Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючої Щепоткіної В.В.,
суддів:Єленіної Ж.М., Леона О.І.,за
участю прокурора Голюги В.В.,
розглянувши в судовому засіданні у м.
Києві 03 червня 2014 року касаційну скаргу
ОСОБА_5 на постанову Козельщинського
районного суду Полтавської області від
26 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Полтавської області від 04 грудня
2013 року, постановлені у справі за
скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора
від 05 жовтня 2012 року про відмову в
порушенні кримінальної справи,

в с т а н о в и л а:

Постановою Козельщинського районного
суду Полтавської області від 26 квітня
2013 року залишено без задоволення
скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора
прокуратури Козельщинського району
Полтавської області від 05 жовтня 2012
року про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за
ознаками злочинів, передбачених
статтями 365, 366 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 04 грудня 2013 року
постанову місцевого суду залишено без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
просить зазначені судові рішення
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд. Вказує на несвоєчасне
повідомлення його про дату розгляду
справи в суді першої інстанції, а також
не забезпечення його участі в судовому
засіданні. Посилається на неповноту
проведеної органами досудового
слідства перевірки за його заявою. Суд
не дав належної оцінки даним, які
містяться в матеріалах перевірки, та
дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав до порушення
кримінальної справи. В порушення вимог
ст. 377 КПК України 1960 року апеляційний
суд належним чином не перевірив
доводів його апеляції, а також
доповнень до неї, чим істотно порушив
вимоги кримінально-процесуального
закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора про необхідність часткового
задоволення касаційної скарги,
перевіривши матеріали провадження за
скаргою та матеріали прокурорської
перевірки, обговоривши наведені у
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга ОСОБА_5
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Доводи скаржника щодо порушення судом
процесуального закону у зв'язку з
незабезпеченням його участі в судовому
засіданні суду першої інстанції є
обґрунтованими.

Так, стаття 16-1 КПК України 1960 року
встановлює вимоги щодо змагальності і
диспозитивності судового розгляду, що
в свою чергу передбачає рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Принцип процесуальної рівності сторін
також закріплений у ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, як один із
елементів права на справедливий суд.
Зокрема, цей принцип вимагає, щоб
кожній стороні надавалась розумна
можливість представляти свою позицію
за таких обставин, які не ставлять цю
сторону в суттєво невигідне становище
по відношенню до протилежної сторони.

Як убачається з матеріалів справи,
незважаючи на клопотання
ОСОБА_5, який утримувався під вартою,
про бажання бути присутнім у судовому
засіданні та давати пояснення на
обґрунтування своєї скарги, судовий
розгляд в суді першої інстанції
проведено без участі останнього, а лише
в присутності прокурора.

Таким чином, на відміну від прокурора,
який давав пояснення в суді першої
інстанції та брав активну участь у
провадженні, ОСОБА_5 з об'єктивних
причин був позбавлений такої
можливості, що є порушенням принципу
рівності сторін.

Такої ж позиції дотримується
Європейський суд з прав людини у своїх
рішеннях у справах «Жук проти України»
і «Коробов проти України».

Вказані порушення місцевим судом вимог
кримінально-процесуального закону
залишились без уваги апеляційного суду
під час розгляду справи за апеляцією
ОСОБА_5 в апеляційному порядку.

За таких обставин рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у справі за
скаргою ОСОБА_5 на постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд, в ході якого з дотриманням
вимог кримінально-процесуального
закону слід прийняти обґрунтоване
рішення.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960
року, пунктами 11, 15 розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Постанову Козельщинського районного
суду Полтавської області від 26 квітня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 04 грудня
2013 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на
постанову прокурора від 05 жовтня 2012
року про відмову в порушенні
кримінальної справи скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд.

Судді:

В.В. Щепоткіна Ж.М. Єленіна О.І Леон