Справа № 405/5/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000049, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира командира 1 відділення 3 групи спеціального призначення 12 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 410 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив: носіння, зберігання вогнепальної зброї та придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також викрадення зброї військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, за таких обставин.
4 вересня 2014 року ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, у зв`язку з частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 на посаду заступника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 12 роги спеціального призначення 4 загону спеціального призначення, у військовому званні солдат.
У подальшому наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23 вересня 2014 року наказом № 61-рс солдата ОСОБА_3 увільнено від займаної посади і призначено на посаду командира 1 відділення 3 групи спеціального призначення 12 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення.
Відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , будучи командиром віддалення, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконували військовий обов`язок, відповідає за правильну експлуатацію, зберігання озброєння, техніки, спорядження та за у утримання їх у належному стані, а також зобов`язаний підтримувати озброєння, техніку в постійній готовності до бойового застосування, навчати й виховувати особовий склад відділення, проводи ти тренування, спрямовані па поліпшення стройової виправки та посилення фізичної витривалості, знати тактику дій відділення в різних видах бою, вміло командувати під час виконання завдань, досконало знали й вміло володіти зброєю і технікою відділення, забезпечувала ти їх правильне зберігання й експлуатацію, стежити за додержанням підлеглими правил безпеки під час користування зброєю і технікою, її обслуговування і бойового застосування, перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишилося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин, щоденно оглядати та постійно утримували в порядку та справності озброєння, техніку і майно відділення, стежити за їх наявністю. А тому, командир відділення солдат ОСОБА_3 наділений правом, в межах своєї компетенції, ставити вимоги, приймати обов`язкові для виконання підлеглими йому військовослужбовцями рішення, тобто являється службовою особою, яка постійно обіймає в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 знав вимоги законодавства України про те, що зброя і боєприпаси відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а також те, що військовослужбовцям Збройним Силам України забороняється зберігати за територією військової частини зброю і боєприпаси без передбаченого законом дозволу.
В період з 21 по 22 листопада 2014 року, особовий склад НОМЕР_2 роти радіо групи та відділення управління військової частини - польова пошта НОМЕР_1 перебували на військовому полігоні, де проводили навчальні стрільби зі штатної зброї.
22.11.2014 року військовослужбовці 12 роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у тому числі 1 відділення 3 групи, повернулися до свого постійного місця дислокації за адресою: АДРЕСА_3 , де в казарменому приміщенні проводили чистку зброї.
В цей же день, 22.11.2014 року, приблизно о 16:00 год. у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , після закінчення чистки та перевірки наявності і комплектності штатної зброї особового складу, яку проводив солдат ОСОБА_3 під контролем заступника командира 3 групи 12 роти 4 загону старшого сержант ОСОБА_6 , перевірив вищевказану штатну зброю особового складу поштучно, номерам та комплектності, при цьому вся зброя була в наявності.
Після чого, старший сержант ОСОБА_6 залишив солдата ОСОБА_3 доглядати за ящиком зі зброєю та пішов до командира 12 роти 4 загону капітана ОСОБА_7 взяти металеву печатку для опечатування ящика зі зброєю. В цей час, солдат ОСОБА_3 , будучи особою, яка за своїми службовими обов`язками зобов`язана стежити за правильним зберіганням зброї відділення, її наявністю, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи вимоги ст.ст.9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п.п.13-15 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, п.1.15 «Інструкції по організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 р. №359, відкрив ящик зі зброєю та викрав автоматичну зброю - 44 (АО - 44) з маркувальним позначенням « НОМЕР_3 » в комплекті з металевим прикладом, глушником з маркувальним позначенням « НОМЕР_4 » та магазином без набоїв з маркувальним позначенням « НОМЕР_5 », сховав її під штани і кофту, продовжив чекати старшого сержанта ОСОБА_6 , який повернувшись, опечатав ящик зі зброєю та передав його до кімнати зберігання зброї під охорону.
В подальшому, солдат ОСОБА_3 викрадену автоматичну зброю - 44 (АО - 44) з маркувальним позначенням « НОМЕР_3 » в комплекті з металевим прикладом, глушником з маркувальним позначенням « НОМЕР_4 » та магазином без набоїв з маркувальним позначенням « НОМЕР_5 », виніс з території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яку переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно зберігав до 27.11.2014 року.
Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , достовірно знаючи вимоги законодавства про порядок поводження зі зброєю і бойовими припасами, в один з перших днів листопада 2014 року, без передбаченого законом дозволу, придбав у м. Кіровограді, у невстановленої органом досудового розслідування, бойові припаси - 29 набоїв калібру 9 мм з маркувальним позначенням «13 LCW», які без передбаченого законом дозволу, переніс та зберігав за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково, надав суду показання, що був мобілізований 04.09.2014 року до військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаду зам. командира 1 групи 4 батальйону 13 роти. Згодом був переведений на посаду командира 1 відділення 3 групи спеціального призначення 12 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення. Разом зі своєю ротою отримував у чергового зброю та боєприпаси, виїзджали на полігон для навчань зі стрільби. 22.11.2014 повернулися у частину, чистили зброю. Складали зброю в дерев`яний ящик, після чого доповів про кількість зброї командиру ОСОБА_6 , який також перерахував її кількість. Потім він залишився біля ящика зі зброєю як відповідальна особа, а ОСОБА_6 пішов за печаткою для того, щоб опечатати ящик. Поки ОСОБА_6 не було, він відкрив ящик, взяв пістолет із глушником та заховав під дублянку, в яку був одягнений. ОСОБА_6 повернувся, опечатав ящик зі зброєю, який передали черговому до кімнати зберігання зброї. В подальшому він зі зброєю покинув військову частину, прибув додому, де заховав зброю у «бар». Наступного дня по вул. Жадова м. Кіровограда він зустрів свого знайомого, у якого за 200 грн. купив патрони до пістолета у кількості 29 шт. Повернувшись додому, зарядив пістолет і випадково 2 рази вистрелив у двері. В подальшому співробітниками міліції пістолет та патрони були вдома вилучені. Свою вину визнає в тому, що викрав зброю, яку бажав повернути до військової частини та незаконно придбав патрони, а не визнає вину, що не є службовою особою та не вчиняв злочин із зловживанням службовим становищем.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 вини, його вина повністю підтверджується зібраними доказами по справі:

