Провадження № 11-кп/780/744/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 14.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2013 року у виді 3 років позбавлення волі, ОСОБА_7 оголошено в розшук. Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк відбування покарання обчислювати з моменту її затримання.

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року, клопотання відділу кримінально-виконавчої інспекції Києво-Святошинського району Київської області щодо ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення обвинуваченої в місця позбавлення волі задоволено.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 за викликами до КВІ Києво-Святошинського району Київської області не з`являється, за місцем, вказаним в підписці не проживає, про зміну місця проживання КВІ не повідомляла.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить зменшити строк відбування призначеного їй покарання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що має на утриманні малолітню дитину та свою вину визнає повністю.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої, яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст. 166 КВК України суд, за поданням кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, може прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.3 ст.166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом, а відповідно до ч.4 цієї статті систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджена вироком Голосіївського районного суду від 18.07.2013 року за ч.2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76, 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Постановою інспектора Києво-Святошинського РВ КВІ, ОСОБА_7 встановлені дні явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, а саме третю середу кожного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 систематично (двадцять один раз) не з`являлась на реєстрацію до відділу КВІ без поважних причин, що підтверджується реєстраційним листком ( а.с.20), про зміну місця проживання не повідомляла, чим порушила порядок перебування на іспитовому строку та ухилялась від виконання обов`язків, покладених на неї судом.

Крім того, встановлено, що 18.11.2013 року ОСОБА_7 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП повторно протягом року, у зв`язку з чим їй було винесено попередження.

Згідно характеристики за місцем проживання, обвинувачена характеризується посередньо.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що вона має на утриманні малолітню дитину не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в матеріалах справи міститься лист від Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської райдержадміністрації про те, що син обвинуваченої ОСОБА_8 перебуває під опікою у своєї бабусі.(а. с. 60)

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а тому обґрунтовано скасував обвинуваченій звільнення від відбування покарання і направив ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2013 року покарання.

Ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2013 року у виді 3 років позбавлення волі та направлення її для відбування призначеного покарання - залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: