Справа №11-210/2007
рік Головуючий
Категорія ст. 191 ч.4, 366 ч.2 Семерей
КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року колегія суддів судової палати з
кримінальних справ Апеляційного суду Миколаївської області в складі

Головуючого Ржепецького
О.П.

Суддів Маркової
Т.О., Куценко О.В.

При секретарі Гарусенко
Л.М.

За участю прокурора ОСОБА_10

Захисника ОСОБА_2

Засудженої ОСОБА_1.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора Ленінського району м.
Миколаєва Точкарь В.М., засудженої
ОСОБА_1 .та її захисника ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженка с Горбівці
Літінського району Вінницької області, мешканка АДРЕСА_1, раніше не судима,

- засуджена за ч.4 ст. 191 КК України на 5 років
позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
господарсько-роспорядчими функціями строком на 1 рік 2 місяці, за ч.2 ст. 366
КК України на 2 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади
пов'язані з господарсько-роспорядчими функціями строком на 1 рік, на підставі
ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням
остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі, з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з господарсько-роспорядчими функціями строком на 1
рік 2 місяці.

Згідно вимог ст. 75 КК України ОСОБА_1звільнена від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зобов'язана не
виїжджати за межі України, періодично з'являтись на реєстрацію в органи відаючі
виконанням покарання.

2

За ч.3 ст.
365 КК України
ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в її діях складу злочину.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ЦЗЛР
Ленінського району 5030 грн. 77 коп.
в порядку відшкодування матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона
згідно рішення зборів засновників від 2 березня 2001 року в період з 2 березня 2001
року по 15 жовтня 2003 року працювала на посаді голови-директора ЗАТ
"Обнова", заснованого акціонерами товариства "НИКО", яке
передало устаткування для пошиття взуття, промислове приміщення, на загальну
суму 139500 грн, в уставний фонд ЗАТ "Обнова", володільця 97,3% акцій
даного товариства.

Відповідно до посади , ОСОБА_1являлась посадовою особою,
виконувала організаційно-розпорядчі і фінансово-господарські функції по
керівництву всією діяльністю товариства, організації виробництва, складанню
договорів, набору кадрів, ведення фінансової і бухгалтерської звітності,
виконувала інші функції відповідно зі статутом товариства і наданих їй
повноважень.

ОСОБА_1, працюючи на даній посаді вела також
бухгалтерський і касовий облік фірми, в період 2002-2003 року, в порушення
складених нею договорів №3 від 18 травня 2002 року, №6 від 21 березня 2003 р. з
центром зайнятості Ленінського району про працевлаштування безробітних ОСОБА_4
та ОСОБА_5, наказів ЗАТ "Обнова" № 9к від 3 червня 2002 року та №5к
від 25 березня 2003 року про прийняття їх на роботу, із сум перерахованих ЦЗЛР
в ЗАТ "Обнова" дотаційних виплат на зарплату вказаних безробітних ,
не надала їм оговорену роботу - "швачка верху взуття" і не
виплачувала їм зарплату.

Так на протязі з червня 2002 року по травень 2003 року
ОСОБА_1, діючи умисно, із корисних мотивів, зловживаючи своїм службовим
становищем , шляхом підроблення офіційних документів (платіжних відомостей,
табелів, листів), наданих нею В ЦЗЛР, систематично, щомісячно привласнювала
гроші - заробітну плату ОСОБА_4 в сумі 168 грн. 45 коп., перерахованих ЦЗЛР як
дотаційні виплати працевлаштованим безробітним, і вчинила таким способом
крадіжку державного майна на суму 3147 грн. 28 коп.

ОСОБА_1повторно на протязі березня - серпня 2003 року
діючи умисно, із корисних мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем ,
шляхом підроблення офіційних документів (платіжних відомостей, табелів,
листів), наданих нею В ЦЗЛР, систематично, щомісячно привласнювала гроші -
заробітну плату ОСОБА_5 в сумі 214 грн. 65 коп, перерахованих ЦЗЛР як дотаційні
виплати працевлаштованим безробітним, і таким способом привласнила державне
майно на суму 1883 грн. 49 коп.

3

Всього ОСОБА_1,
зловживаючи своїм службовим становищем, привласнила державне майно у
великих розмірах на загальну суму 5030 грн. 77 коп.

Крім того, органами досудового слідства
ОСОБА_1обвинувачувалась в тому, що вона в період з 2 березня 2001 року по 15
жовтня 2003 року працювала на посаді директора ЗАТ "Обнова",
заснованого AT "НИКО" , яке передало устаткування для пошиття
взуття, промислове приміщення, на загальну суму 139500 грн, в уставний фонд ЗАТ
"Обнова", володільця 97,3% акцій даного товариства.

Відповідно до посади , ОСОБА_1являлась посадовою особою,
виконувала організаційно-розпорядчі і фінансово-господарські функції по
керівництву всією діяльністю товариства, організації виробництва, складанню
договорів, набору кадрів, ведення фінансової і бухгалтерської звітності, ,
виконувала і інші функції відповідно з уставом товариства і наданих їй
повноважень.

Працюючи на даній посаді, ОСОБА_1в порушення статуту
товариства, договору від 2 березня 2003 року про сумісну діяльність з
засновником AT "НИКО" , розпорядження засновника AT
"НИКО" № 135 від 17 травня 2001 року, діючи із особистих і
корисних мотивів вчинила ряд злочинів.

Так, 3 травня 2002 року ОСОБА_1без дозволу AT
"НИКО" і ЛД1ІІ, шляхом службового підроблення, внесла завідомо
неправдиві дані, склала і підписала документи (договір, акти, накладні) про
передачу 11 одиниць обладнання для пошиття взуття, переданого AT
"НИКО" в уставний фонд ЗАТ "Обнова" вартістю 1937, 17
грн., своєму сину ОСОБА_6 (співзасновнику ТОВ "Обнова-трейд"), за
заниженою вартістю 1665,27 грн., чим завдала ЗАТ "Обнова" матеріальну
шкоду на суму 1937, 17 грн.

Діючи аналогічно, ОСОБА_125 липня 2002 року, склала і
підписала документи (договір, акти, накладні) про продаж 6 одиниць обладнання
переданого AT "НИКО" в уставний фонд ЗАТ "Обнова"
вартістю 5566,55 грн., своїй дочці ОСОБА_7 за заниженою вартістю 2402,82 грн.,
чим завдала ЗАТ "Обнова" матеріальну шкоду на суму 5566,55 грн.

Діючи аналогічно, ОСОБА_1з метою придбання обладнання для
себе, 7 серпня 2002 року, склала і підписала документи (договір, акти,
накладні) про продаж 9 одиниць обладнання переданого AT "НИКО"
в уставний фонд ЗАТ "Обнова" вартістю 1955,23 грн., ОСОБА_8 без її
згоди і підпису за заниженою вартістю 1690,56 грн., чим завдала ЗАТ
"Обнова" матеріальну шкоду на суму 1955,23 грн.

Діючи аналогічно, ОСОБА_1з метою придбання обладнання для
себе, 14 серпня 2002 року, склала і підписала документи (договір, акти,
накладні) про продаж компресора переданого AT "НИКО"
в уставний фонд ЗАТ "Обнова" вартістю 1426,01 грн., на ім'я ОСОБА_9
без її

4

згоди і підпису
за заниженою вартістю 1255,23 грн., чим завдала ЗАТ "Обнова"
матеріальну шкоду на суму 1426,01 грн.

Дане майно
ОСОБА_1передала в засноване нею ТОВ "Обнова-трейд", включивши його в
офіційну звітність.

Шляхом
службового підроблення без дозволу керівництва AT "НИКО"
та ЛДІІІ , на вчинення угоди з майном яке знаходилось в податковій заставі,
перевищуючи надані їй службові повноваження , умисно із користі , з метою
придбання приміщення для заснованого нею ТОВ "Обнова-трейд",
незаконно оформила на свого сина ОСОБА_6 акт прийомки-передачі частини
приміщення від 8 квітня 2003 року , а потім незаконно 4 вересня 2003 року
оформила договір оренди цеху розташованого АДРЕСА_2 площею 450 кв.м, вартістю
14585,5 грн., чим вивела його із володіння ЗАТ "Обнова" і передала
дане майно в оренду ТОВ "Обнова-трейд" за заниженою орендною платою
575,55 грн., чим завдала шкоди ЗАТ "Обнова" на суму 15161,05 грн.

Всього діями
ОСОБА_1. завдано матеріальної шкоди ЗАТ "Обнова" і державним
інтересам на суму 26047 грн.