-показаннями свідка ОСОБА_6 згідно яких, він на час викрадення зброї був т.в.о. командира польова пошта НОМЕР_1 . З ОСОБА_3 , який був командиром 1 відділення 3 групи спеціального призначення 12 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення, перебував у робочих відносинах. 22.11.2014 року після стрільб, проводилася чистка зброї. Після чого ОСОБА_3 йому доповів, що зброя перевірена. Він при ОСОБА_3 також перевірив зброю і пішов до командира військової роти ОСОБА_7 взяти печатку для опечатування ящика зі зброєю. Сам ящик зі зброєю залишив під наглядом ОСОБА_3 . Повернувшись, зброю не перевіряв та опечатав ящик, який був зданий під охорону. 27.11.2014 року після відкриття ящика зі зброєю, було виявлено відсутність пістолета із глушником, про що було повідомлено командира роти. Зазначив, що підчас його відсутності ОСОБА_3 виконував його обов`язки і як командир відділення наділеним обов`язком віддавати накази та розпорядження підлеглим.
-показаннями свідка ОСОБА_7 згідно яких, він є командиром роти в/ч польова пошта НОМЕР_1 . З обвинуваченим ОСОБА_3 перебуває в службових відносинах. В листопаді 2014 року, точної дати не пам`ятає, проводилися стрільби, після чого відбулася чистка та перевірка зброї, яку здійснював ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Прийшов до нього ОСОБА_6 та доповів, що зброя перевірена, після чого він надав йому печатку для опечатування ящика зі зброєю. 27.11.2014 року при розпечатуванні зброї було помічено нестачу пістолета. В подальшому було встановлено, що зброю викрав ОСОБА_3 в той час, коли залишився біля ящика із зброєю, а ОСОБА_6 пішов за печаткою.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими письмовими матеріалами кримінального провадження:

