ЄУН 331/841/15-к
Провадження № 1-кп/331/135/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«16» лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галич Івано-Франківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працевлаштований обробником недоліків металу на МК «Запоріжсталь», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України,
Постановою Кабінету Міністрів України № 487 від 20.05.2009 року затверджено Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування, проводяться акредитованим у визначеному законодавством порядку закладом, що зареєстрований в управліннях (відділах) Державтоінспекції за його місцезнаходженням.
Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, для вступу до закладу або до його філії особа подає: заяву на ім`я керівника такого закладу або філії із зазначенням місця проживання та категорії транспортного засобу, право на керування яким особа бажає отримати; копію паспорта громадянина України або документа, що посвідчує особу та підтверджує її громадянство чи спеціальний статус; медичну довідку встановленого зразка; три кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см.
Згідно з п. 16 вказаного Порядку, заняття з теоретичної підготовки проводяться відповідно до розкладу, а з практичного керування транспортним засобом - до графіків черговості.
Облік занять з теоретичної підготовки та практичного керування транспортним засобом ведеться в журналі обліку успішності підготовки та відвідування і в подорожніх листах і книжці обліку підготовки з керування.
Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, затверджено порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в центрі Державтоінспекції. Документом, що засвідчує проходження підготовки і перепідготовки водіїв транспортних засобів, є свідоцтво.
Так, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, маючи умисел на підбурювання осіб до надання неправомірної вигоди службовим особам УДАІ ГУМВС України в області за видачу сертифікату про закінчення водійських курсів та водійського посвідчення, розповсюдив серед відвідувачів філіалу автошколи «Антарес», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, 13, інформацію про те, що може посприяти в одержанні вищезазначених документів без проходження навчання та складання іспитів.
Так, 15.01.2015 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний намір на підбурювання ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди службовим особам УДАІ ГУМВС України в області, повідомив останній, що для складання іспитів та одержання нею посвідчення водія вона повинна передати йому копії своїх документів, 6 своїх фотокарток розмірами 3x4 см, а також грошові кошти в сумі 5000 гривень.
16.01.2015 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , знаходячись на площі Радянській по проспекту Леніна в м. Запоріжжі, після одержання від ОСОБА_6 , оговорених ними раніше, копій документів та фотокарток, став активними діями підбурювати останню шляхом умовляння до надання неправомірної вигоди службовим особам ДАІ, за вчинення ними дій з використанням службового становища в інтересах ОСОБА_6 , а саме повідомив, що зможе допомогти останній скласти іспити та отримати водійське посвідчення, але, при цьому, необхідно буде надати неправомірну вигоду у розмірі 5000 гривень службовим особам відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області.
19.01.2015 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на підбурювання ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди службовій особі, знаходячись навпроти будинку № 42 по вулиці Українській в м. Запоріжжі, запевнив останню в тому, що вона зможе отримати водійське посвідчення тільки шляхом надання неправомірної вигоди службовим особам УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області та умовляв останню до вчинення злочинних дій, а саме надання йому грошових коштів, після чого отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 5000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, що кваліфікуються як підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Під час досудового розслідування, 30 січня 2015 року між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.
Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи, вчинив злочин вперше і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 гривень) без спеціальної конфіскації і, останній погодився на його призначення.
Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
Прокурор наполягає на затвердженні угоди.
Захисник не заперечує проти затвердження угоди.
В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 8500 (восьми тисяч п`ятиста) гривень, без спеціальної конфіскації.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Зняти арешт з грошових коштів у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень (купюрами по 500 гривень 8 штук та купюрами по 200 гривень 5 штук), накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2015 року.
Речові докази:
- деталізований рахунок за період з 12.01.2015 року по 24.01.2015 року абонентського номеру НОМЕР_1 , який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 25-34);
- два DVD диски з відеофайлами, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 35-36, 44-45);
- копії аркушів паспорту на ім`я ОСОБА_6 та 6 фотокарток розміром 3х4 см, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 37-38);
- грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, передані на відповідальне зберігання до СФЗ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 4 від 13.02.2015 року - передати в дохід держави (а.п. 40);
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1