ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 1-772007р.

21 лютого 2007 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого -

судді

- Камбулова

Д.Г.

при секретарі

- Загородній

М.В.

з участю прокурора

- Куманіної

М.В.

з участю захисників

- ОСОБА_1

з участю потерпілого

- ОСОБА_2

судовому засіданні
в

і
приміщенні

суду кримінальну

справ]

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
приміщенні суду кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 15.11.2002 року
Оболонським районним судом м. Києва за ст..
185 ч.З КК України з застосуванням ст..
69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 31.07.2003 року по
відбуттю строку покарання, 16.08.2004 року Оболонським районним судом м. Києва
за ст.. 186 ч.2
КК України з застосуванням ст..
69 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого 10.04.2006 року за
постановою Бердичівського суду Житомирської області від 03.04.2006 року
умовно-достроково на 8 місяців 15 днів, що зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1,

У вчиненні злочину, передбаченому ст. 187 ч1 КК України

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою
освітою, що навчається у ІНФОРМАЦІЯ_3,
неодруженого, не судимого, що зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2,

У вчиненні злочину, передбаченому ст. 186 ч.І КК України

ВСТАНОВИВ;
11.11.2006 року приблизно о 23 год.
ОСОБА_3, будучи в стані алкогольного сп'яніння, по вул. Маліновського, 5 в
м. Києві, знаходячись разом з ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_2 біля входу до
супермаркету «Сільпо» по вул.. Маліновського, 5 в м. Києві розпивали спиртні
напої, після чого вирішили зайти до під'їзду буд.З-а по вул. Маліновського в м.
Києві, так як на вулиці було холодно.

12.11.2006р.
близько 2 год. перебуваючи
на четвертому поверсі буд.З-а по вул. Маліновського в м. Києві , ОСОБА_3
запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розпити пляшку коньяку. Після розшиття спиртних
напоїв у ОСОБА_3.. виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з
метою заволодінням чужим майном, а саме майном гр. ОСОБА_2. поєднаний з
насильством небезпечним для життя та здоров'я потерпілого Скориставшись тим, що ОСОБА_2, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, нагнувся для того, щоб дістати закуску з пакета,
який стояв біля нього і не може в такому стані чинити їм опір, ОСОБА_3. почав
наносити останньому чисельні удари по голові та тулубу ОСОБА_2, чим заподіяв
потерпілому тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя та здоров'я потерпілого. В
цей час ОСОБА_4 був відсутній на площадці 4 го поверху по вул. Маліновського,
30-а . В той час коли ОСОБА_2 після чергового удару по голові упав на сходи,
ОСОБА_3. діставши з кишені куртки ОСОБА_2 гаманець, відкрито заволоділи чужим майном, яке належало
ОСОБА_2, а саме :

- грошами в сумі 2070 гривень;

З викраденим
майном, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник. Викраденим майном розпорядився на
власний розсуд.

Згідно висновку
судово медичної експертизи № 1003И від 20.12.2006р. при судово- медичної
експертизи у гр.. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявлені наступні тілесні пошкодження:

- краєвий перелом
бугорку правої ладьєвої кістки;

- крововиливи в темній області зліва на волосистій
частині голови, на віках правого ока. Данні пошкодження спричинені тупимми\
предметом ми, до яких відносяться руки, ноги людини, могли утворитись в
вказаний в постанові термін. Будь-яких пошкоджень в області шиї не виявлено.

2

Вищевказані тілесні
пошкодження не є небезпечними для життя
та здоров'я потерпілого
і по ступеню тяжкості відносяться:

-перелом лєдьєвидної кістки до тілесних пошкоджень
Середнього ступеню тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров'я на строк більше 21 дня; - крововиливи до
легких тілесних пошкоджень.

Крім того,
11.11.2006 року приблизно о 23 год.
ОСОБА_4. перебуваючи разом з ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_2 біля
входу до супермаркету «Сільпо» по вул.. Маліновського, 5 в м. Києві розпивали
спиртні напої, після чого вирішили зайти до під'їзду буд.З-а по вул. Маліновського
в м. Києві, так як на вулиці було холодно.

12.11.2006р.
близько 2 год. перебуваючи
на четвертому поверсі буд. З-а по вул. Маліновського в м. Києві , ОСОБА_3
запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розпити пляшку коньяку. Під час розпита
спиртних напоїв ОСОБА_4.
відійшов на 3-й поверх даного під'їзду. Повернувшись через декілька хвилин він
побачив, що ОСОБА_3 наносить потерпілому ОСОБА_2 удари по різним частинам
тілам. Від даних ударів потерпілий впав на сходи даного під'їзду. Після чого
ОСОБА_3 дістав з кишені гаманець потерпілого і зник з місця вчинення злочину.