-протоколом обшуку квартири АДРЕСА_4 , від 27.11.2013 року, згідно якого виявлено та вилучено предмет у вигляді пістолета з глушником, магазин в якому знаходяться 11 патронів та рамочний приклад. Біля магазину знаходиться картонна коробка сірого кольору, в якій знаходиться 16 набоїв Вище на полиці дерев`яної шафи виявлено стріляну гільзу з маркувальним позначенням « 13 LCWV». У вищевказаній кімнаті, а саме біля вхідних дверей на балкон було виявлено стріляну гільзу з маркувальним позначенням: « НОМЕР_6 ». З внутрішньої сторони дерев`яної коробки вхідних дверей даної кімнати зверху виявлено 2 наскрізних отвори внутрішнім діаметром 9 мм., на відстані 53 мм. одна від одної. На відстані 140 мм від верхньої частини дерев`яної рамки є пошкодження у вигляді розриву шпалер і вм`ятин глибиною 5 мм у кількості 2 шт. Навпроти вхідних дверей вищевказаної кімнати на стіні виявлено в шпалерах два отвори.

(т. 1 а.с. 24-27);

- висновком експерта № 305 від 15.12.2014 року, згідно якого:

1.Предмет з маркувальними позначеннями «ВП 2299 ИМ», вилучений 27.11.14 у власному приміщенні ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , являється вогнепальною зброєю.

2. Даний предмет є короткоствольним нарізним автоматичним пістолетом моделі «АО-44 (6П13)» калібру 9мм, з глушником звуку посірілу промислового виробництва.

3. Даний автоматичний пістолет, придатний для стрільби.

4. Двадцять сім патронів з маркувальними позначеннями «LCW 13», вилучені 27.11.14 у власному приміщенні ОСОБА_3 , в АДРЕСА_1 , являються боєприпасами, пістолетними патронами калібру 9мм до пістолета системи Макарова, які призначені для стрільби з пістолетів Макарова «ПМ», автоматичних пістолетів Стечкіна «АПС», « НОМЕР_7 )», пістолетів ФОРТ-12, ФОРТ-14, ФОРТ-17 калібрів 9мм, та ін, виготовлені промисловим способом. Дані патрони, придатні для стрільби.

5. Предмет у вигляді металевого рамочного прикладу, вилучений 27.11.14 у власному приміщенні ОСОБА_3 , в АДРЕСА_1 , є прикладним прикладом до автоматичного пістолета моделі «АО-44 (6П13)» калібру 9мм, виготовлений промисловим способом. З автоматичного пістолета «АО-44 (6П13)» « НОМЕР_3 » та прикріпленим у вигляді металевого рамочного прикладного приклада - можливо проводити постріли.

6. Предмет у вигляді глушника з маркувальними позначеннями «ВП 2299», вилучений 27.11.14 у власному приміщенні ОСОБА_3 , в АДРЕСА_1 , є глушником звуку пострілу промислового виробництва до автоматичного пістолета «АО-44 (6П13)» калібру 9мм № НОМЕР_3 . З автоматичного пістолета «АО-44 (6П13)» « НОМЕР_3 » та прикріпленим глушником звуку пострілу «ВП 2299» - можливо проводити постріли.

(т.1 а.с. 84-90);

- протоколом огляду речей від 19.12.2014 року, згідно якого оглянуто пістолет чорного кольору з маркувальним позначенням НОМЕР_3 з порожнім магазином до нього з маркувальним позначенням ВП 2299-4, глушник чорного кольору з маркувальним позначенням НОМЕР_4 , приклад у виді рамки, 9 мм гільзи мідного кольору 17 шт. з маркувальним позначенням у виді рамки, 9 мм патрони мідного кольору у кількості 17 шт. з маркувальним позначенням «LCW 13», 9 мм гільзи мідного кольору у кількості 4 шт. з маркувальним позначенням «LCW 13», коробочка для зберігання 9 мм патронів білого кольору розміром 4,2 см. на 4,2 см.