Зловживаючи
своїм службовим становищем , із користі з метою незаконної передачі обладнання
для пошиття взуття в засноване нею та її родичами ТОВ "Обнова-трейд",
без згоди керівництва AT "НИКО" та ЛД111 на складення угод ,
ОСОБА_1склала підписала і видала завідомо підроблені документи : 3 травня 2002
року - договір купівлі-продажу 11 одиниць обладнання для пошиття взуття
вартістю 1937,16 грн., акти виведення даного обладнання із експлуатації, його
купівлі-продажу, накладні;

25 липня 2002
року - договір купівлі-продажу 6 одиниць обладнання для пошиття взуття вартістю
5566,55 грн., акти виведення даного обладнання із експлуатації, його
купівлі-продажу, накладні;

7 серпня 2002
року - договір купівлі-продажу 9 одиниць обладнання для пошиття взуття вартістю
1955,23 грн., акти виведення даного обладнання із експлуатації, його
купівлі-продажу, накладні;

14 серпня 2002
року - договір купівлі-продажу компресора вартістю 1426,01 грн., акти виведення
даного обладнання із експлуатації, його купівлі-продажу, накладні;

Без відома
дозволу керівництва AT "НИКО" і ЛДГО на проведення угод, склала,
підписала і видала завідомо підроблені офіційні документи : акт
прийомки-передачі майна ТОВ "Обнова-трейд" від 8 квітня 2002 року,
договір "2/2003 від 4 вересня 2003 року на оренду частини цеху, площею 450
кв. м. , чим завдала матеріальної шкоди ЗАТ "Обнова" на суму 15161,05
грн.

Всього , в результаті службового підроблення , ОСОБА_1
завдано матеріальної шкоди ЗАТ "Обнова" та державним інтересам на
загальну суму 26047 грн.

5

її дії за даним обвинуваченням органами досудового
слідства були кваліфіковані як перевищення службових повноважень і службове
підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

За даним обвинуваченням вироком суду ОСОБА_1була
виправдана за відсутністю в її діях складу злочину.

В апеляції помічник прокурора Ленінського району м.
Миколаєва просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок яким призначити
ОСОБА_1 покарання за ч. З ст. 365 КК України 7 років позбавлення волі з
позбавленням права займатись фінансово - господарською діяльністю і займати
посади пов'язані з адміністративно - господарською діяльністю строком на 3
роки, за ч.4 ст. 191 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права
займатись фінансово - господарською діяльністю і займати посади пов'язані з
адміністративно - господарською діяльністю строком на 3 роки, за ч.2 ст. 366 КК
України - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займатись фінансово -
господарською діяльністю і займати посади пов'язані з адміністративно -
господарською діяльністю строком на 3 роки, посилаючись на те , що суд
необгрунтовано виправдав ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 365 КК України, так як її вина
повністю підтверджується наданими суду доказами. А також необгрунтовано
звільнив ОСОБА_1 від покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
Так як на думку апелянта тяжкість вчинених нею злочинів , та відсутність бажання
відшкодувати шкоду свідчать про неможливість її перевиховання без ізоляції від
суспільства.

В апеляціях та доповненні до апеляції засуджена та її
захисник просять вирок в частині засудження ОСОБА_1. за ч.4 ст. 191 та ч.2 ст.
366 КК України скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в її
діях складу злочину, посилаючись на те, що на їх думку суд необгрунтовано
визнав ОСОБА_1 у вчиненні
цих злочинів. Так, судом не враховано висновки експертиз згідно яких підписи у
відомостях на виплату заробітної плати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виконані не ОСОБА_1.
Також вказує на те, що дані особи працювали на підприємстві і щомісячно
отримували заробітну плату, що підтверджується показами свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_10 , яка
підтримала апеляцію прокурора та заперечувала проти апеляції засудженої та її
захисника, засуджену ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 , які підтримали апеляції
засудженої та захисника і заперечували проти апеляції прокурора, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція
прокурора не підлягає задоволенню , а

6

апеляції
засудженої та її захисника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши надані обвинуваченням докази, суд. обґрунтовано
прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1. складу злочину
передбаченого ч.З ст. 365 КК України та службового підроблення.