Після цього у
ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна а саме,
револьверу « МЕ-38 Магнум»,який знаходиться в кишені куртки у потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна
потерпілого ОСОБА_4 дістав з кишені куртки револьвер «МЕ-38 Магнум» вартістю
1255 грн. та з місця злочину зник.

Підсудний
ОСОБА_4 свою вину, у вчиненні злочину, передбаченому ст.. 186 ч Л КК
України визнав повністю, та показав суду, що 11.11.2006 року він повинен був
зустрітись з ОСОБА_3, який був винен йому 350 гривень. Зустрівшись біля
супермаркету «Сільпо», що по вул.. Маліновського, він побачив там ОСОБА_3 з
потерпілим ОСОБА_2., які відкривали пляшку вина. Вони втрьох почали розпивати спиртні напої, під час розшиття яких,
ОСОБА_3 почав натякати йому на можливість пограбування ОСОБА_2, але він
відмовився від його пропозиції. Через деякий час ОСОБА_2 купив в
магазині пляшку кон'яку, і вони втрьох вирішили піти в парадне та на сходах
парадного розпити спиртне. По дорозі до будинку ОСОБА_3 сказав, що після
пограбування ОСОБА_2 він віддасть йому борг. Зайшовши втрьох до парадного буд.
3-а по вул.. Маліновського в м. Києві та розташувавшись на сходах 4-го поверху
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почали вживати кон'як, але
він відмовився. Спустившись на 3 поверх він повертався на 4 поверх де побачив,
як ОСОБА_3 наносив удари ногою потерпілому ОСОБА_2. Після цього він побачив, як
ОСОБА_3 з кишені потерпілого дістав гаманець, порахував гроші, забрав їх собі,
а гаманець викинув у кульок з продуктами харчування, який належав потерпілому.
В цей час у нього виник умисел на заволодіння майном потерпілого, а саме
револьвером потерпілого, який був при ньому. Він з внутрішньої кишені
потерпілого дістав револьвер, забрав його собі, і вони разом з ОСОБА_3 з місця
вчинення злочину зникли. Зупинившись біля будинку 7 по вул.. Маліновського
ОСОБА_3 передав йому 350 гривень боргу, а він передав револьвер потерпілого
ОСОБА_3. На наступний день до нього приїхав ОСОБА_3, який сказав, що його
викрили у вчиненні злочину і попросив віддати 400 гривень, що він і зробив.
Вину у вчиненому визнає, не визнає цивільний позов потерпілого, просить суд
призначити йому покарання, не пов'язане з
позбавленням волі.

Підсудний
ОСОБА_3 вину у в інкримінованому йому злочині визнав частково і показав суду,
що 11.11.2006 року, приблизно о 18 год.
він домовився зустрітись з ОСОБА_4, щоб повернути йому борг у розмірі 200
гривень. Повернувши йому борг, свідком чого була ОСОБА_5, вони вирішили розпити
спиртні напої. Зустрівшись по дорозі з раніше незнайомим ОСОБА_2, вони
познайомились з ним і втрьох вирішили випити вина. Купивши пляшку вина та
пляшку кон»яку, вони почали розпивати спиртні напої біля маркету «Сільпо», що
по вул.. Маліновського в м. Києві. Спиртні напої купував потерпілий. Під час
розпиття пляшки вина, потерпілий показав револьвер, з якого вони стріляли по
пляшці. Під час стрільби він запропонував ОСОБА_4 залишити револьвер собі.
Продовжувати розпивати спиртні напої вони вирішили в парадному будинку, та
через це вони втрьох піднялись на четвертий
поверх буд. 3-А по вул.. Маліновського в м. Києві, де на сходах він та потерпілий
пили кон»як. Потерпілий намагався зарядити револьвер, потім це намагались
зробити як він так і ОСОБА_4, але зробити це не змогли. В цей час потерпілий
намагався перерахувати гроші, але вони у нього випали на підлогу і у нього
раптово виник умисел, направлений на заволодіння коштами потерпілого. Він їх
підхопив і почав тікати по сходах вниз. За ним з парадного вибіг ОСОБА_4, у
якого був револьвер. ОСОБА_4 йому віддав револьвер, який він згодом передав на
зберігання свідку ОСОБА_6 на ринку «Явір». Перерахувавши кошти, якими він
заволодів, він залишив собі 350 гривень та таку ж суму

3

передав
ОСОБА_4. Свою вину у вчиненому визнає частково, вказує на те, що тілесних
ушкоджень потерпілому не наносив, визнає неправомірність своїх дій, які
полягають в протиправному заволодінні коштами потерпілого в сумі 700 гривень.

