Справа № 146/378/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
02 травня 2014 року ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_5 про здійснення ремонту належного на праві власності останньому скутера марки LEGEND - HL 50 QT-18, 2008 року випуску, обємом двигуна V-49,9 см. куб. Проте ОСОБА_4 , не маючи наміру здійснювати ремонт зазначеного скутера, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, без відома власника скутера, 08 березня 2015 року біля 19 год. продав даний скутер, вартістю згідно висновку експерта №4 від 14.03.2015 року 4107,60 грн., ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в предявленому йому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і по суті предявленого обвинувачення суду пояснив, що 02.05.2014 року до нього звернувся ОСОБА_5 з проханням відремонтувати належний йому (потерпілому) скутер марки LEGEND - HL 50 QT-18, 2008 року випуску, обємом двигуна V-49,9 см. куб. На цю пропозицію обвинувачений погодився, повідомивши при цьому, що вартість ремонту буде коштувати 400 грн., які потерпілий відразу же віддав обвинуваченому. Між собою вони домовилися, що коли обвинувачений відремонтує скутер, то зателефонує потерпілому. Скутера, який був у неробочому стані, потерпілий залишив за місцем проживання обвинуваченого. Після цього потерпілий неодноразово телефонував до обвинуваченого з питання ремонту скутера, на що останній, посилаючись на відсутність необхідних запасних частин, давав негативну відповідь.
06.03.2015 року до обвинуваченого додому прийшов його знайомий ОСОБА_6 і під час розмови між ними пішла мова про бажання останнього придбати скутера. Так як обвинуваченому необхідні були кошти, то він запропонував ОСОБА_7 купити за 2500 грн. належний ОСОБА_8 скутер, однак при цьому повідомив ОСОБА_7 , що скутер належить йому (обвинуваченому). На цю пропозицію ОСОБА_7 погодився. Ввечері 08.03.2015 року біля 19 год. ОСОБА_7 разом із двома своїми товаришами прийшли додому до обвинуваченого і ОСОБА_7 купив у обвинуваченого належний ОСОБА_8 без його згоди скутер, ця обставина ОСОБА_7 відомо не була, за 2500 грн. При цьому, обвинувачений сказав ОСОБА_7 , що ключі та талон на скутер віддасть йому завтра, хоча насправді документи і ключі знаходилися у власника, тобто ОСОБА_8 .
Приймаючи участь в підготовчому судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт його примирення з обвинуваченим, відсутність будь-яких претензій матеріального і морального характеру щодо нього.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд уважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доказана і його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину і щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, перебування на утриманні трьох малолітніх дітей, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілого, що суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах застосування покарання у виді штрафу.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що вартість проведеної по справі судово-товарознавчої експертизи складає 184,14 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 в доход держави.
Речовий доказ по справі, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 скутер марки LEGEND - HL 50 QT-18, 2008 року випуску, обємом двигуна V-49,9 см. куб., передати за приналежністю потерпілому.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 40 неопадковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ по справі, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 скутер марки LEGEND - HL 50 QT-18, 2008 року випуску, обємом двигуна V-49,9 см. куб., передати за приналежністю потерпілому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1