Як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні
ОСОБА_1в пред'явленому їй обвинуваченні винною себе не визнала і пояснила, що
при реструктуризації AT "НИКО" в 2001 році було засновано 4 закритих
акціонерних товариства, в тому числі З AT "Обнова",
директором якого вона було з 2001 року по 2003 рік.

Вона дійсно 3 травня 2002 року, 25 липня 2002 року, 7
серпня 2002 року та 14 серпня 2002 року заключила
договори про купівлю-продаж обладнання для пошиття взуття і передала дане
обладнання в ТОВ "Обнова-трейд". А також на оренду частини приміщення
. Однак вважає, що порушень законну при вчиненні цих угод не допустила.

Згідно статуту ЗАТ "Обнова" затвердженого
зборами засновників даного підприємства 2 березня 2001 року, та зареєстрованого
6 березня 2003 року в реєстраційно-ліцензійній палаті Миколаївського
міськвиконкому , ОСОБА_1, як директор даного ЗАТ, мала право без довіреності
представляти інтереси товариства, та чинити дії від імені товариства.
Продавати, обмінювати, заставляти, здавати в оренду, передавати іншим юридичним
особам та іншим способом відчужувати майно, в тому числі нерухоме, яке складає
до 15% сукупної залишкової вартості майна на час укладання угоди. ( п. 11.2.7
статуту)

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 З травня 2002
року було складено договір купівлі-продажу ОСОБА_6 (співзасновнику ТОВ
"Обнова-трейд") 11 одиниць обладнання для пошиття взуття . Згідно
даних книги продажу підприємства загальна вартість даного обладнання складає
2000 грн.. ОСОБА_6 вніс по прибутковому касовому ордеру № 14 від 7 травня 2002
року 2000 грн. за придбане обладнання.

25 липня 2002 року - договір купівлі-продажу ОСОБА_7 6
одиниць обладнання для пошиття взуття . Згідно даних книги продажу підприємства
загальна вартість даного обладнання складає 1377 грн.. ОСОБА_7 внесла по
прибутковому касовому ордеру № 24 від 25 липня 2002 року 1377 грн. за придбане
обладнання.

7 серпня 2002 року - договір купівлі-продажу ОСОБА_8 9
одиниць обладнання для пошиття взуття . Згідно даних книги продажу підприємства
загальна вартість даного обладнання складає 2028,66 грн.. ОСОБА_8 внесла по
прибутковому касовому ордеру № 25 від 7 серпня 2002 року 2028,66 грн. за
придбане обладнання.

8

14 серпня 2002 року - договір купівлі-продажу ОСОБА_9
компресора . Згідно даних книги продажу підприємства загальна вартість даного
обладнання складає 1506,28 грн.. ОСОБА_9 внесла по прибутковому касовому ордеру
№ 265 від 14 серпня 2002 року 1506,28 грн. за придбане обладнання.

4 вересня 2003 року ОСОБА_1склала договір про передачу в
оренду ВАТ "Обнова-трейд" частини цеху, площею 450 кв. м. Згідно
договору №2/2003 на оренду нерухомого майна від 4 вересня 2003 року орендна
плата за приміщення була встановлена 1 грн. за 1 м. кв. і складала 450 грн. в
місяць. Згідно висновку судово-бухгалтерської експертизи № 75 від 27 січня 2005
року витрати ЗАТ "Обнова" , які безпосередньо відносяться на
приміщення площею 450,5 м. кв. Складали 122, 77 грн. на місяць і за період
оренди даного приміщення ВАТ "Обнова-трейд" за квітень-серпень 2003
року становили 404, 99 грн.

Відповідно до п. 8.6 статті 8 Закону України від 21
грудня 2000 р. №2181-111 "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" письмовому
узгодженню з податковим органом підлягають операції з розпорядження активами
лише за умов перебування таких активів платника у податковій заставі.

Згідно листа Державної Податкової Інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва від 27 жовтня 2003 року станом на 27 жовтня 2003 року ЗАТ
"Обнова" не мала податкової заборгованості та майно підприємства не
зареєстроване у Державному реєстрі застав рухомого майна.

Тому операції з розпорядження майном , що належало ЗАТ
"Обнова" не потребували узгодження в податковому органі.

Згідно висновку спеціаліста від 31 травня 2006 року №4585

Київського
науково-дослідного інституту судових експертиз
по

дослідженню Статуту ЗАТ "Обнова" майно ЗАТ
складають основні фонди та оборотні кошти , а також цінності , вартість яких
відображається в самостійному балансі.