Просить
призначити покарання, не в максимальних межах, передбачених відповідною
санкцією статті КК України.

Потерпілий
ОСОБА_2 показав суду, що 11.11.2006 року у вечірній час він відпочивав зі
своїми знайомими у кафе, що знаходиться біля супермаркету «Сільпо», що по вул..
Маліновського, 5 в м. Києві. Після цього він зайшов у маркет, де купив продукти
харчування. Загубивши ключ він камери схову, він звернувся за допомогою і в
цьому йому допомогли ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
яких він бачив вперше. Дякуючи за допомогу, він вирішив купити в маркеті пляшку
вина та пляшку кон»яку. Розпивши пляшку вина біля маркету вони вирішили
піти в парадне розпити пляшку кон»яку. Зайшовши в парадне будинку 3-а по вул..
Малїновського та зупинившись на сходах 4 поверху вони почали розпивати кон»як.
Він присів та почав шукати у пакеті з продуктами харчування шоколад, та в цей
час з лівої сторони від нього відчув сильний удар по голові, від
якого він впав. Після цього він відчув ще декілька ударів по голові, які
наносились з однієї сторони. Хто наносив йому удари він не бачив, а також не
може сказати з впевненістю, чи находились біля нього двоє нападників. Удари
наносились як по голові так і по тулубу. В цей час він почув, як хтось дістав з
кишені гаманець. Через деякий час він підвівся з підлоги та відчув, що у нього
відсутній револьвер. В пакеті з продуктами він знайшов гаманець, в якому були
відсутні гроші у сумі 2070 гривень.
Підвівшись з підлоги він відчув біль у правій руці, яка після нанесення
тілесних ушкоджень боліла і пакет з продуктами він тримав у лівій руці.
Вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ст.. 187 ч.2 КК
України. Просить задовольнити його цивільний позов та стягнути з підсудних 3325
гривень матеріальної шкоди, 50000 гривень завданої моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_6
показав суду, що 13.11.2006 року, приблизно о 13-14 год. до нього підійшов
раніше незнайомий ОСОБА_3, який запропонував придбати у нього пістолет за
500-600 гривень, на що він погодився, але передав ОСОБА_3 400 гривень, а решту
повинен був передати після того, як ОСОБА_3 надасть йому документи на пістолет,
але ОСОБА_3 документи не приніс.

Свідок ОСОБА_7
показав суду, що 11.11.2006 року, приблизно з 21-22 год. він разом з
ОСОБА_2 та іншими знайомими перебували в кафе біля маркету «Сільпо», що по
вул.. Маліновського. За всіх розраховувався ОСОБА_2, у якого в той день було
2300 гривень, які він перераховував при ньому. На наступний день він дізнався
зі слів ОСОБА_2, що його
пограбували.

Свідок ОСОБА_5,
показала суду, що приблизно о 18 год.
в її присутності зустрілись ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де ОСОБА_3 передав ОСОБА_4
борг, який зі слів ОСОБА_3 становив 200 гривень.

З протоколу
виявлення, огляду і вилучення від 14.11.2006р. (а.с.39) видно, що працівником
міліції Оболонського РУ ГУ
МВС України в м. Києві Колесником
А.А. по вул. Маліновського, 2-а каб. 316 в м. Києві у ОСОБА_6 в присутності
понятих було виявлено, оглянуто та вилучено револьвер «Магнум МЕ-38».

З показань
свідка ОСОБА_8, оголошених
та перевірених в судовому засіданні (а.с. 56-57),
видно, що 13.11.2006р. він знаходився на своєму робочому місті на ринку «Явір».
Близько 14 год. до нього підійшов знайомий ОСОБА_6 , який також працює
продавцем. В цей час до нього підійшов раніше наглядно знайомий хлопець на ім'я
ОСОБА_3, який запропонував йому придбати у нього револьвер «Магнум» за 600
гривень, при цьому він повідомив, що пістолет належить саме йому та що на нього
не потрібно ніякого дозволу, оскільки він не є вогнепальною зброєю. Він
відмовився купувати даний пістолет. Після чого ОСОБА_6 запитав у
ОСОБА_3 чи є у нього документи на даний пістолет. ОСОБА_3 сказав, що документи
у нього є і якщо він купить цей пістолет то документи він йому принесе
наступного дня. Впевнившись в тому, що пістолет не має видимих пошкоджень,
ОСОБА_3 погодився придбати даний пістолет за 400 гривень. Після чого ОСОБА_6 в його присутності
передав ОСОБА_3 гроші в сумі 400 гривень, а ОСОБА_3 передав йому пістолет. При
цьому вони домовились , що наступного дня ОСОБА_3 принесе ОСОБА_6 документи на
даний пістолет. Але з слів ОСОБА_6
йому стало відомо, що ОСОБА_3 13.11.2006р. не прийшов та документів не
приніс. Більше він ОСОБА_3 не бачив. З якою метою ОСОБА_6 придбав пістолет ,
йому не відомо. Про те, що даний пістолет
здобутий злочинним шляхом він не знав, при мені ОСОБА_3 ОСОБА_6 про це також
не говорив. Навпаки ОСОБА_3 запевнив їх в тому, що даний пістолет належить саме
йому. З слів ОСОБА_6 йому стало відомо, що
14.11.2006р. до нього підійшли працівники міліції, які повідомили, що
пістолет який він придбав 13.11.2006р. здобутий злочинним шляхом та попросили
добровільно його видати даний пістолет. Після чого він поїхав разом з
працівниками міліції до Оболонського РУ ГУ
де в присутності понятих у нього було вилучено даний пістолет.

З
висновку балістичної експертизи № 244 від 15.12.2006р. (а.с. 44-51), видно, що
наданий на дослідження предмет схожий на револьвер, виявлений серед викраденого
майна,

4

є
револьвером моделі «МЕ38 Magnum -4R» НОМЕР_1 калібру 4 mmR, виробництва Німеччини. Даний револьвер призначений для
стрільби патронами Флорена кільцевого спалаху калібру 4 мм , не відноситься до
вогнепальної зброї та придатний для стрільби.

З висновку
судово-медичної експертизи № 1003И від 20.12.2006р. (а.с. 35-36), видно, що
при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявлені
наступні тілесні пошкодження:

·краєвий перелом
бугорку правої ладьєвої кістки;

·крововиливи в
темній області зліва на волосистій частині голови, на віках правого ока. Данні
пошкодження спричинені тупимми предметом ми, до яких відносяться руки, ноги

людини, могли утворитись в вказаний
в постанові термін. Будь-яких пошкоджень в області шиї не виявлено.

Вищевказані
тілесні пошкодження не є небезпечними для життя та здоров'я потерпілого і
по ступеню тяжкості відносяться:

-перелом
ладьєвидної кістки до тілесних пошкоджень Середнього ступеню тяжкості, які
потягли за собою тривалий розлад здоров'я на
строк більше 21 дня; крововиливи відносяться до легких тілесних пошкоджень.

З протоколу
очної ставки, проведеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
14.11.2006р. ( а.с.81-83), видно, що потерпілий ОСОБА_2 дав показання,
підтвердивши при цьому показання, які були дані ним раніше.

З протоколу
очної ставки, проведеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 14.11.2006р. (а.с.84-86), видно, що потерпілий ОСОБА_2 дав
показання, підтвердивши при цьому показання, які були дані ним раніше.

З протоколі
очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27.12.2006р. (а.с.
134-140), видно, що як ОСОБА_4 та і ОСОБА_3. давали показання, в яких
наполягали на показаннях, які давали раніше.

Потерпілий ОСОБА_2 вважає, що дії, як ОСОБА_3, так і ОСОБА_4 повинні бути
кваліфіковані за ст..
187 ч.2 КК України, підтримавши обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі,
скориставшись своїм правом, передбаченим ч.4 ст. 277 КПК України.

Згідно з
Загальними положеннями Кримінального кодексу України, вчинення злочину групою
осіб за попередньою змовою означає, що у вчиненні злочину беруть участь дві або
більше осіб, між цими особами ще до початку злочину відбулася змова про спільне
його вчинення. Змова між співучасника може стосуватися місця, часу, способу
вчинення злочину.

Враховуючи показання потерпілого ОСОБА_2, показання підсудних ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які вказали про відсутність будь якої попередньої змови між
ними, відсутності в матеріалах кримінальної справи будь яких даних про таку змову
між підсудними, відсутності даних, яких свідчили про узгодженість їх дій під
час нападу на потерпілого ОСОБА_2, відсутності даних про певний розподіл ролей,
тривалість та направленість дій підсудних, суд вважає, що не знайшла свого
підтвердження така кваліфікуюча ознака дій підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як
попередня змова.

