Справа №1-98/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року Збаразький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого
суду ГУДИМИ І.В.

при
секретарі ДЕМЧУК
О.М.

з участю
прокурора СВЕРГУНА
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця смт. Підволочиськ Тернопільської
області, без постійного місця
проживання, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
тимчасово не працюючого, раніше
судимого 30 серпня 2006 року Підволочиським районним судом Тернопільської
області за ч.3 ст. 185 КК України до 3
років 6 місяців позбавлення волі і на підставі
ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням
та встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. Постановою Підволочиського
районного суду від 6 червня 2007 року скасовано звільнення ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування
покарання згідно вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області
від 30 серпня 2006 року, за ч.2 ст. 185,
ч.3 ст. 185, ч.2
ст. 289 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
1 березня 2006 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи біля житлового будинку в
АДРЕСА_1, з корисливих мотивів, відкривши зі сторони місця водія незамкнену
передню дверку автомобіля ВАЗ-2101, який
належить ОСОБА_2, таємно викрав із
салону автомобіля автомагнітофон марки "Кенвуд" вартістю 615
грн., чим завдав потерпілому шкоди на
вказану суму.

ОСОБА_1, на протязі кількох днів на початку листопада
2006 року, тимчасово проживаючи в
житловому будинку ОСОБА_3 , що в с.
Кошляки Підволочиського району Тернопільської області, маючи вільний доступ до житлового
будинку, з корисливих мотивів, таємно викрав чотири мішки цукру вагою 50 кг
кожний, вартістю 140, 00 грн. за один мішок, а всього на загальну суму 560 грн., які належали ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому шкоди на вказану
суму.

ОСОБА_1,
на початку листопада 2006 року в вечірню пору доби, з корисливих мотивів та з метою вчинення
крадіжки, шляхом відкриття вікна проник
в житловий будинок ОСОБА_3 , що в с.
Кошляки Підволочиського району Тернопільської області, звідки таємно викрав шість мішків цукру вагою
50 кг кожний, вартістю 140, 00 грн. за один мішок, а всь©го на загальну суму 840 грн., які належали ОСОБА_3 , чим заподіяв потерпілому шкоди на вказану
суму.

09
грудня 2006 року ОСОБА_1 у вечірню пору доби,
перебуваючи в квартирі в АДРЕСА_2,
з корисливих мотивів, таємно1
викрав належні на праві власності ОСОБА_4 десять ковдр розмірами 1, 5м. х 2, 1м.
вартістю 50 грн. кожна та дві ковдри розмірами 1, 75м. х 2, 1м.
вартістю 55 гривень кожна, а
всього на загальну суму 610 грн, чим
заподіяв потерпілій шкоди на вказану суму.

ОСОБА_1,
тимчасово проживаючи в житловому будинку ОСОБА_5, що в

2

с.Заруддя Збаразького району Тернопільської
області, 2 липня 2007 року приблизно о 2 годині
00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за допомогою ключа, який
він заздалегідь взяв з полиці шафи, відкрив навісний замок вхідних
дверей гаражного приміщення та проник всередину приміщення, де незаконно
заволодів автомобілем марки ИЖ 2715 д.р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5,
вартість якого відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від
16.07.2007 року №5-366 становить 4221 грн. 80 коп.. На даному транспортному
засобі ОСОБА_1 виїхав з господарства ОСОБА_5, отримавши таким чином реальну
можливість використовувати його у своїх цілях.

