23.05.2014 року.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1