Таким чином , судом встановлено, що вартість відчуженого
ОСОБА_1 майна з урахуванням його амортизації, не перевищувала 15% від вартості
майна , яке знаходилось на балансі ЗАТ "Обнова", дане майно не
знаходилось у податкові заставі, тому на складення даних угод від імені ЗАТ
"Обнова" , згоди податкової інспекції і керівництва AT
"НИКО" не потребувалось.

Таким чином ОСОБА_1діяла в межах своїх повноважень , при
відчужені майна порушень діючого законодавства не допустила. Тому суд
обґрунтовано виправдав її за даним обвинуваченням за відсутністю в її діях
складу злочину.

Доводи апеляції помічника прокурора про те, що вина
ОСОБА_1. в даній частині обвинувачення доведена наданими органами досудового

9

слідства доказами в тому числі показами свідків які
підтвердили, що майно ЗАТ "Обнова" знаходилось в податковій заставі,
та договором про сумісну діяльність AT "НИКО"
та ЗАТ "Обнова", згідно якого ОСОБА_1зобов'язана була повідомляти AT
"НИКО" про зміни в статутному фонді підприємства і тому
виправдувальний вирок суду є на його думку необгрунтований, безпідставні і
спростовуються перевіреними судом і наведеними у вироку доказами.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги покази свідків
ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 про те, що майно ЗАТ "Обнова" знаходилось в
податковій заставі, так як дані покази спростовуються довідкою ДІД Ленінського
району згідно якої майно ЗАТ "Обнова" не знаходилось в податковій
заставі, а не виконання одного із пунктів договору про сумісну діяльність не
тягне за собою кримінальну відповідальність.

Крім того органами досудового слідства
ОСОБА_1обвинувачувалась в тому , що будучи посадовою особою на протязі з червня
2002 року по травень 2003 року , діючи умисно, із корисних мотивів, зловживаючи
своїм службовим становищем , шляхом підроблення офіційних документів( платіжних
відомостей, табелів, листів), наданих нею В ЦЗЛР, систематично, щомісячно
привласнювала гроші - заробітну плату ОСОБА_4 в сумі 168 грн. 45 коп,
перерахованих ЦЗЛР як дотаційні виплати працевлаштованим безробітним, і вчинила
таким способом крадіжку державного майна на суму 3147 грн. 28 коп.

ОСОБА_1повторно на протязі березня - серпня 2003 року
діючи умисно, із корисних мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем ,
шляхом підроблення офіційних документів( платіжних відомостей, табелів,
листів), наданих нею В ЦЗЛР, систематично, щомісячно привласнювала гроші -
заробітну плату ОСОБА_5 в сумі 214 грн. 65 коп, перерахованих ЦЗЛР як дотаційні
виплати працевлаштованим безробітним, і таким способом привласнила державне
майно на суму 1883 грн. 49 коп.

Всього ОСОБА_1, зловживаючи своїм службовим становищем,
привласнила державне майно у великих розмірах на загальну суму 5030 грн. 77
коп.

Тобто вчинила злочини передбачені ч.4 ст. 191 та ч.2 ст.
366 КК України . І за вироком суду вина ОСОБА_1. у вчиненні цих злочинів
визнана доведеною.

Згідно до вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен
бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які
були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

10

В підтвердження вини засудженої суд послався на покази
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_13, акти
документальної ревізії, висновки судових експертиз.

Однак, наведені у вироку докази не підтверджують вини
засудженої у пред'явленому їй обвинуваченні.

Як вбачається із матеріалів справи , ОСОБА_1як в ході
досудового слідства , так і в судовому засіданні винною у вчиненні цих злочинів
себе не визнала і пояснювала, що нею були складенні договори №3 від 18 травня
2002 року та №6 від 21 березня 2003 р. з центром зайнятості Ленінського району
про працевлаштування безробітних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, були видані накази по ЗАТ
"Обнова" № 9к від З червня 2002 року та №5к від 25 березня 2003 року
про прийняття їх на роботу і надана даним особам робота . За виконану роботу
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нараховувалась заробітна плата, яка їм виплачувалась
щомісячно. Вона не привласнювала гроші які перераховувались ЦЗЛР в ЗАТ
"Обнова" як дотаційні виплати на зарплату вказаних безробітних, не
підроблювала документів.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_11 пояснили, що вони працювали в
ЗАТ "Обнова" в 2002 році на підприємстві працювала ОСОБА_4, яка
займалась виготовленням дитячого і дорослого взуття, а також реалізовувала
взуття на ринку.

