АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/203/15 Справа № 695/4939/14-к Категорія: ч.1 ст.186 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - суддіОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляціями обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та житель:

АДРЕСА_1 , одружений,

непрацюючий, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, раніше

не судимий, -

засуджений за:

- ч.1 ст. 186 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирішено долю речових доказів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, 22.10.2014 року о 10 год. 25 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , орендатором якого є фізична особа - підприємець ОСОБА_8 , маючи на меті умисел заволодіти чужим майном з подальшим його використанням в особистих цілях, усвідомлюючи, що його дії помічені продавцями магазину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відкрито для останніх з торгівельного прилавку викрав пляшку шампанського ємністю 0,7 л марки «Артемівське» вартістю 55 гривень та гриляжний торт вагою 0,5 кг марки «Рошен» вартістю 57 гривень 75 копійок, які продавець магазину ОСОБА_10 , виконавши його замовлення поклала на торгівельний прилавок, після чого з місця події зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 112 гривень 75 копійок.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу в якій він, просить вирок місцевого суду відносно нього змінити, призначивши йому покарання у вигляді штрафу, оскільки судом першої інстанції не було врахувано в повній мірі особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, часткове визнання вини, наявність на утриманні обвинуваченого 3-х неповнолітніх дітей та дружини, яка перебуває в декретній відпустці, а також характер його роботи, яка полягає у постійних відрядженнях. Зважаючи на обов`язок, покладений на нього судом щодо періодичної явки для реєстрації до кримінально-виконавчої служби, суттєво знизить його дохід, а то й призведе до втрати роботи взагалі, що вплине на матеріальний стан його сім`ї, тому просив призначити йому передбачене санкцією ч.1 статті 186 КК України покарання у вигляді штрафу.

Прокурор в поданій апеляції, не заперечуючи доведеність вини засудженого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає, що даний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_7 , оскільки при призначенні покарання не було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому просив вирок Золотоніського міськрайонного суду від 24 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю покарання призначеного судом, ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186 КК України - 2 роки позбавлення волі. В решті вирок суду просив залишити без зміни.

В запереченні потерпілої ОСОБА_8 на апеляційну скаргу обвинуваченого ставиться питання про залишення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення, а вироку суду першої інстанції без зміни, оскільки доводи наведені в апеляційній скарзі побудовані на власному, суб`єктивному переконанню обвинуваченого та не підтверджуються матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора з вказаних у ній мотивів, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляцію з наведених у ній мотивів та заперечував проти задоволення апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції підлягає до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна, а саме потерпілої ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину. Обставинами, які б пом`якшували покарання ОСОБА_7 суд визнав часткове визнання своєї вини обвинуваченим, перебування на утриманні 3 неповнолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у декретній відпустці та за відсутності обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як вважає колегія суддів, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував пом`якшуючі відповідальність обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме особу винного, котрий має постійне місце роботи та фактично забезпечує сім`ю коштами та засобами існування, так як його дружина знаходиться у декретній відпустці, раніше не судимий, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, сума завданої матеріальної шкоди є незначною, частково повернуто викрадене майно.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 та пом`якшити обвинуваченому міру покарання, призначену судом першої інстанції, змінивши вирок в частині призначення міри покарання з одного року позбавлення волі із звільненням ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік, на штраф в сумі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора про скасування вироку та постановлення нового із-за м`якості призначеного покарання обвинуваченому, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, оскільки апелянт не навів даних, які б давали підстави для посилення покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням тривалістю один рік змінити.

Покарання пом`якшити на штраф в сумі 850 грн.

В решті вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді :