В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2015 Справа №607/1964/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003374 від 29 грудня 2014 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2014 року близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який у стані алкогольного сп`яніння перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 розпочався конфлікт із співмешканцем ОСОБА_5 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 29 грудня 2014 року , близько 18 год. 00 хв. , ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із ОСОБА_5 умисно наніс йому один удар кухонним ножем в ділянку живота, чим заподіяв поранення передньої черевної стінки у правій підреберній ділянці, яке проникало у черевну порожнину, з ушкодженням правої частки печінки, супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею і масивною крововтратою, яке за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті діяння визнав в повному обсязі.
По суті провадження повідомив, що він дійсно 29 грудня 2014 року , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по місцю свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у вечірню пору доби, в ході конфлікту, умисно правою рукою наніс кухонним ножем удар в живіт потерпілому ОСОБА_5 .
Після цього надавав потерпілому першу медичну допомогу та викликав швидку.
У скоєному щиро розкаюється, просить пробачення у потерпілого.
Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що він є вітчимом обвинуваченого та вони спільно проживали у квартирі АДРЕСА_2 .

29 грудня 2014 року по місцю спільного проживання, у вечірню пору доби, він в коридорі мив підлогу тряпкою. Даний факт обурив ОСОБА_3 , після чого той спочатку вдарив його «битою», а потім пішов на кухню, де взяв ніж. Після цього ОСОБА_3 повернувся та наніс йому удар ножем в живіт. На його думку, в той час ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння . На момент конфлікту в квартирі окрім них нікого не було.

На даний час жодних претензій до ОСОБА_3 у нього немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства є неможливим, через що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 до яких суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає за доцільне визначити мінімальний строк покарання, передбачений санкцією статті обвинувачення.

В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати термін тримання його під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою слід залишити без змін.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 00 год. 00 хв. 15 квітня 2015 року - залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк тримання його під вартою, який обчислювати з моменту його затримання, тобто з 30 грудня 2014 року включно.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1