Свідки ОСОБА_17, директор центра зайнятості Ленінського
району та ОСОБА_18, заступник директора центра зайнятості Ленінського району, в
судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були працевлаштовані в ЗАТ
"Обнова" як безробітні. З ЗАТ "Обнова" були складені
договори про працевлаштування даних осіб і перераховувались підприємству
дотаційні виплати. Підприємство двічі перевірялось центром зайнятості з питання
дотримання умов договору. При перевірці ніяких порушень не було виявлено,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знаходились на робочих місцях, претензій щодо забезпечення їх
роботою та виплати заробітної плати не пред'являли.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно
в травні 2002 року була направлена центром зайнятості на роботу ЗАТ
"Обнова", де до листопада 2002 року працювала модельєром взуття, а з
листопада 2002 року до січня 2003 року закрійником взуття, також працювала
реалізатором взуття на ринку. За виконану роботу їй виплачувалась заробітна
плата по 80 грн. в місяць, вона розписувалась у відомостях про отримання
заробітної плати. Заперечувала факт отримання нею заробітної плати в розмірі
168, 45 грн. щомісячно.

11

Із досліджених судом показів ОСОБА_5 вбачається, що вона
в березні 2003 року була направлена центром зайнятості на роботу ЗАТ
"Обнова", де працювала закрійником верха взуття , а також
реалізатором на ринку "Колос" . За виконану роботу отримувала
зарплату по 50-60 грн.

Як вбачається із висновків судово-почеркознавчих
експертиз №181 від 11 червня 2004 року, № 182 від 16 червня 2004 року, № 953
від 20 січня 2005 року , № 953 від 20 січня 2005 року в розрахунково-платіжних
відомостях на отримання заробітної плати ОСОБА_4 з червня 2006 року по травень
2003 року , а також на отримання заробітної плати ОСОБА_5 з березня по серпень
2003 року підписи від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виконані не ОСОБА_1. А в
розрахунково-платіжних відомостях за червень-грудень 2002 року підписи від
імені ОСОБА_4 виконані самою ОСОБА_4

Таким чином, із наведених показів свідків та висновків
експертиз не вбачається, що ОСОБА_1підробляла документи і зловживаючи своїм
службовим становищем привласнила кошти перераховані центром зайнятості
Ленінського району ЗАТ "Обнова" в сумі 5033, 77 грн. .

В підтвердження вини ОСОБА_1. у привласненні чужого майна
шляхом зловживання у великих розмірах суд також послався на Акт документальної
перевірки центру зайнятості Ленінського району та на Акт документальної ревізії
КРУ м.
Миколаєва від 11 травня 2004 року , однак дані документи констатують лише факт
перерахування центром зайнятості Ленінського району ЗАТ "Обнова, за період
з червня 2002 року по серпень 2003 року, компенсації за працевлаштування
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сумі 5033, 77 грн. і не свідчать про те, що дані суми були
привласнені ОСОБА_1

Таким чином, суд, перевіривши надані обвинуваченням
докази, не вірно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні
нею злочинів передбачених ч. 4 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України.

В зв'язку з тим, що сторона обвинувачення не надала інших
доказів на підтвердження вини засудженої, і вичерпані всі можливості одержання
додаткових доказів, обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_1. підлягає скасуванню,
а провадження по справі закриттю на підставі п.2 ч. 1 ст.6 КПК України , за
недоведеністю вини ОСОБА_1. у вчиненні інкримінуємих їй злочинів.

З урахуванням вище наведеного апеляція помічника
прокурора про призначення ОСОБА_1 більш суворого покарання не підлягає
задоволенню.

12

Керуючись
ст. ст. 365, 366
КПК України,
колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора Ленінського району м.
Миколаєва залишити без задоволення. Вирок Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 січня 2007 року в частині виправдання ОСОБА_1 за ч.З ст. 365
КК України залишити без зміни.

Апеляції засудженої ОСОБА_1. та її захисника ОСОБА_3
задовольнити. Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2007
року в частині засудження ОСОБА_1 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України
скасувати , справу провадженням закрити на підставі п.2 ч. 1 ст.6 КПК України.