З показань
потерпілого ОСОБА_2 видно, що перед нанесенням йому тілесних ушкоджень
підсудний ОСОБА_3 знаходився зліва від нього, та саме з цього боку йому
наносились удари по голові та тулубу. Вказане потерпілим, а саме його
розташування зліва від потерпілого, також було підтверджено самим ОСОБА_3.
Підсудний ОСОБА_4, вказує на те, що він був свідком того, як ОСОБА_3 наносив
потерпілому тілесні ушкодження, та після цього у нього (ОСОБА_4) виник раптовий
умисел, направлений на відкрите викрадення револьверу, який належав
потерпілому, який він і витягнув з кишені ОСОБА_2. Потерпілий ОСОБА_2
підтвердивши показання підсудного ОСОБА_4 в частині зникнення у нього
револьверу, вказав на те, що після нанесення йому тілесних ушкоджень він
відчув, як хтось з нападників з кишені куртки витягнув гаманець, який він
згодом знайшов порожнім у кульку з продуктами харчування. Підсудний ОСОБА_4,
також підтвердивши показання потерпілого ОСОБА_2 в цій частині, вказав, що
після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2, які наносив ОСОБА_3,
саме ОСОБА_3 дістав гаманець з грошима у кишені ОСОБА_2, та заволодівши грошами
потерпілого викинув гаманець в кульок з продуктами харчування. Оцінюючи
показання потерпілого ОСОБА_2 та підсудного ОСОБА_4 в цій частині, суд вважає
їх логічними, послідовними, такими які узгоджуються між собою та повністю
відтворюють обставини вчиненого злочину та підтверджуються іншими доказами по
справі.

Оцінюючи
показання підсудного ОСОБА_3 про часткове визнання своєї вини у вчиненому, а саме заперечення застосовування фізичного
насильства до потерпілого ОСОБА_2, суд вважає, що такі показання дані
підсудним з наміром уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене, та
не визначення судом дійсного ступеня його вини у вчиненому.

Показання
підсудного ОСОБА_3 в цій частині були повністю спростовані показаннями як
потерпілого ОСОБА_2 так і підсудного ОСОБА_4, який був безпосереднім свідком
вказаних подій, описуючи дії ОСОБА_3 під час вчинення злочину, які погодяться з
показаннями потерпілого ОСОБА_2.

4

Суд вважає, що
знайшла своє підтвердження така кваліфікуюча ознака дій підсудного ОСОБА_3,
передбачена ст. 187 КК України, як вчинення насильства, яке є небезпечним для
життя і здоров»» особи, яка зазнала нападу.

З висновку
судово медичної експертизи № 1003И від 20.12.2006р. у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
виявлені, крім інших, тілесні пошкодження у виді краевого перелом бугорку правої ладьєвої кістки, такі пошкодження
спричинені тупимми предметом ми, до яких відносяться руки, ноги людини, могли утворитись в вказаний в постанові термін,
та відносяться до тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, які
потягли за собою тривалий розлад здоров'я на
строк більше 21 дня, які і є насильством небезпечним для життя чи здоров"»
особи, яка зазнала нападу.

Також суд
вважає, що показання ОСОБА_3. в частині заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_2
у розмірі 700 гривень не знайшли свого підтвердження та були повністю
спростовані послідовними показаннями самого потерпілого, який як на досудовому
слідстві так і під час проведення судового слідства вказував на те, що решта
коштів, яка залишилась у нього складала саме 2070 гривень, які залишились у
нього після відвідання кафе та маркету, що також було підтверджено в судовому
засіданні свідком ОСОБА_7.

За відсутності
даних, які б свідчили про нанесення підсудним ОСОБА_4 тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_2, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 були направлені саме
на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_2.

Істотних
порушень КПК під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій
підсудних та поставили б під сумнів зібрані по справі докази судом не
вбачаються.

За таких
обставин, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_3., у вчиненні злочину,
передбаченому ст. 187 ч.1,
та ОСОБА_4, у вчиненні злочину, передбаченому ст.. 186 ч.1 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_3.
повинні бути кваліфіковані за ст..
187 ч.І КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразились в нападі
з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для
життя та здоров'я
потерпілого, яка зазнала нападу.

Дії ОСОБА_4
повинні бути кваліфіковані за ст..
186 ч.1 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразились у
відкритому викраденні чужого майна.

