Справа № 1-46-2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року Замостянський районний суд
м. Вінниці

в складі:
головуючого - судді Чезганової А.М.,

при секретарі: Конецул О.А.,

за участю прокурора: Калитко
В.В.,

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниці, українця, громадянина
України, з незакінченою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,
проживаючого: АДРЕСА_1, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.
186 ч.2, 185 ч.2, 263 ч.1 КК
України ,-

В С Т А Н О В И В:

3 грудня 2003 року, приблизно о 19.00 год., ОСОБА_1, знаходячись в стані
алкогольного сп»яніння, вступив в попередню змову із ОСОБА_3 засудженим за
даний злочин вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 5.04.2006
року, ОСОБА_4, засудженим за даний злочин вироком Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 13.04.2004 року, та невстановленою слідством особою
на ім»я ОСОБА_5, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою
відкритого викрадення чужого майна, на перехресті вулиць Коцюбинського-Папаніна
в м. Вінниці, зупинили ОСОБА_6, в якого потребували дати їм закурити. Коли
ОСОБА_6 їм відповів, що в нього цигарок не має, то ОСОБА_3, із застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, рукою
вдарив ОСОБА_6 в область плеча, від чого останній упав. Коли ОСОБА_6 лежав на
асфальті, то ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нанесли йому декілька ударів ногами по різним
частинам тіла, спричинивши потерпілому фізичну біль, а ОСОБА_3 та невстановлена
слідством особа на ім»я ОСОБА_5 відкрито відібрали у потерпілого ОСОБА_6
шкіряну куртку чорного кольору, вартістю 150 гривень, в якій знаходились гроші
в сумі 12 гривень, рецепт на ліки та таблетки, вартістю 7 гривень, хутрову
норкову шапку, вартістю 20 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної
шкоди на загальну суму 189 гривень.

Крім того, в січні місяці 2005 року, ОСОБА_1, знаходячись в смт. Десна
Вінницького району, знайшов поліетиленовий згорток, в якому знаходилися патрони
різної довжини та розміру у кількості 16 одиниць, які він, з метою обміну на
лікеро-горілчані вироби, умисно та незаконно
переніс до свого сараю, де сховав їх за жерсть.

18 січня 2005 року, забравши патрони
та переклавши їх до гаманця із шкірозамінника коричневого кольору ОСОБА_1, умисно та незаконно перевіз їх в м.
Вінницю з метою обміну на лікеро-горілчану продукцію. Того ж дня, приблизно о
22.00 год., біля будинку №2 по вул. Кірова в м. Вінниці ОСОБА_1 був затриманий
працівниками міліції, у якого під час проведення особистого огляду, в
присутності понятих, було виявлено та вилучено 16 вищезазначених патронів.

Згідно висновку експерта №67 від 4.03.2005 року вилучені у
ОСОБА_1 патрони являються бойовими нарізними припасами до нарізної вогнепальної
зброї: одинадцять патронів-малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого
запалення, калібру 5,6 мм призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної
спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ-8»,
«ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ-17», «ТОЗ-18» та інших калібру 5,6 мм; п»ять
патронів - військовими патронами калібру 7,62х39 мм, зразку 1943 року,
призначеними для стрільби з автоматів (АК, АКМ,КАМС) кулеметів (РПКС),
самозарядних карабінів (СКС) та іншої зброї під даний патрон.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 лютого 2005 року ОСОБА_1, перебуваючи
в квартирі, яка належить ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2, маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись
відсутністю власника квартири, таємно викрав його особисте майно: хрест на
ланцюжку із жовтого металу, спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 850
гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю себе визнав винним по пред”явленому
йому обвинуваченню за обставин, які встановлені судом та наведені вище, у вчиненому щиро кається, просив його
суворо не карати.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 добровільно визнав себе повністю винним в
інкримінованих йому злочинах, погоджується із зібраними по справі доказами,
звернувся до суду з клопотанням про
розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора,
відповідно до ст. 299 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних обставин та суми цивільного позову, які ніким не
оспорюються.

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1, по епізоду вчинення
відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6, слід кваліфікувати за ст.
186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством,
яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, вчинений за попередньою
змовою групою осіб; по епізоду незаконного придбання патронів, дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. 263 ч.1 КК України, як придбання, носіння, зберігання та
збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу; по епізоду вчинення
крадіжки майна у ОСОБА_7, дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185
ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні виду та міри покарання,
суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особу підсудного, наявність обставин, що пом”якшують
та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно
характеризується за місцем проживання.

Обставинами,
що пом”якшують покарання
підсудного, є його щире каяття, що він має матір-пенсіонерку, яка є інвалідом, сам
страждає на ряд захворювань.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудного, є вчинення одного із злочинів в стані алкогольного сп»яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин
справи, даних про особу підсудного, суд вважає, що підсудного ОСОБА_1 слід звільнити від відбування
призначеного покарання у вигляді позбавлення
волі з
випробуванням.

Цивільний позов ОСОБА_7 в розмірі 850 гривень слід задовольнити повністю,
оскільки він є законним, обґрунтованим та визнаний самим підсудним.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 263 ч.1 КК України
та призначити покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ст. 185 ч.2 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення
волі;

- за ст. 263 ч.1 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70
КК України призначити ОСОБА_1 остаточну міру
покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75
КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку 2 (два) роки
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов”язки.

Відповідно до ст. 76
КК України зобов”язати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти
зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з”являтися для
реєстрації в органи КВС.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1
змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під
варти із залу
суду.

В строк відбуття покарання зарахувати час знаходження під вартою з 22 грудня 2003 року по 9 вересня
2004 року та з 22 лютого 2008 року по 22 квітня 2008 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 850 гривень матеріальної шкоди.

На вирок суду може
бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

Суддя: