АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Кримінальне провадження №
Головуюча в 1-й інстанції - Бочко Ю.І.
Категорія ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.309 КК України
Доповідач - Чупина С.П
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

18
грудня 2013 року

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Чупини
С.П.

Суддів
Красновського І.В., Литвиненко І.І.

Секретаря судового засідання
Чорі Я.Ю.

З участю прокурора
Дворецького О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні кримінальне
провадження за апеляційною скаргою
обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок
Суворовського районного суду м.
Херсона від 14 жовтня 2013 року ,-

в с
т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України,

раніше неодноразово
судимий,

останній раз 21 березня 2007 року
Суворовським районним судом м.Херсона
за ч.2 ст.185 КК України;

13 червня 2011 року звільнений за
відбуттям строку покарання,

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 3
роки позбавлення волі,

засуджений за ч.2 ст. 309 КК України на 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено 3 роки
позбавлення волі.

Вирішено питання щодо судових
витрат.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним та засуджений за те, що 1 квітня
2012 року близько 9 години, знаходячись на
території ринку «Залізничний»,
розташованого в районі Привокзальної
площі м.Херсона, повторно, із
корисливих мотивів, шляхом вільного
доступу, із сумки, таємно викрав майно,
що належить ОСОБА_2, а саме: мобільний
телефон «Сіменс А-70» вартістю 180 грн., з
сім-картою оператора мобільного
зв'язку МТС вартістю 30грн., чохол для
мобільного телефону вартістю 144грн.,
заподіявши потерпілій збитки на
загальну суму 354 грн.

Крім того, ОСОБА_1 повторно, у
невстановленому досудовим слідством
місці незаконно придбав у невідомого
чоловіка та зберігав при собі без мети
збуту особливо небезпечний
наркотичний засіб - опій ацетильований,
в перерахунку на суху речовину масою
0,052г., який працівники міліції вилучили
близько 19 години 25 червня 2012 року.

В своїй апеляційній скарзі
обвинувачений ОСОБА_1 вважає, що
призначене йому міра покарання є
занадто сувора, оскільки свою вину він
визнав повністю, розкаявся, він хворіє.
Просить призначити йому 2 роки
позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора, який вважає апеляційну
скаргу безпідставною, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів
відповідає фактичним обставинам
справи і є обґрунтованим та
обвинуваченим в апеляційній скарзі не
оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України
та роз'яснень, що містяться у п. п. 1, 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про
практику призначення судами
кримінального покарання", зі змінами,
призначаючи покарання, у кожному
конкретному випадку суди мають
дотримуватися вимог кримінального
закону й зобов'язані враховувати
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про особу винного та обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання.
Покарання має бути необхідним і
достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при призначенні покарання
ОСОБА_1 дотримався вимог закону,
оскільки аналіз матеріалів
провадження свідчить, що призначене
йому покарання відповідає вимогам
ст.ст. 50, 65 КК України, при його обрані
суд врахував ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особу обвинуваченого, який
раніше неодноразово був судимий за
корисні злочини, його судимість не
погашена, обставини, що пом'якшують
покарання, також усі обставини
провадження, і, яке є необхідне і
достатнє для його виправлення та
попередження нових злочинів, тому
апеляційна скарга обвинуваченого не
підлягає задоволенню.

Підстав вважати призначене покарання
ОСОБА_1 надто суворим, як вбачається це
з апеляційної скарги немає, оскільки
санкції ч.2 ст. 185 КК України і ч.2 ст.309 КК
України передбачають більш суворе
покарання.

Суд першої інстанції в резолютивні
частині вироку не вказав, з якого часу
рахувати строк відбування покарання
ОСОБА_1, тому вважає колегія суддів, що
суду першої інстанції необхідно в
порядку, передбаченим ст. 357 КПК України
вирішити питання про початок строку
відбування обвинуваченим покарання у
виді позбавлення волі.

Істотних порушень кримінального
процесуального законодавства, які б
могли потягнути за собою скасування
вироку колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 407, 408, 419 КПК України,
колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Суворовського районного суду м.
Херсона від 14 жовтня 2013 року щодо
нього - без змін.

Суду першої інстанції необхідно в
порядку, передбаченим ст. 357 КПК України
вирішити питання про початок строку
відбування обвинуваченим ОСОБА_1
покарання у виді поз-

бавлення волі.

Судді:

______________ ________________
________________

Чупина С.П.
Красновський І.В.
Литвиненко І.