Свою вину у
скоєних злочинах підсудний ОСОБА_1 визнав повністю і в судовому засіданні
пояснив, що дійсно він на початку березня 2006 року приблизно о 23 годині, проходячи по вул. Морозенка в селищі Підволочиськ
Тернопільської області біля будинку №7 побачив легковий автомобіль
ВАЗ-2101, що належав чоловікові на ім'я ОСОБА_2, який проживав в даному
будинку. Підійшовши до автомобіля, він відкрив передню дверку зі сторони
водія, яка не була закрита, проник в автомобіль і викрав з нього автомагнітофон
марки "Кенвуд", який через два-три
дні продав незнайомому йому чоловікові за 60 грн.. На початку листопада
2006 року він на протязі кількох днів проживав у свого знайомого ОСОБА_3 в
с.Кошляки Підволочиського району Тернопільської області. В один із днів на
початку листопада 2006 року він допомагав ОСОБА_3 привезти цукор з цукрового
заводу до нього додому. Коли він ночував в будинку ОСОБА_3, то вирішив у
зв'язку з вільним доступом викрасти частину цукру, яка перебувала в будинку.
Для цього, він спочатку викрав один мішок цукру із житлової кімнати будинку ОСОБА_3,
який продав ОСОБА_7, жителю с.Кошляки Підволочиського району, за 100-120
гривень. Через один-два дні, скориставшись відсутністю господаря, він таким же
чином викрав ще один мішок цукру з будинку ОСОБА_3, який теж продав ОСОБА_7 за
100-120 гривень. ОСОБА_7 він говорив, що цей цукор він заробив і він належить
йому. Після цього, ще через день, він викрав ще два мішки цукру з будинку
ОСОБА_3, які відразу продав, однак не пам'ятає кому саме, бо перебував в стані
алкогольного сп'яніння. Через декілька днів, коли він вже не проживав в будинку
ОСОБА_3, він поїхав в смт.Підволочиськ і пізно ввечері пішов в бар, де вживав
алкогольні напої. Вийшовши з бару він побачив таксі і запропонував таксисту
купити в нього цукор по дешевій ціні та сказав, що за цукром слід поїхати в
с.Кошляки. Таксист погодився і вони на автомобілі поїхали в с.Кошляки, де
під'їхали з тильної сторони до господарства ОСОБА_3. Таксист залишився в
автомобілі, а він підійшов до вхідних дверей господарства ОСОБА_3 і спробував
їх відкрити, однак вони були закриті. Тоді він підійшов до вікна і потягнув за
раму до себе, вікно відкрилося, оскільки не було закрите зсередини. Він через
вікно заліз в будинок і зайшов в кімнату, де зберігався цукор, там відкрив
вікно і через вікно на подвір'я викинув шість мішків цукру та по одному переніс
їх в таксі. Цукор він продав таксисту по 80 гривень за один мішок та разом з
ним поїхав в смт.Підволочиськ. Про те, що цукор крадений таксист нічого не
знав. Крім того на початку грудня 2006 року
він приїхав в смт.Підволочиськ і пішов на квартиру по АДРЕСА_2, в якій
він зареєстрований, і яку в цей час тимчасово орендувала ОСОБА_4, для того щоб
переночувати. Оскільки йому ніхто не відкрив дверей, то він через квартирку
вікна в кухні квартири, яка не закривалася із середини, заліз в квартиру і,
зайшовши в одну із кімнат, побачив на підлозі упаковані ковдри, які вирішив
викрасти. Для цього він відкрив балконні двері і через балкон викинув на двір
дванадцять ковдр. Після цього закрив балконні двері і через квартирку виліз на
вулицю. Вранці він заніс дані ковдри на Підволочиський ринок, де продав їх
невідомим йому жінкам по 30-40 гривень за ковдру, а отриманні гроші використав
на продукти, харчування та алкогольні напої. В другій половині червня 2007 року
він приїхав в с.Заруддя Збаразького району до свого знайомого ОСОБА_6, з яким
разом навчався в ПТУ - 8 смт.Підволочиськ,
однак ОСОБА_6 в той час перебував на заробітках за кордоном. Тоді він
попросив його батька ОСОБА_5 залишитися проживати в нього вдома декілька тижнів, У господарстві останнього він проживав,
допомагав по господарству. Перебуваючи в господареві ОСОБА_5, у нього
виник умисел таємно заволодіти його транспортним засобом, а саме автомобілем
марки ИЖ 2715. Для цього він 2 липня 2007 року приблизно 2 години перебуваючи в
житловому будинку ОСОБА_5 взяв з полиці шафи ключі від автомобіля і гаражного
приміщення. Відкривши ключем навісний замок, він відчинив двері і зайшов до

3

гаражного
приміщення. Після цього виїхав автомобілем з приміщення гаража. Надалі зачинив
гаражні двері, відчинив металеву защібку
воріт і поїхав в с. Діброва Збаразького району. Коли він повертався із с.
Діброва, то на полі закінчилось пальне в
автомобілі і він ліг спати в салоні. Вранці він прокинувся від телефонного
дзвінка мобільного телефона і вході розмови із незнайомим чоловіком розповів
йому, де зараз перебуває. Через деякий
час до нього приїхали працівники міліції та затримали його.