Призначаючи
покаранні підсудному ОСОБА_3 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Пом'якшувальних
обставин, згідно-ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обтяжуючою
обставиною, згідно ст.67 КК України, судом визнається вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Крім того при
обранні підсудному міри покарання судом також враховується характеристика підсудного з місця проживання, його відношення до
вчиненого, те, що підсудний має дві непогашені судимості за вчинення
інших умисних злочинів проти власності, те, що вчинив злочин в період
умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання за попереднім
вироком, те, що дії підсудного призвели до тривалої непрацездатності
потерпілого, ступінь його участі у вчиненому злочині.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді
позбавлення волі, але не в максимальних межах, передбачених санкцією ст.. 187 ч.1 КК
України, вважає, що його перевиховання та виправлення неможливо без ізоляції
від суспільства, і не знаходить підстав, для застосування до підсудного ст. 75
чи 69 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_4., у відповідності зі ст.65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Пом'якшувальною обставиною, згідно
ст.66 КК
України, суд визнає щире каяття підсудного.

Обтяжуючою
обставиною, згідно ст.67 КК України, судом визнається вчинення злочину в стані
алкогольного сп'янїння.

Крім того при
обранні міри покарання, судом також враховується ступінь його участі у
вчиненому злочині, його відношення до вчиненого, позитивні характеристики
підсудного з місця проживання та навчання.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4. покарання у межах санкції
ч.1 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, але не в максимальних
межах, вважає, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від
суспільства, і вважає за доцільне призначити підсудному ОСОБА_4. покарання, з
застосуванням ст.. 75 КК
України.

Вирішуючи
питання про вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 в частині
стягнення на його користь матеріальної шкоди, суд виходить в вимог ст. 1166 ЦК України, та
вважає доведеним та
підтвердженим матеріалами справи
спричинення потерпілому

5

неправомірними
діями підсудного ОСОБА_3. шкоди у розмірі 2070 гривень, яка підлягає
відшкодуванню підсудним ОСОБА_3 Разом з тим завдана потерплому шкода, у розмірі
1225 гривень, що становить вартість викраденого револьверу «Магнум», не
підлягає задоволенню за наявності відомостей про доручення до матеріалів
кримінальної справи у якості речового доказу, викраденого у потерпілого револьверу,
який підлягає поверненню потерпілому. Також не підлягають задоволенню позовні
вимоги потерпілого, в частині стягнення на його користь 300 гривень, а саме
витрат за надання юридичної допомоги, через відсутність документально
підтверджених даних про їх сплату.

Вирішуючи
питання про розв'язанні цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 в частині
стягнення на його користь моральної шкоди, суд виходить з норм цивільного
законодавства, а саме зі ст.23 ЦК
України, та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди".

Враховуючи
характер і тривалість моральних і фізичних страждань потерпілого, істотність
вимушених змін у його життєвих стосунках, обставини, за яких заподіяно
потерпілому тілесні ушкодження, характер і ступень їх тяжкості, тривалість
лікування, фізичний біль, який відчув потерпілий під час нанесення тілесних
пошкоджень та після цього, враховуючи ступінь вини кожного з підсудних, суд
вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_3. 15000 гривень завданої моральної шкоди, а з підсудного ОСОБА_4
2000 гривень завданої моральної шкоди, задовольнивши таким чином позовні
вимоги частково, тому, що сума моральної шкоди у розмірі 50000 грн., яка
заявлена потерпілим у позові, є завищеної і не відповідає фактично понесеним
моральним втратам.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 187 ч.1 КК України і призначити
йому покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71, 72 КК
України ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком та
невідбутної частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва
від 16.08.2004 року остаточну міру покарання призначити у виді 5 (п'яти) років
2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 14.11.2006
року.

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. І КК України і призначити
йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов'язавши його
повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, навчання, а також періодично з'являтись
на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2070 (дві
тисячі сімдесят) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 15000
(п'ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а
всього стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 17070 (сімнадцять тисяч сімдесят)
гривень в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди.

Речовий доказ -
револьвер «Магнум МЕ-38» НОМЕР_1 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_2

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_3 до набуття вироком чинності залишити без змін - утримання під
вартою в Київському СІЗО Державного Департаменту України з питань виконання
покарань.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_4 до набуття вироком чинності у виді застави - залишити без
змін. Після набуття вироком чинності заставу внесену ОСОБА_4 повернути
заставодавцю ОСОБА_4.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а підсудним ОСОБА_3 - з
моменту отримання копії вироку.

Суддя