У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Гриціва М.І., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 28 серпня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Дніпропетровської області на вирок Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 18 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 листопада 2006 року щодо засудженої ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку с.Андріївка Синельниківського району Дніпропетровської області,

громадянку України, несудиму, -

засуджено:
за ч.1 ст.164 КК України до обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст.75 КК України засуджену
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком
1 рік із покладенням на неї обов”язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК
України.

ОСОБА_1 засуджено за те, що вона, будучи зобов”язаною рішенням
Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 7 травня 2001
року до сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше
½ частини
неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян на одну дитину на користь
ОСОБА_4., злісно ухилялася від сплати цих коштів, в результаті чого створила
заборгованість у сумі 8107 грн. 79 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 листопада 2006
року зазначений вирок залишено без зміни.

У касаційному поданні заступник прокурора
Дніпропетровської області, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини та
правильності кваліфікації дій засудженої ОСОБА_1, ставить питання про
скасування оскаржуваних рішень у зв”язку з неправильним застосуванням ст.61 КК
України з направленням справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, яка частково підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.61 КК України обмеження
волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, які мають
дітей віком до чотирнадцяти років.

У порушення зазначених вимог суд першої
інстанції, постановляючи обвинувальний вирок, при призначенні ОСОБА_1 покарання не взяв до уваги того, що ОСОБА_1 має на утриманні третю неповнолітню дитину - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає разом з засудженою і
невірно застосував кримінальний закон та призначив їй покарання у виді
обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_1 працює, то колегія суддів вважає за можливе призначити
ОСОБА_1 покарання у виді виправних робіт з тих підстав, що обмежень у
призначені зазначеного покарання немає.

Керуючись статтями ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів.

у х в а л и л а:

Касаційне подання заступника
прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково, вирок
Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 листопада 2006
року щодо ОСОБА_1 змінити.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ч.1 ст.164КК України у виді виправних робіт
за місцем роботи строком на 1 рік з відрахуванням у доход держави 10 %
заробітку.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_1 звільнити від відбування
покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік та покласти на неї
обов”язки, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

В решті вирок залишити без зміни.

с у д д і :

Міщенко С.М. Гриців
М.І. Пекний С.Д.