Справа № 154/1312/15 Провадження №11-кп/773/341/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000140 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець та житель АДРЕСА_1 , неодружений, з неповною середньою освітою, не працюючий, в силу ст.89 КК України не судимий,
засуджений за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишено попередній у виді домашнього арешту.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи та експертизи наркотичного засобу в сумі 1903,68 грн.

Вироком вирішено також долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 17 лютого 2015 року в м. Володимирі-Волинському, при невстановлених досудовим слідством обставинах, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі з метою подальшого збуту та знаходячись о 13 год. 19 хв. по вулиці Павлова, поряд приміщення кафе «Лора» та перехрестя із вулицею Ковельською в м. Володимирі-Волинську Волинської області, керуючись корисливим мотивом, під час оперативної закупівлі незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані легендовані), продавши останньому за ціною 120 грн. вказаний наркотичний засіб, масою 5,78 г., який згідно постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Він же, 28 лютого 2015 року в м. Володимирі-Волинському, при невстановлених досудовим слідством обставинах незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі з метою подальшого збуту та знаходячись о 13 год. 23 хв. на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, під час оперативної закупівлі, незаконно, повторно збув ОСОБА_9 (анкетні дані легендовані), продавши останньому за ціною 200 грн. вказаний наркотичний засіб, масою 5,84 г., який згідно постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. Посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який є суспільно небезпечний, оскільки поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів, негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей. Зазначає, що суд безпідставно відніс до обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що призвело до неправильного та необґрунтованого застосування вимог ст.69 КК України. Враховуючи наведене, просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі.
В запереченнях обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду щодо нього залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Посилається на те, що суд, призначаючи покарання із застосуванням ст.69 КК України повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі матеріали кримінального провадження, дав їм належну правову оцінку, врахував як пом`якшуючі покарання обставини, так і ті, що його обтяжують та постановив законний і обґрунтований вирок, тому підстав для його скасування немає.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав повністю, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч.2 ст.307 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, враховано і те, що останній вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, згідно ст.89 КК України не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, проживає з бабусею та сестрою, з 11.02.2010 року по 11.02.2015 року мав статус особи з числа дітей сиріт. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_7 декількох обставин, що пом`якшують його покарання, і які судом були підставно визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення основного покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією даної статті, який належним чином вмотивував.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, збут незначної кількості наркотичних засобів проводився під контролем правоохоронних органів, а тому тяжких наслідків від дій обвинуваченого для суспільства не наступило.

Врахувавши усі обставини у кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилаються прокурор в апеляційній скарзі, суд, реалізувавши принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Законних підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_7 з підстав наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4