Покази
підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ним не
оспорюються.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_1
за ч.2 ст. 185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого
майна (крадіжки), вчиненої
повторно, за ч.3 ст. 185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого
майна (крадіжки), поєднаної з
проникненням у житло та за ч.2 ст. 289
КК України, як за ознаками незаконного
заволодіння транспортним засобом, що
вчинене повторно та поєднаному із проникненням у приміщення, кваліфіковано вірно.

Обираючи
міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного і приходить до
висновку, що йому слід призначити
покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому суд
враховує і пом'якшуючі його вину обставини,
як те, що він повністю визнав
вину у скоєному, щиро розкаюється у
вчиненому, сприяв розкриттю злочинів.

Поряд з
цим, беручи до уваги те, що підсудним ОСОБА_1 було скоєно 1.03.2006
року крадіжку автомагнітофона «Кенвуд» із автомобіля, який належав ОСОБА_2 ще до винесення вироку
Підволочиським районним судом Тернопільської області від 30.08.2006 року, яким ОСОБА_1 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі, суд вважає, що в даному випадку покарання підлягає
призначенню на підставі ч.4 ст. 70 КК
України за сукупністю вчинених злочинів.

Крім
цього суд вважає необхідним враховуючи те,
що інші вищезазначені злочини вчинені підсудним протягом невідбутого
покарання за вироком Підволочиського районного суду від 30.08.2006 року, тому до обраного покарання за новим вироком
слід частково приєднати у відповідності із
ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в користь науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при УМВСУ в Тернопільській області судові
витрати за проведену автотоварознавчу експертизу у розмірі 70 гривень.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

Визнати
винним ОСОБА_1 у скоєнні злочинів,
передбачених ч.2 ст. 185, ч.3
ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року
позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70
КК України за сукупністю вчинених злочинів,
передбачених ч.2 ст. 185 КК України
за даним вироком і ч.3 ст. 185 КК
України за вироком Підволочиського районного суду від 30.08.2006 року шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_1 у
вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Призначити
ОСОБА_1 покарання за вироком суду від 19.11.2007 року:

-за ч.2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення
волі; -за ч.3 ст. 185 КК України - 3
(три) роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 289 КК України - 5 (п"ять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного ( йому майна у власність держави.

1 На підставі 4.1 ст. 70 КК України міру покарання ОСОБА_1
визначити за, сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим - 5 (п"ять) років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна у власність держави.

Відповідно
до ст. 71 КК України до покарання, призначеного судом за сукупністю

4

злочинів за ч.1 ст. 70 КК України частково приєднати покарання, призначеного за сукупністю злочинів за ч.4 ст. 70 КК України, і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання - 5
(п'ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна у власність держави.

Строк відбування
покарання ОСОБА_1 рахувати
з дня затримання - з 2 липня
2007 року.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити
без змін - тримання під вартою.

Стягнути
з ОСОБА_1 70 гривень вартості проведеної автотоварознавчої експертизи, перерахувавши їх на розрахунковий рахунок
науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) при УМВСУ в
Тернопільській області, код ЕДРПОУ
24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській
області, МФО 838012,
розрахунковий рахунок №0215,
з відміткою щодо призначення платежу: "за проведену
експертизу".

Речовий
доказ по справі, а саме автомобіль марки
ИЖ 2715 д.н.з. НОМЕР_1, що знаходиться
на зберіганні у ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5.

Даний вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського

апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом 15 діб з моменту
його

проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту

вручення йому
копії вироку.