У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Кармазіна Ю.М.

суддів

Глоса Л.Ф., Кліменко М.Р.

прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою представника цивільного позивача КФГ “Омельянич” - ОСОБА_3 і
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції.

Вироком Совєтського районного суду
Автономної Республіки Крим від 9
березня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.55 КК України 1960 р.
судимості не має,

і

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, судимості не має,

виправдано: першого - за ч.5 ст.191 і ч.2 ст.366 КК України; другого - за
ч.2 ст.27 і ч.5 ст.191 КК України за відсутністю в їх діях складів цих
злочинів.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18.05.2006 року
вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обвинувачувалися у тому, що вони 04.11.2004 р. у
Джанкойському районі Автономної Республіки Крим за попередньою змовою групою
осіб, шляхом зловживання ОСОБА_1 (директор СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3”) своїм службовим
становищем, заволоділи 72 320 кг. рису - сирця, який належав КФГ “Омельянич” і
вартість якого складала 90 400 грн., що
є особливо великим розміром.

З метою заволодіння зазначеним вище майном ОСОБА_1 ще й учинив службове
підроблення документів, що спричинило КФГ “Омельянич” тяжкі наслідки у виді матеріальних
збитків на суму 90 400 грн.

У касаційній скарзі представник цивільного позивача КФГ “Омельянич” -ОСОБА_11
і у касаційному
поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної
інстанції, посилаються на безпідставність виправдання ОСОБА_1 й ОСОБА_2, першого - за ч.5 ст.191
і ч.2 ст.366 КК України, а другого - за ч.2 ст.27 і ч.5 ст.191 КК України та
просять судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України - Глоса
Л.Ф., думку прокурора Сорокіної О.А., яка підтримала касаційне подання
прокурора та касаційну скаргу представника
цивільного позивача КФГ “Омельянич” - ОСОБА_3 та вважає за необхідне скасувати судові рішення щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а
справу щодо них направити на новий судовий розгляд, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника цивільного позивача і касаційне подання прокурора підлягають задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що свої
висновки щодо винуватості ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання
першого своїм службовим становищем, заволодіння 72 320 кг. рису - сирця, який
належав КФГ “Омельянич” вартістю 90 400 грн., й службового підроблення
документів, що спричинило КФГ “Омельянич” тяжких наслідків у виді матеріальних збитків на суму 90
400 грн., органи досудового слідства
обґрунтували: показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та актом
планової документальної перевірки дотримання податкового законодавства СТОВ
“ІНФОРМАЦІЯ_3” НОМЕР_1 й іншими документами.

Виправдовуючи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за цими обвинуваченнями, суд першої інстанції послався
на відсутність у їх діях інкримінованих органами досудового слідства складів злочинів. Ці
висновки він обґрунтовував показаннями ОСОБА_1 й ОСОБА_2, показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, актом документальної ревізії КРУ
НОМЕР_2 й договором купівлі-продажу НОМЕР_3.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду, оскільки вони
зроблені передчасно й на не повно досліджених доказах.

Так, суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та дані, які містяться в акті планової документальної перевірки
дотримання податкового законодавства СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” від НОМЕР_4 та схемі
товарних потоків у розрізі постачальників та покупців СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” за
період із 01.01. по 31.12.2004 р.

Як видно зі справи, на досудовому слідстві свідок ОСОБА_14
показав, що 06.02.2005 р. ОСОБА_2 попросив його з'їздити до ОСОБА_3 додому та викликати його на
розмову, на що він дав згоду. В цей же день він, позвавши ОСОБА_3, був присутній під час цієї
розмови, яка відбулася в автомобілі ОСОБА_2 У ході розмови ОСОБА_2 просив ОСОБА_3 забрати заяву, яку той написав до міліції, про вчинення
ним (ОСОБА_2) та ОСОБА_1
злочину, оскільки останнього із-за цього утримують у слідчому ізоляторі.ОСОБА_11
повідомив, що заяву забере за умови, що ОСОБА_2 поверне йому гроші за отриманий рис, на що той відмовив,
мотивуючи це тим, що грошей у нього немає, оскільки він їх віддав якимось
людям. Також він сказав, що, віддавши гроші, він фактично визнає себе винуватим
у вчиненні злочину, а цього він робити не хоче. Ні про що конкретно не домовившись,
вони роз'їхались. Також свідок ОСОБА_14 показав, що під час спільної господарської діяльності з ОСОБА_2 він
бачив у останнього накладні, що завірені печаткою СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” і це його здивувало,
оскільки, як було йому відомо, останній службовою особою СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” не був
(т.2 а.с.61-62).