(т. 1 а.с. 91-93);

- висновком експерта № 305 від 19.12.2014 року, згідно якого:

1.Дві кулі, дві гільзи з маркувальними позначеннями «LCW 13», вилученні 27.11.2014 в АДРЕСА_1 , у власному приміщенні ОСОБА_3 , є частинами боєприпасів, пістолетних патронів калібру 9 мм. до пістолета системи Маркова «ПМ», які призначені для стрільби з пістолетів Макарова «ПМ», автоматичних пістолетів Стечкіна «АПС», « НОМЕР_7 )», пістолетів ФОРТ-12, ФОРТ 14, ФОРТ 17 калібрів 9 мм, та ін., виготовлені промисловим способом (Т.1 а.с.109-115);

2.Дані дві кулі та дві гільзи, відстріляні з автоматичного пістолета «АО-44(6П13)» калібру 9 мм « НОМЕР_3 ».

(т.1 а.с.106-115);

-протоколом огляду речей від 25.12.2014 року, згідно якого було оглянуто 9мм гільзи мідного кольору у кількості 2 шт. з маркувальним позначенням LCW 13, кулі калібру 9 мм з металу жовтого кольору у кількості 2 шт.

(т.1 а.с.116-117);

-висновком експерта № 1484 від 10.12.2014 року, згідно якого в складі нашарування на наданих предметах-носіях (ватний тампон, фрагменти шпалер та фрагмент деревини) виявлено комплекс складових, характерних для продуктів згорання бездимного пороху.

(т.1 а.с.143-148);

-протоколом огляду речей від 26.12. 2014 року, згідно якого оглянуто: ватна протирка каналу ствола пістолета № НОМЕР_4 ; паперова стрічка білого кольору розміром 0.3х8.5 см. та шматок вати біло-сірого кольору розміром 3х1 см.; дерев`яний брусок жовто коричневого кольору, розміром 20х7.5х1.5см., з двома отворами по низу даного бруска, на відстані 6 см. один від одного, виріз шпалер у кількості 2 шт. розмірами 21х16.5 см. та 21х25 см.

(т. 1 а.с.149-150);

-протоколом огляду документів від 17.12.2014 року, згідно якого за солдатом ОСОБА_3 закріплена наступна зброя: - АКС -74Н2 № НОМЕР_8 ; - АО-44 № ЛА 1225 КМ з 4 магазинами; - ГП-25 № НОМЕР_9 з 5 магазинами; - Багнет 1 шт., за старшим сержантом ОСОБА_6 закріплена наступна зброя: - АКС 74 № НОМЕР_10 ; - АО-44 № НОМЕР_3 з 4 магазинами; - ГП-25 № НОМЕР_11 з 5 магазинами; - Багнет 1 шт., тобто вся вищевказана зброя в тому числі АО-44 з маркувальним позначенням серії НОМЕР_12 являється військовим майном.
(т. 2 а.с. 52-53);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 за участю понятих, захисника показав обставини скоєння ним кримінального правопорушення, місце викрадення, обставини викрадення та зберігання автоматичної зброї - 44 (АО - 44) в комплекті, а саме: магазин до пістолету, глушник та рамковий приклад.

( т. 2 а.с. 152-161);

- витягом з наказу №61-рс від 23.09.2014 року про призначення солдата ОСОБА_3 командиром 1 відділення 3 групи спеціального призначення 12 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення.

(т.3 а.с. 84);

Дослідивши та перевірив представлені по справі докази, у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, і кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання вогнепальної зброї та придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;
- за ч. 2 ст. 410 КК України - викрадення зброї військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем.
На свій захист обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що за ч.2 ст.410 КК України свою вину не визнає, вважає, що не є службовою особою, яка вчинила злочин із зловживанням службовим становищем. В подальшому в ході розгляду визнав, що є військовою службовою
особою, однак злочин із зловживанням службовим становищем не вчиняв.

Судом відзначається, що поняття військова службова особа як суб`єкт визначено у п. 1 примітки 1 до ст. 423 КК України. Ним може бути військовий начальник або інший військовослужбовець, який обіймає постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Всі ці особи наділені правом здійснювати по службі дії, що мають юридичне значення.

