ун. № 759/3837/15-к
пр. № 1-кп/759/320/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_3 , обвинувачений: ОСОБА_4 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000170 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дубно Рівненської області, має вищу освіту, не одруженого, зі слів працюючого директором ТОВ «Барви безпеки», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20.12.2014 р. в офісному приміщенні, розташованому у цокольній частині будинку під`їзду № 2 за адресою: АДРЕСА_3 , збув муляжі датчиків пожежної сигналізації із вбудованими відеокамерами, дротові мікрофони, відеореєстратор, які відповідно до висновку експерта № 115/3 від 14.01.2015 р. є спеціальним технічним засобом негласного отримання інформації, в порушення вимог чинного законодавства (за відсутності ліцензії на торгівлю такими засобами).
Так, на початку грудня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку «Караваєві дачі» у м. Києві по вул. Ушинського, отримав від невстановленої досудовим слідством особи на ім`я ОСОБА_5 замовлення для невстановленої досудовим слідством особи на ім`я ОСОБА_6 на виготовлення та встановлення аудіо-відео обладнання в офісі за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 39.
У подальшому 08.12.2014 р. ОСОБА_4 на виконання замовлення по встановленню аудіо-відео обладнання в офісному приміщенні прибув за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 39, де умисно з корисливих мотивів, не маючи ліцензії на торгівлю спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації, усвідомлюючи, що збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації заборонено діючим законодавством, в порушення п. 7 Переліку видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992 р., та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації» № 1450 від 27.10.2001 р., згідно яких у власності громадян не можуть перебувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, а також розуміючи, що він не є суб`єктом права володіння, користування та розпорядження спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації, вирішив незаконно збути спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації систему з прихованих мінітелекамер, мікрофонів та відеореєстратора.
Перебуваючи в зазначеному офісі, ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою досудовим слідством особою на ім`я ОСОБА_6 і запропонував йому послуги з виготовлення спеціального обладнання для прихованого аудіо, відеоспостереження та подальшого його збуту за грошову винагороду у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, на що останній погодився.
Через декілька днів, продовжуючи реалізовувати свій злочинний задум, направлений на незаконний збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, ОСОБА_4 перебуваючи на ринку «Караваєві дачі» у м. Києві по вул. Ушинського, придбав у невстановлених досудовим слідством осіб технічні засоби: три дротові мікрофони, шість купольних мінітелекамер, відеореєстратор та інші технічні пристрої.
Після цього, 20.12.2014 р. приблизно о 9 годині ранку з метою досягнення умислу, спрямованого на незаконний збут спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, ОСОБА_4 разом з його товаришем ОСОБА_7 , який не був обізнаний щодо злочинного наміру ОСОБА_4 , прибули до офісу, який розташований у цокольній частині будинку під`їзду № 2 за адресою: АДРЕСА_3 . У офісі їх зустріла особа, яка приймала участь в проведенні контролю за вчиненням злочину оперативній закупці, під легендованим ім`ям ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 власноручно виготовив із заздалегідь придбаних матеріалів, спеціальні технічні засоби для прихованого аудіо та відеоспостереження, а саме: переобладнав датчики пожежної сигналізації шляхом вставляння до них прихованих мінітелекамер та мікрофонів.
Виготовлені спеціальні технічні засоби ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 підключив до відеореєстратора та прихованим способом розмістив під підвісною стелею офісного приміщення.
Технічну роботу по налагодженню встановленої апаратури для прихованого відео та аудіоспостереження ОСОБА_4 тоді здійснив власноручно.
Встановлені та налаштовані спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації приблизно о 16 год. 20.12.2014 р., перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 39, ОСОБА_4 продемонстрував ОСОБА_8 , після чого збув останньому за 300 (триста) доларів США.
Інші 600 (шістсот) доларів США ОСОБА_4 повинен був отримати від ОСОБА_8 після підключення встановленої спеціальної системи для прихованої відео та аудіофіксації до мережі Інтернет з метою здійснення віддаленого доступу.
Після цього 20.12.2014 р. о 17 год. в ході огляду місця події співробітники Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, в присутності ОСОБА_4 в офісному приміщенні, розташованому у цокольній частині будинку під`їзду № 2 за адресою: АДРЕСА_3 , виявили та вилучили чотири датчики пожежної сигналізації, в які вмонтовано чотири мінівідеокамери, два дротових мікрофони та відеореєстратор з дротами, що складають єдину систему для негласного отримання відео та аудіоінформації, а також 300 (триста) доларів США, отриманих ОСОБА_4 за її збут.
ОСОБА_4 своїми умисними діями, будучи особою у власності якої не можуть перебувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, не маючи передбаченої законодавством відповідної ліцензії, порушив встановлений порядок виготовлення та збуту вказаного технічного засобу, який направлений на забезпечення дотримання конституційних прав людини і громадянина, законних інтересів юридичних осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та показав, що дійсно на початку грудня 2014 року він отримав замовлення на виготовлення та встановлення аудіо-відео обладнання в офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 39. В цьому приміщенні мав бути ломбард. Планувалося встановити шість мінітелекамер за грошову винагороду у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США. У зв`язку з цим, на ринку «Караваєві дачі» він придбав три дротові мікрофони, шість купольних мінітелекамер, відеореєстратор та інші технічні пристрої. 20.12.2014 р. в зазначеному офісі він переобладнав датчики пожежної сигналізації шляхом вставляння до них прихованих мінітелекамер та мікрофонів. Монтаж до кінця зроблений не був, ним було встановлено чотири мінітелекамери, за що отримав винагороду у сумі 300 (триста) доларів США, інші 600 (шістсот) доларів США він повинен був отримати після завершення всіх робіт. Ліцензії на торгівлю спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації він не мав, про заборону збуту таких засобів діючим законодавством він знав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 359 КК України вірною, оскільки він незаконно збув спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного: має постійне місце проживання, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 359 КК України, у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання після набрання вироком законної сили скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одну) гривню 52 коп. витрат за проведення судово-технічної експертизи.

Речовий доказ: грошові кошти у сумі 300 (триста) доларів США номіналом 100 (сто) доларів США з наступними серіями та номерами купюр: HF17273269D, HF17273258D, HF17273259D, які передано на відповідальне зберігання до АТ «Укрексімбанк», передати за належністю Службі безпеки України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1