Справа № 11-244/07 p. Головуючий
в 1 інстанції Вілюк М.П.
Ст. 121 ч.1 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 24 квітня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Хлапук
Л.І.

суддів Силки
Г.І., Матвієнко Н.В.

з участю
прокурора Смолюка B.C.

засудженого
ОСОБА_1.

захисника
ОСОБА_3.

потерпілого
ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Луцьку справу за апеляціями пом.
прокурора Горохівського району, який брав участь в розгляді справи та
засудженого ОСОБА_1. на вирок Горохівського районного суду від 20 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженець і житель смт. Мар'янівка Горохівського району Волинської
області, українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений,
непрацюючий, інвалід дитинства 2 групи, не судимий, -

- засуджений
за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1.
звільнений від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом
однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на
нього обов'язки, передбачені ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти дані органи про зміну місця проживання і роботи та періодично з'являтися в ці органи для
реєстрації.

Стягнуто з
ОСОБА_1. в користь потерпілого ОСОБА_2.
814 грн.97 коп. матеріальних збитків та
1000 грн.
моральної шкоди.

За вироком суду
ОСОБА_1. визнаний винним в тому, що 24
лютого 2006 року
близько 10 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в смт. Мар'янівка Горохівського
району Волинської області на ґрунті неприязних стосунків умисно наніс удар
ногою ОСОБА_2в нижню ділянку живота, внаслідок чого заподіяв потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження у вигляді розриву дна сечового міхура.

2

В апеляції пом. прокурора Горохівського району, не оспорюючи
доведеності вини засудженого
ОСОБА_1. та кваліфікації дій, просить
скасувати вирок суду із-за м'якості призначеного засудженому покарання і
постановити свій вирок, призначивши йому більш суворе покарання.

В запереченні на
дану апеляцію засуджений ОСОБА_1. не погоджується з нею і вважає її
безпідставною.

Засуджений
ОСОБА_1. в поданій на вирок апеляції, не погоджуючись з ним,, вказує, що суд
безпідставно визнав його винним у вчиненні злочину. Вважає, що дізнання,
досудове і судове слідство проведено однобічно і не в повному обсязі.
Посилається на те, що він не наносив ударів потерпілому, а тілесні ушкодження
потерпілий міг отримати при його затриманні працівниками міліції 22.02.2006 p., або при падінні
в дворі на дрова, що не було перевірено на досудовому слідстві. Вважає, що
доказів його винуватості в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних
ушкоджень не має, а показанням потерпілого та свідків судом не дано належної
оцінки. Просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

В запереченні на
апеляцію засудженого помічник прокурора Горохівського району вказує, що підстав
для направлення справи на дослідування не має, тому що в судовому засіданні
була доведена вина засудженого у вчиненні злочину.

Потерпілий
ОСОБА_2. в своєму
запереченні просить вирок суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в
якому обсязі він оскаржений, доповів суть апеляцій, заслухавши засудженого
ОСОБА_1. та його захисника, які підтримали свою апеляцію і заперечували проти
апеляції прокуратури, потерпілого ОСОБА_2.
та прокурора, які підтримували апеляцію пом. прокурора і заперечували проти
апеляції засудженого, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової
палати приходить до висновку, що апеляції до задоволення не підлягають.

Висновки суду
про вчинення ОСОБА_1. злочину при зазначених у вироку обставинах ґрунтуються на
досліджених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з
матеріалів справи, протягом всього досудового та судового слідства потерпілий
ОСОБА_2. стверджував,
що саме ОСОБА_4. спричинив
йому тяжкі тілесні ушкодження і пояснив, що коли він і його дружина вийшли з
будинку свідка ОСОБА_5., за ними вийшов ОСОБА_1., який перед тим представлявся
працівником міліції. Він почав чіплятися до його дружини. Коли він хотів
захистити дружину, ОСОБА_1. ногою наніс йому удар в низ живота і від болю він
втратив свідомість. На другий день його відвезли в лікарню, де зробили
операцію. Свідок ОСОБА_6. підтвердила, що саме ОСОБА_1. в дворі свідка ОСОБА_5.
копнув її ногою і до нього підійшов її чоловік, щоб її захистити, а вона
втекла. Після цього зустріла свого чоловіка, який тримався за низ живота,
казав, що дуже болить. Показання свідка ОСОБА_6. об'єктивно підтверджуються
висновком судово - медичної експертизи № 46, згідно якого у свідка виявлені
синці в ділянці лівого стегна

3

і гомілки. Той
факт, що за потерпілим з дружиною з хати на подвір'я вийшов саме ОСОБА_1.,
підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_7., який, крім того, підтвердив, що
коли ОСОБА_1. прийшов в хату ОСОБА_5., то представився ОСОБА_2та його дружині
працівником міліції, показавши їм своє пенсійне посвідчення. Це підтвердила
також свідок ОСОБА_5. Сам засуджений ОСОБА_1. даного факту не заперечував.

З показань
свідка ОСОБА_8. вбачається, що коли вона 25.02.2006
р. прийшла додому, то батько був у важкому стані і сказав, що його побив
працівник міліції в хаті ОСОБА_5., і описав його зовнішність, яка співпадає з
зовнішністю засудженого. В цей же день батька завезли в лікарню, де йому
зробили операцію.

Згідно висновку
експертизи № 50 від 3.03.2006 р. потерпілому
ОСОБА_2були спричинені тілесні ушкодження у вигляді розриву сечового міхура,
які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя
в момент їх заподіяння. Свій висновок експерт ОСОБА_9. підтвердив в судовому -
засіданні і пояснив, що розрив сечового міхура найбільш вірогідно виник від
удару ногою. При падінні отримати такі тілесні ушкодження дуже мало вірогідно.

Надавши належну
оцінку всім зібраним доказам в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до
висновку, що ОСОБА_1. умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження,
нанісши йому удар ногою в область, і вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.
121 КК України.

Колегія суддів
вважає безпідставними посилання засудженого в апеляції на те, що потерпілому
могли бути спричиненні тілесні ушкодження працівниками міліції 22.02.2006 р.,
тому що даний факт заперечує потерпілий, а його первинні пояснення, що його
побив працівник міліції пов'язані з тим, що ОСОБА_1., якого він раніше не знав,
представився йому в будинку свідка ОСОБА_5. працівником міліції. Посилання в
апеляції на те, що потерпілий міг отримати ушкодження при падінні,
спростовуються показаннями самого потерпілого, показаннями перелічених вище
свідків та "самого засудженого, які не бачили, щоб потерпілий в будинку
або в дворі падав. Будь-яких клопотань про допит інших свідків, крім свідка
ОСОБА_10, про дослідження будь-яких інших доказів, про направлення справи на
додаткове розслідування засудженим та його захисником в судовому засіданні не
заявлялось.

На думку
колегії, досудове і судове слідство по справі проведено повно і об'єктивно,
тому підстав для скасування вироку і направлення справи на досудове слідство не
вбачає.

Що стосується
апеляції пом. прокурора Горохівського району, який брав участь в справі, то
колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з того, що при
призначенні покарання ОСОБА_1. суд врахував, що злочин ним вчинений вперше, він
є інвалідом дитинства 2 групи,
потерпілий просив не позбавляти його волі. При таких обставинах суд вірно
прийшов до висновку про можливість
виправлення

4

засудженого
ОСОБА_1. без відбування покарання і обґрунтовано звільнив його від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст. 75
КК України, поклавши на нього передбачені законом обов'язки.

Виходячи з
наведеного та керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію пом.
прокурора Горохівського району, який брав участь в справі, та апеляцію засудженого
ОСОБА_1. залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду від 20 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1- без
змін.