Справа № 11-864/07 р. Головуючий
суду 1 інстанції
122 КК України Чебанова-Губарєва
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в
складі:

Головуючого: Царюка
В.В.

суддів: Войтовського
С. А., Гулого В.П.

за участю:

прокурора Омеляна
В.М.

захисника ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

25
грудня 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за
апеляцією прокурора Центрального району м.
Миколаєва, який затвердив
обвинувальний висновок та захисника ОСОБА_1 в інтересах підсудного ОСОБА_2 на
постанову Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25 жовтня 2007 року,
якою у відношенні

ОСОБА_2, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України,

повернута
прокурору Центрального району м.
Миколаєва для проведення додаткового розслідування.

ОСОБА_2
обвинувачуються в тому, що він 21 січня
2007 року, в період часу з 17 по 18
години, знаходячись в автомобілі
"ГРЕЙД ВОЛ", державний номер НОМЕР_1рухаючись
по території Центрального району м.
Миколаєва, з метою спричинення
тілесних ушкоджень ОСОБА_3, умисно наніс
останньому не менше семи ударів кулаком і долонями рук в область обличчя та
голови, спричинивши середньої тяжкості
тілесне ушкодження.

В ході судового слідства
представник потерпілого ОСОБА_3, адвокат
ОСОБА_4, заявив клопотання про
направлення справи на додаткове розслідування,
обґрунтовуючи неповнотою та неправильністю досудового слідства в силу
поверхневого дослідження обставин справи,
які мають істотне значення для правильного вирішення справи та наявності
підстав для кваліфікації дій підсудного ОСОБА_2 за статтею КК України, якою передбачена відповідальність за більш
тяжкий злочин і притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб.

Задовольняючи
вказане клопотання, суд в постанові
послався на неправильність та неповноту досудового слідства. Вказав, що в ході його провадження не виявлено
місце, де ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6зустрілися з
потерпілим, де, при яких обставинах, ким і які саме були нанесенні тілесні
ушкодження останньою, не проведено
відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2, ОСОБА_5
ОСОБА_6та ОСОБА_3, не встановлено
осіб, які працювали в барі торгового
центру "Сити-Центр" 27 січня 2007 року, не здійснено впізнання цих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_5
та ОСОБА_6. Також в постанові суд
зазначив, що слідчий в порушення вимог ст.
227 КПК України не виконав вказівку прокурора від 7 лютого 2007 року про
допит в якості свідків працівників бару торгового центру
"Сити-Ценр", щодо перебування
потерпілого, підсудного ОСОБА_2, ОСОБА_5
та ОСОБА_6в барі і їх поведінки.

В
апеляції прокурор, який затвердив обвинувальний
висновок, просить постанову суду
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд. Вважає, що

Постанова
винесена необгрунтовано, оскільки, формулювання обвинувачення є вірним, виконання окремого доручення прокурора від 7
лютого 2007 року, щодо допиту
працівників бару торгового центру "Сити-Центр", відносно перебування там потерпілого, підсудного ОСОБА_2, ОСОБА_6та їх поведінки, є недоцільно.

В
апеляції захисник ОСОБА_1 в інтересах підсудного ОСОБА_2, просить скасувати постанову, закривши провадження в справі на підставі
акту амністії. Вважає, що

Постанова
є незаконною, так як при наявності
підстав провадження в справі не було закрито.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення підсудного та
його захисника на підтримку апеляції останнього, думку прокурора, який просив скасувати постанову суду, а справу направити на новий судовий розгляд, вивчивши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що апеляції не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст. 281 КПК України, у разі неповноти або неправильності
досудового слідства, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні, справа може бути повернута на додаткове
розслідування.

Виходячи
з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року
№ 2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справна
додаткове розслідування" (абзац 2 та 3 пункту 8), досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч
вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхнево чи
однобічно досліджені обставини, які
мають істотне значення для правильного вирішення справи. Неправильним досудове
слідство визнається в разі, коли
органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті
процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не
застосовані норми кримінально-процесуального і кримінального закону і без
усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Як видно
з показань потерпілого ОСОБА_3, 27 січня 2007 року йому запропонувала зустрітися
ОСОБА_5 на зупинці Радянська в м. Миколаєві. Близько 17 години 30 хвилин на
вказаній зупинці під'їхав автомобіль "Джип" з якого вийшли два
хлопці, як пізніше дізнався ОСОБА_2 і
ОСОБА_6, один із них наніс йому удар по
потилиці, після чого вони в двох силою
затягували його на заднє сидіння. Він не підкорявся і ОСОБА_2 наніс йому удар в
щелепу з правової сторони. В автомобілі ОСОБА_2 сів кермо, а він та ОСОБА_6 були на задньому сидінні.
ОСОБА_6 з кишені його штанів витягнув мобільний телефон, показав ОСОБА_2 та викинув у вікно. З кишені
його куртки ОСОБА_6 достав гаманець,
звідки взяв 190 грн., які поклав
в чохол переднього сидіння. Побачивши у нього банківську картку ОСОБА_2 вимагав
у нього гроші. Біля банкомату
на вул. Фрунзе ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 витягнули його з автомобіля,
нанесли 4 - 5 удари по голові,
підвели до банкомату, однак картка не була прийнята банкоматом. Після чого вони знову силою посадили його в автомобіль.
Швидкість автомобіля була невеликою,
тому на повороті він відкрив двері та намагався вистрибнути, однак ОСОБА_2 зупинив автомобіль, ОСОБА_6 наніс йому удар в праву частину
обличчя в область ока після чого ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 його знову заштовхнули в
автомобіль. Біля якогось магазину,
житлового масиву Намив, ОСОБА_2
та ОСОБА_6 вивели його з машини та нанесли більше п'яти ударів по голові, після чого знову посадили в автомобіль, де він втратив свідомість, а прийшов до тями біля власного будинку.
Витягнувши його з автомобіля ОСОБА_2 повідомив,
що вони заберуть все що є у нього в квартирі. Біля під'їзду вони взяли
його під руки, ОСОБА_6 витягнув з кишені
вентилятор від комп'ютера повідомивши,
що вони заберуть комп'ютер,
ОСОБА_2 повідомив, що заберуть і DVD. Потім

ОСОБА_6 ударив його в ніс. Всі разом
піднялися на сьомий поверх, де ОСОБА_2 ударив його ногою в живіт. Після того як із
квартири вийшов його дядько, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 залишили його та пішли.

Допитаний
в ході досудового слідства як підозрюваний ОСОБА_2 (а.с. 48 - 49),
підтвердив факт застосування 27 січня 2007 року ним та знайомим на ім'я
ОСОБА_7 фізичної сили щоб заштовхнути потерпілого в автомобіль, факт нанесення ним та ОСОБА_7 ударів по
обличчю потерпілого, факт передачі
останнім 150 грн.

Враховуючи
наведене, є вірним висновок суду першої
інстанції щодо порушення органами досудового слідства вимог ст.
ст. 22, 64 КПК України, а саме поверхневого та однобічного
дослідження обставин справи стосовно спричинення ОСОБА_2, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 його мотив, заволодіння грошовими коштами та майном
останнього.

Всебічне
повне і об'єктивне дослідження органами досудового слідства вказаних обставин
дасть можливість вірно кваліфікувати дії осіб причетних до події, що мала місце 27 січня 2007 року.

Неповнота
досудового слідства не може бути усунена в судовому засіданні.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що
підстав для скасування постанови не має.

Доводи
прокурора щодо недоцільності виконання органом досудового слідства вказівки
прокурора від 07 лютого 2007 року, є
необгрунтованими, оскільки, її повне виконання, а саме всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин справи, дасть можливість органу досудового слідства
вірно оцінити докази та правильно кваліфікувати дії винних.

Посилання
захисника ОСОБА_1 в інтересах
підсудного ОСОБА_2 щодо закриття провадження в справі в силу акту
амністії, є передчасним, оскільки потерпілим і його представником
ставиться питання про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_2 за статтею КК
України, якою передбачена
відповідальність за більш тяжкий злочин за який, враховуючи вимоги Закону України від 19
квітня 2007 року "Про амністію",
амністія не застосовується.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
прокурора Центрального району м.
Миколаєва, який затвердив
обвинувальний висновок та захисника ОСОБА_1 в інтересах підсудного
ОСОБА_2, - залишити без
задоволення, а постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 25
жовтня 2007 року про направлення справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України на додаткове розслідування, - без зміни.