Свідок ОСОБА_12 на досудовому слідстві показав, що його дружина ОСОБА_15 працює
приватним підприємцем і займається вирощуванням і продажем
сільськогосподарської продукції. У листопаді 2004 р. вона вирішили продати рис
підприємцю на ім'я ОСОБА_16 і у зв'язку з цим 04.11.2004 р. до них на базу приїхали
два вантажні автомобілі. Один із них завантажили рисом і тоді приїхав ОСОБА_16 та
віддав за відвантажений рис гроші. В подальшому рисом був завантажений і другий
автомобіль, водій якого намагався теж їхати з території бази, однак він його
зупинив, оскільки гроші за вантаж не були сплачені. Він виставив умови, що поки
гроші не будуть сплачені, то вантаж з бази не виїде, про це він повідомив
телефоном ОСОБА_1. Останній погодився на такі умови й повідомив, що гроші
він особисто привезе, однак у цей день (04.11.2004 р.) гроші він не привіз, а
тому завантажений автомобіль залишився на базі. Тільки на наступний день ОСОБА_16 привіз
гроші, й автомобіль виїхав із бази (т.2 а.с. 74). Свідок ОСОБА_13 на досудовому слідстві
підтвердила, що у листопаді 2004 р. СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” за готівкові кошти
купувала у них рис-сирець (т.2 а.с. 75-76).

Відповідно до акту планової
документальної перевірки дотримання податкового законодавства СТОВ
“ІНФОРМАЦІЯ_3” НОМЕР_5 та схеми товарних потоків у розрізі постачальників та
покупців СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” за період із 01.01. по 31.12.2004 р., яка
додається до акту, ПП “Індустрія-Сервіс” у якості постачальника або покупця
продукції СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” не значиться (т.2 а.с. 165-189, 224).

Зазначені докази мають значення по справі, а тому повинні бути належним
чином оцінені, чого суд першої інстанції не зробив.

Колегія суддів також вважає передчасними висновки, які зробив суд першої
інстанції щодо показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а саме:
визнав, що показання перших двох є неточними і суперечливими, а показання двох
останніх свідків є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини, про
які вони вказують, стали їм відомі від ОСОБА_1, який заперечує свою вину.

Так, свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_11 як на досудовому слідстві, так і у суді
чітко вказували, що 04.11.2004 р. представникам СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” було
відгружено 72 320 кг. рису - сирця, який належав КФГ “Омельянич”, вартістю 90
400 грн. Гроші за отриманий рис службові особи СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” не
заплатили, а у подальшому взагалі почали заперечувати факт отримання рису -
сирця від КФГ “Омельянич”.

Свідок ОСОБА_5 на досудовому слідстві показав, що з 2004 р. він знайомий із
директором СТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” ОСОБА_1. У лютому 2005 р. останній приїхав до
нього в офіс і розповів, що його родич запропонував йому придбати рис-сирець. У
зв'язку з цим він уклав договір з підприємством про поставку рису. Після цього
рис, який запропонував йому родич, був забраний від продавця та проданий згідно
з договором поставки. В подальшому підприємство, яке придбало у них рис,
розрахувалося з ним, а тому він передав отримані гроші родичу для розрахунку з
підприємством, яке передало йому рис, однак родич цього не зробив. Дізнавшись
про це, він був вимушений скласти документи про те, що рис він нібито купив у
ПП “Індустрія-Сервіс”. ОСОБА_5 також показав, що під час розмови із ОСОБА_4 той
йому повідомив, що до нього приходив ОСОБА_1 і просив підписати якісь
документи, пропонуючи за це грошову винагороду (т.3 а.с.119-120).

Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві показав, що у травні 2005 р. він,
дізнавшись про те, що у його знайомого ОСОБА_1 проблеми із правоохоронними
органами, він із ним зустрівся. Під час зустрічі той йому розповів, що через
родича він придбав рис, за який розрахувався, однак родич грошей продавцеві не
передав, а тому у нього й виникли проблеми з міліцією (т.3 а.с. 121).

Отже, суд, приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_1 і ОСОБА_2, не дав оцінки частині доказів, а
частину доказів неналежним чином оцінив, а тому таке його рішення не можна
визнати законним і обґрунтованим.

Апеляційний суд, перевіряючи справу за апеляціями прокурора і представника
цивільного позивача КФГ “Омельянич”, не навівши переконливих аргументів, теж
передчасно дійшов висновку про обґрунтованість виправдання ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що за таких обставин висновки суду першої та
апеляційної інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 і ОСОБА_2 складів
інкримінованих органами досудового слідства злочинів, є непереконливими.

З урахуванням викладеного, судові
рішення щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягають скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи необхідно ретельно дослідити усі докази по
справі, дати належну правову оцінку діям
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 395 і 396
КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

касаційну скаргу представника цивільного позивача КФГ “Омельянич” - ОСОБА_3
і касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, задовольнити.

Вирок Совєтського районного суду Автономної Республіки Крим від 9 березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 18.05.2006 р. щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

КАРМАЗІН Ю.М. КЛІМЕНКО М.Р. ГЛОС Л.Ф.