Справа № 510/2161/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

а участю: прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

представника ССД - ОСОБА_11 ,

представника СКМСД - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Рені Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 04.05.2013 р. та № 0000745 від 25.11.2013 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ № 6 м. Рені, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2 КК України, -

встановив:

30.07.2013 року, приблизно о 16 годині, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись на березі озера Кагул, в районі «Старого пляжу», за межами м. Рені Одеської області, діючи непомітно для оточуючих, переконавшись в подальшому в тому, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, викрав з сумки належний потерпілій ОСОБА_5 жіночий шкіряний гаманець, коричневого кольору, вартістю 374 грн., з грошима у сумі 70 грн., які знаходилися в ньому. Скоєною крадіжкою ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 444 грн.

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_8 розпорядився на свій розсуд, зоподіяний матеріальний збиток в подальшому відшкодував частково, повернувши потерпілій ОСОБА_5 гроші у сумі 70 грн. Матеріальних та інших претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_5 не має, просить за скоєне його суворо не карати, враховуючи обставини скоєного та його неповнолітній вік.

23.09.2013 року, приблизно о 14 годині, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись на вул. Дзержинського в м. Рені Одеської області, в районі магазину «Лимон», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов з боку спини до малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який йшов у попутному напрямку по вул. Дзержинського зі школи. Далі, застосувавши до ОСОБА_6 психічне насильство, що не є небезпечним для його життя і здоров`я, яке виразилося в залякуванні малолітнього ОСОБА_6 , шляхом демонстрації іграшкового пневматичного пістолета № НОМЕР_1 , який був у руці обвинуваченого, а також використовуючи в даній ситуації свою фізичну перевагу, своїм агресивним виглядом, жестами, обвинувачений ОСОБА_8 словесно наказав малолітньому потерпілому ОСОБА_6 пройти з ним у безлюдне місце у провулок, що знаходиться між вулицями Дзержинського та Мустафи в м. Рені Одеської області. У вказаному провулку не дійшовши невеликої відстані до будинку АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_8 , шляхом ривка, відкрито вихопив з рук малолітнього потерпілого ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «LG E 400», IMEI: НОМЕР_2 , вартістю на момент викрадення 950 грн., з встановленими в нього флеш-носієм (картою пам`яті), об`ємом 4 Гб, вартістю 50 грн. та сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 10 грн, залишивши малолітньому потерпілому свій іграшковий пневматичний пістолет. Скоєними діями ОСОБА_8 заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1010 грн.

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_8 також в подальшому розпорядився на свій розсуд, продавши впослідуючому вищевказаний мобільний телефон. В подальшому відшкодував потерпілому ОСОБА_6 заподіяний матеріальний збиток у сумі 1050 грн, матеріальних та інших претензій потерпілий до нього не має.

У пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 1 КК України обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, детально розповівши в суді про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Вчинення крадіжки ОСОБА_8 пояснює бажанням щось купити собі для власних потреб. Про скоєне шкодує і кається, сприяв розкриттю злочину, завірив суд, що ніколи більше не скоїть кримінального правопорушення. Показання обвинуваченого за обставинами вчинення зазначеної крадіжки не викликають у суду сумнівів в їх правдивості, немає у суду сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів за вказаним епізодом стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При судовому розгляді судом з`ясовано, що учасники розгляду правильно розуміють зміст встановлених фактичних обставин скоєного правопорушення, їх позиція істинна та добровільна, а також їм роз`яснено, що у випадку не дослідження зібраних доказів судом, вони будуть позбавлені права оспорювати означенні фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню в ході судового слідства, визнав можливим, обмежитися дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчинені означеного кримінального правопорушення є доведеною.

У пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч. 2 КК України обвинувачений ОСОБА_8 винним себе спочатку визнав частково, пояснивши в судовому засіданні, що дійсно в означений час та в означеному місці він відібрав мобільний телефон марки «LG E 400» у малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , але, за ствердженням ОСОБА_8 , якоїсь погрози застосування насильства до малолітнього потерпілого ОСОБА_6 з його боку не було, демонстрував він йому іграшковий пістолет, якогось наміру застосувати його, причинити шкоду здоров`ю потерпілого він не мав, при подальшому судовому розгляді винним себе ОСОБА_8 визнав повністю, погодився з кваліфікацією своїх дій. Про скоєне шкодує і щиросердно кається, повністю відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, матеріальних претензій до нього зі сторони потерпілого не має.

Суд вважає, що провина ОСОБА_8 за вказаним епізодом доведена наступними доказами наявними у кримінальному провадженні:

- показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_6 про те, що він є учнем 5 класу ЗОШ № 3 м. Рені. 23.09.2013 року ОСОБА_6 повертався додому зі школи, по дорозі додому йому на мобільний телефон зателефонувала мати ОСОБА_10 , з якою він розмовляв продовжуючи йти. Проходячи вул. Космонавтів, потерпілий побачив на перехресті обвинуваченого ОСОБА_8 , який почав йти позаду нього. Коли ОСОБА_6 закінчив розмову з матір`ю, до нього підійшов обвинувачений, почав показувати свій пістолет, махати ним перед потерпілим, дістав з пістолета обійму, заряджав в неї пульки та один раз стрільнув. Після цього ОСОБА_8 сказав ОСОБА_6 йти з ним, на що потерпілий спочатку відповів йому відмовою, однак, припустивши, що пістолет справжній, ОСОБА_6 злякався та все ж таки пішов за обвинуваченим. Коли обвинувачений та потерпілий зайшли у провулок по вул. Мустафи в м.Рені, ОСОБА_6 дістав з карману мобільний телефон марки «LG E 400», щоб подивитися котра година. В цей час, ОСОБА_8 всунув у одну руку потерпілого свій пістолет, а з іншої його руки забрав зазначений мобільний телефон. Взявши телефон, обвинувачений сказав потерпілому, щоб він чекав його на місці поки він піде і сфотографує на мобільний телефон інший його пістолет, після чого побіг та більше не повернувся. Зі слів ОСОБА_6 , дії ОСОБА_8 він розцінив, як крадіжку його телефона та почав плакати. В цей час до потерпілого підійшла якась жінка, потім уже другі люди зателефонували матері потерпілого ОСОБА_10 та викликали працівників міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 23.09.2013 року о 14 годині вона йшла по провулку до вул. Мустафи у бік вул. Дзержинського. На відстані приблизно 150 метрів від себе, свідок побачила двох хлопчиків, які йшли їй на зустріч. Не доходячи 10 метрів до будинку АДРЕСА_2 хлопці зупинились, після чого хлопець по старше швидко пішов у бік вул. Дзержинського та вийшов з провулку, а маленький хлопчик почав кричати та плакати і теж побіг на вул. Дзержинського. Зі слів свідка, коли вона підійшла до маленького хлопця він мав наляканий вигляд та у нього була істерика. Хлопець казав, що його буде сварити мати. Взявши у потерпілого з рук пістолет, свідок подумала, що він справжній, оскільки він був тяжким. Брати знову в руки зазначений пістолет ОСОБА_6 не схотів, у зв`язку з чим свідок поклала його потерпілому у рюкзак. У цей час з магазину «Лимон» вийшли продавці, з якими свідок залишила хлопця та які викликали міліцію, а сама пішла на роботу;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що у жовтні - листопаді 2013 року він придбав в м.Рені у одного незнайомого йому хлопця мобільний телефон марки «LG» за 400 грн. Вказаним телефоном свідок користувався приблизно 1 місяць, після чого подарував його своєму синові, який прийшов з армії. Через деякий час свідка викликав слідчий ОСОБА_15 та став питати за мобільний телефон «LG», у зв`язку з чим ОСОБА_14 одразу ж видав зазначений телефон працівникам міліції.

Провина ОСОБА_8 також підтверджується письмовими доказами в матеріалах кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.09.2013 р. на а.п. 7;

- заявою обвинуваченого ОСОБА_8 від 23.09.2013 р. про те, що він у незнайомого йому хлопця біля магазину «Лимон» забрав мобільний телефон «LG», на а.п. 9;

- копією свідоцтва про народження малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а.п. 19;

- копією фіскального чека від 03.05.2013 року, а.п. 20, згідно якого вартість мобільного телефону марки «LG E 400» становить 899 грн. та карти пам`яті на 4 Гб 60 грн.;

- копією упаковки від мобільного телефону марки «LG E 400», а.п. 21;

- довідкою ФОП ОСОБА_16 про те, що станом на 23.09.2013 р. вартість мобільного телефону марки «LG E 400» становить 950 грн., карти пам`яті до мобільного телефону, об`ємом 4 Гб 50 грн., сім-карти мобільного оператора «Київстар» - 10 грн., а.п. 23;

- постановою про визнання дискового носія (копмакт-диска) речовими доказами по справі та приєднанні його до матеріалів справи на а.п.34;

- інформацією, що міститься на дисковому носії, а.п.35;

- протоколом добровільної видачі свідком ОСОБА_14 мобільного телефону марки «LG E 400» в приміщенні Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області на а.п. 42;

- заявою законного представника потерпілого ОСОБА_10 від 22.11.2013 р. про залучення мобільного телефону марки «LG E 400» до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу, а.п. 43;

- заявою законного представника потерпілого ОСОБА_10 від 22.11.2013 р. про залучення іграшкового пістолета до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу, а.п. 46;

- фототаблицею до протоколу огляду предметів від 22.11.2013 р., з зображенням пневматичного іграшкового пістолета, а.п. 48.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у пред`явленому зміненому прокурором обвинуваченні за ст. 186 ч. 2 КК України. Усі докази узгоджені між собою і достовірні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , після зміни прокуратурою обвинувачення також вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ознаками погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання за скоєне, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України: характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, мотиви скоєного, особистість обвинуваченого ОСОБА_8 , який позитивно характеризується за місцем навчання. Враховує суд і задовільну характеристику з місця проживання на обвинуваченого, думку потерпілих відносно міри покарання за скоєне, а також обставини, які пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає: щире каяття, скоєння кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, часткове відшкодування нанесених збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

З урахуванням всього вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливі без відбування ним реальної міри покарання, до обвинуваченого можливо застосувати дію ст.ст. 75, 76, 104 КК України, визначити йому випробувальний строк з покладанням на нього певних обов`язків, зазначених у законі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1 і 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі,

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у вигляді 4 років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_8 дію ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком у 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: пневматичний іграшковий пістолет № НОМЕР_1 (а.п. 51) знищити; дисковий носій (копмакт-диск) (а.п. 35) залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «LG E 400», IMEI: НОМЕР_2 (а.п. 45) повернути законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , при відмові від одержання- знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1