Всі начальники є службовими особами. При цьому військовослужбовець може бути начальником як у зв`язку із займаною ним посадою, так і за військовим званням.

Обов`язки та зобов`язання військової службової особи як командира відділення наведено у п.п. 125, 126 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України».

Військовими начальниками можуть бути також і військовослужбовці (військовозобов`язані) рядового складу, якщо вони призначені на відповідну посаду (наприклад, командира відділення) або виконують відповідні задачі і мають при цьому в своєму підпорядкуванні інших військовослужбовців, яким можуть пред`являти обов`язкові для виконання вимоги. Не має значення постійно чи тимчасово, письмовим чи усним розпорядженням призначено такого військовослужбовця виконувати обов`язки начальника.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов`язаних зі здійсненням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу (наприклад, поштар). До військових службових осіб необхідно також відносити тих військовослужбовців, які мають права начальника під час несення спеціальних служб (наприклад, вартової служби). Вони можуть бути суб`єктами службових злочинів, якщо вчинення ними неправомірних дій (бездіяльності) порушує їх загальний службовий обов`язок, пов`язаний із виконанням спеціальних служб.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.410 КК України - викрадення зброї військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем.

Так, органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 вмінено за ч.1 ст.263 КК України кваліфікуючу ознаку «придбання вогнепальної зброї», яка підлягає виключенню, оскільки кваліфікуюча ознака «викрадення зброї» інкримінується обвинуваченому за ч. 2 ст. 410 КК України.

Оцінюючи в сукупності наведені судом докази і доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , аналіз яким наданий вище, у суду є всі підстави стверджувати, що обвинувачений мав умисел як військова службова особа із зловживанням службовим становищем на викрадення у військовій частині зброї.

Суд не погоджується із думкою прокурора щодо пом`якшуючих обставин обвинуваченим ОСОБА_3 як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки останній свою вину визнав частково, на досудовому слідстві так і в суді не викрив знайому особу, у якої придбав бойові припаси.

Також не переконливими є доводи захисника про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, враховуючи комп`ютерну томографію головного мозку, згідно якого ознак очагової патології і об`ємного процесу головного мозку не виявлено (т.3 а.с.119).

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є тяжким.

Характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, суд бере до уваги службову характеристику, згідної якої характеризується посередньо (т.2 а.с.145); має 5 стягнень накладені командиром роти (т.2 а.с. 144); на обліках у лікаря-нарколога не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні за направленням начальника медичної служби військової частини з 21.04.2008 року по 08.05.2008 року в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні (т.2 а.с.129), однак актом судово-психіатричного експерта № 638 від 12.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_3 на момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними (т. 2 а.с. 135-136), вперше притягується до кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи особу обвинуваченого, стан його здоров`я, тяжкість скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначив йому покарання в межах санкції статей у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України до обвинуваченого із врахуванням обставин справи, тяжкості скоєного злочину, суд не вбачає.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в сумі 1 941,42 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на апеляційний період залишити без змін - тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 410 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 2 ст. 410 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбування покарання відраховувати з 06.07.2015 року, зарахувавши у строк покарання перебування під вартою з 01.12.2014 року по 05.07.2015 року, включно.

Запобіжний захід на апеляційний період ОСОБА_3 залишити без змін, тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази:

-випил дверної рамки, виріз шпалер з 2 отворами із фрагментами нашарування речовини чорного кольору у кількості 2 шт. (т. 1 а.с. 161 на звороті), які знаходяться на зберіганні у військовій прокуратурі Кіровоградського гарнізону знищити;

- автоматичну зброю НОМЕР_13 ) разом з глушником, магазином до пістолету, рамковий приклад, набої 9 мм в загальній кількості 17 штук, гільзи9 мм в загальній кількості 4 шт., коробочку для зберігання набоїв калібру 9 мм, які передати на відповідальне зберігання до військової частини польова пошта НОМЕР_1 начальнику служби РАО ОСОБА_9 залишити як належні військовій частині.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1941,42 грн.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1