Справа № 357/7663/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю: прокурора -
Корнєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білої Церкви
кримінальні провадження № 0002557
від 27.04.2013 р. та № 0003469 від 27.05.2013 р.
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; уродженця м.
Караганда Казахстан, росіянина,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, без реєстрації,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

1) 30.10.2000 р. Білоцерівським районним
судом за ст. 141 ч.2, 46-1 КК України(в ред. 1960
р.) до 1 року позбавлення волі з
відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

2) 05.06.2002 р. тим же судом за ст.121 ч.1,71 КК
України(в ред. 1960 р.) до 5 років 3 місяців
позбавлення волі; звільненого 20.12.2006 р.
умовно-достроково на 6 місяців 15 днів;

3) 01.10.2007 р. Білоцерківським
міськрайонним судом за ст. 309 ч.1 КК
України до 1 року 1 місяця позбавлення
волі; звільненого 24.10.2008 р. по відбуттю
покарання;

4) 25.08.2009 р. тим же судом з ст.309 ч.2 до 2
років 6 місяців позбавлення волі;
звільненого 24.02.2012 р. по відбуттю
покарання; -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5; уродженця м. Ялта
Автономна республіка Крим, росіянина,
громадянина України, з неповною
середньою освітою,одруженого, не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3, раніше судимого:

1) 30.03.1996 р. Ялтинським міським судом АРК
за ст. 114 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року
позбавлення волі; звільненого 22.02.1997 р.
по відбуттю покарання;

2) 09.10.1997 р. тим же судом за ст. 142 ч.3 КК
України(в ред. 1960 р.) до 7 років
позбавлення волі; звільненого 04.04.2004 р.
по відбуттю покарання;

3) 15.06.2006 р. Києво-Святошинським райсудом
Київської області за ст. 121 ч.2 КК
України до 7 років позбавлення волі;
звільненого 11.11.2009 р. умовно-достроково
на невідбутий термін 2 роки 2 місяці 16
днів, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9; уродженця м. Узин
Білоцерківського району Київської
області, українця, громадянина України,
з неповною середньою освітою, не
одруженого, не працюючого, раніше
судимого: 03.03.2011 р. Білоцерківським
міськрайонним судом за ст.309 ч.1 КК
України до 2 місяців арешту;
звільненого 29.04.2011 р. по відбуттю
строку покарання, без визначеного
місця реєстрації та постійного місця
проживання,-

всіх обвинувачених у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили таємне
викрадення чужого майна ( крадіжку), за
попередньою змовою групою осіб, при
цьому ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вчинили вказане
кримінальне правопорушення повторно.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 маючи непогашені
судимості за вчинення корисливих
злочинів, в лютому 2013 р. за пропозицією
ОСОБА_1, за попередньою змовою між собою
та ОСОБА_4 вирішили вчинити крадіжку
металевих труб, які зберігаються на
території частково огородженого,
неохороняємого будівельного
майданчика, розташованого біля кафе
"Мега Спорт" по вул. Жовтнева,27 в м. Узин
Білоцерківського району.

Реалізуючи свій злочинний намір,
протягом лютого 2013 р. ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, маючи єдиний умисел п'ять разів
вчиняли крадіжку металевих труб, при
цьому всі троє, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, біля 2-3-ї год.
ночі підходили до паркану будівельного
майданчика, де ОСОБА_2, залишався
спостерігати за навколишньою
обстановкою, а ОСОБА_1 з ОСОБА_4
перелазили через бетонну огорожу, де з
території будівельного майданчику
передавали, через огорожу ОСОБА_2
металеву трубу, якою в подальшому
розпоряджалися на власний розсуд -
здавали в пункт прийому металу, а
виручені гроші витрачали на особисті
потреби.

Таким чином, протягом лютого 2013 р.
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викрали 5
металевих труб довжиною 3 м., діаметром
150 мм. та вартістю по 395 грн. кожна
належних ТОВ "Будремсервіс", чим
завдали матеріальну шкоду на загальну
суму 1975 грн.

Допитані в судовому засіданні
обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вину у скоєнні інкримінованого їм
кримінального правопорушення визнали
повністю і показали суду, що дійсно в
зв'язку з відсутністю роботи та коштів,
протягом лютого 2013 р., за попередньою
змовою між собою, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, п'ять разів
вчиняли крадіжку металевих труб. Всі
рази біля 2-3-ї год. ночі підходили до
паркану будівельного майданчика, де
ОСОБА_2 спостерігав за навколишньою
обстановкою, а ОСОБА_1 з ОСОБА_4
перелазили через бетонну огорожу, та з
території будівельного майданчику
передавали йому через огорожу металеву
трубу, яку в подальшому здавали в
пункт прийому металу, а виручені гроші
витрачали на особисті потреби - спиртне
та продукти харчування.

У скоєному розкоюються. Мають намір
відшкодовувати завдані збитки.

Визнаючи себе повністю винними та не
оспорюючи фактичні обставини справи,
обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просили суд не досліджувати докази
зібрані під час досудового
розслідування і після роз'яснення
положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду
немає сумнівів в добровільності та
істинності їх позиції.

Прокурор не заперечував проти
задоволення клопотання обвинувачених
і суд визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні
інкримінованих їм дій доведено у
повному обсязі і їх дії вірно
кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України,
оскільки вони вчинили таємне
викрадення чужого майна ( крадіжку), за
попередньою змовою групою осіб, при
цьому ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вчинили вказане
кримінальне правопорушення повторно.

Призначаючи міру покарання
обвинуваченим, суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, особи винних,
обставини справи.

Всі обвинувачені раніше судимі, не
працевлаштовані, як особи за місцем
проживання характеризуються
негативно, під час вчинення
кримінального правопорушення всі
перебували у стані алкогольного
сп'яніння.

Разом з тим, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
скоєному чистосердечно розкоюються -
наведену обставину суд розцінює як
пом'якшуючу відповідальність.

Враховуючи всі наведені вище
обставини, суд вважає що виправлення
та перевиховання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 можливе лише в умовах
ізоляції від суспільства і рахує
доцільним призначити їм покарання в
межах санкції ч.2 ст. 185 КК України - у
виді арешту.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ: трубу, яку передані на
зберігання в Білоцерківський МВ
згідно квитанції №307/2013 р. - необхідно
повернути власнику - ТОВ
«Будремсервіс».

Судові витрати у провадженні
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати
винними у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
185 КК України, та призначити
покарання:

ОСОБА_1 - 6(шість) місяців арешту;

ОСОБА_2 - 6(шість) місяців арешту;

ОСОБА_3 - 6(шість) місяців арешту;

Строк відбуття покарання рахувати:
ОСОБА_1 - з 01.07.2013 р., ОСОБА_2 - з 01.07.2013 р.,
ОСОБА_3 - з 28.05.2013 р.

Речовий доказ по справі-трубу,
повернути ТОВ «Будремсервіс»
по-приналежності.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу обвинуваченим ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - змінити з особистого
зобов'язання на взяття під варту,
взявши під варту з залу суду - негайно
та утримуючи в СІЗО ДПС України в м.
Київ та Київській області.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу обвинуваченому ОСОБА_3
залишити попередній - тримання під
вартою в СІЗО ДПС України в м. Київ та
Київській області.

Вирок може бути оскаржений всіма
учасниками процесу до Апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня отримання копії
вироку - обвинуваченими ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_4, та протягом зазначеного
терміну після проголошення вироку -
іншими учасниками процесу.

Суддя:
Н. В. Бобкова