Справа № 11 -507/2007 Головуючий
у І інстанції - Гриценко П.П
ст. 296 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року липня „17" дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого
Лугового М.Г.

суддів Моїсеєнко
Т.М., Демченка М.О.

з участю
прокурора Кравцової О.М.

захисника
ОСОБА_1 засуджених: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

законних
представників засуджених: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Путивльського
районного суду Сумської області від 10 травня 2007 року, яким

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець АДРЕСА_3, мешканець АДРЕСА_1,
навчається на 1 курсі Путивльського професійного ліцею , раніше не судимий

засуджений за
ч.2 ст. 296 КК України до позбавлення волі на два роки. На підставі
ст. 104 КК
України звільнений від
призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком два
роки і відповідно до ст. 76 КК України на
нього покладені обов'язки:
не виїжджати за
межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти

органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи в
установлені ними дні.

Засудженого
ОСОБА_2
передано на виправлення та перевиховання педагогічному колективу Путивльського
професійного ліцею.

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин

України,
уродженець та мешканець АДРЕСА_2, учень
11 класу Руднівської ЗОШ Путивльського району, раніше не судимий засуджений за
ч.2 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на два роки.

На
підставі ст. 104 КК України звільнений від призначеного покарання з
випробовуванням з іспитовим строком два роки і відповідно до ст. 76 КК України
на нього покладенні обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи в установлені ними дні.

Засудженого
ОСОБА_3 передано на виправлення та перевиховання педагогічного колективу
Рудневської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Путивльського району
Сумської області.

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_3, учень 10 класу

Руднівської
ЗОШ Путивльського району, раніше не судимий засуджений за ч.2 ст. 296 КК
України до покарання у вигляді позбавлення волі на два роки.

На підставі ст.
104 КК України звільнений від призначеного покарання з випробовуванням з
іспитовим строком два роки і відповідно до ст. 76 КК України на нього покладені
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи в
установлені ними дні.

Засудженого
ОСОБА_4 передано на виправлення та перевиховання педагогічного колективу
Рудневської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Путивльського району
Сумської області.

Відповідно
до вироку суду ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними та засуджені за скоєння злочину за слідуючих
обставин:

07 грудня 2006 року, в денний час,
перебуваючи в будинку мешканця с

Рудневе Путивльського
району Сумської області - ОСОБА_5, засуджені із

хуліганських мотивів, діючи з винятковим цинізмом, проявляючи зневагу до

малолітнього потерпілого - ОСОБА_6, 1997 року народження,

застосовуючи силу над малолітнім: ОСОБА_3 зняв з потерпілого штани,

таким чином оголивши тіло, нахилив потерпілого, а ОСОБА_4 взявши зубки

часнику і підносячи їх до сідниць малолітнього, почав тикати ними в
анальний

отвір , імітуючи процес засовування, де в цей час такі цинічні хуліганські
дії знімав

на камеру мобільного телефону ОСОБА_2, а коли
потерпілий ОСОБА_6

почав кричати та просити відпустити його, ОСОБА_3, взявши
крем-фарбу

для взуття, обмазав ногу та праву сторону тіла потерпілого, після чого
ОСОБА_4 обсипав останнього пральним порошком. В цей час ОСОБА_2

продовжував знімати хуліганські дії на камеру телефону. Через деякий час

потерпілий вирвавшись з рук підсудних вибіг на вулицю, і втік додому.

В поданій апеляції прокурор,
який затвердив обвинувальний висновок, прохає

вирок суду скасувати, у зв'язку з необхідністю застосування більш суворого

покарання, та постановити свій вирок, якім призначити засудженим покарання
у

виді позбавлення волі строком на 2 роки. Застосувати до засуджених Закон

України « Про амністію» від 19 квітня 2007 року.

Заслухавши
доповідача, засуджених, законних представників засуджених, захисника, яки
просять вирок суду залишити без зміни та застосувати до засуджений Закон
України « Про амністію» від 19 квітня 2007 року та звідьнити їх від покарання,
думку прокурора про застосування до засуджених Закуну України « Про амністію» перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає частковому задоволенню.

Висновок
суду про доведеність вини засуджених ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні злочину, за обставин, зазначених у вироку, відповідає
фактичним обставинам, підтверджується розглянутими в судовому засіданні
доказами, є обгрунтованим і в апеляції не оспорюється.

Що
стосується покарання, яке суд призначив засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як
вбачається з вироку суду, при призначенні покарання суд врахував ступінь
тяжкості скоєного злочину, даних про особу засуджених, а також враховані
обставини, які пом'якшують покарання.

Тому на думку
колегії судді призначене засудженим покарання є необхідним і достатнім для їх
виправлення та попередження нових злочинів і підстав для його

зміни не вбачається.

Оскільки
всі засуджені на час скоєння злочину були неповнолітніми, злочин скоїли до
вступу в законну силу Закону України « Про амністію» від 19 квітня 2007 року,
то відносно них необхідно застосувати вимоги ст. 1 п. «а» Закону України « Про
амністію » від 19 квітня 2007 року, на що засуджені надали свою згоду та
звільнити їх від призначеного покарання.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок задовольнити частково.

Вирок
Путивльського районного суду Сумської області від 10 травня 2007 року відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
залишити без зміни.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звільнити від покарання у виді
позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 1 п. «а» Закону України « Про
амністію »від 19 квітня 2007 року.