№4-235808
ПОСТАНОВА

5 листопада 2008 року
суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., при секретарі
Якименко В.О., за участю прокурора Новикової В.М., адвоката ОСОБА_1,
розглянувши скаргу ОСОБА_2 на
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

Постановою заступника
начальника відділу представництва при виконанні судових рішень Генеральної
прокуратури України Новікової В.М. від 25.09.2008 року відмовлено в порушенні
кримінальної справи за заявою ОСОБА_2 про вчинення злочину службовими особами
Державного казначейства України у зв'язку з невиконанням постановленого на її користь
судового рішення на підставі ст.6 п.2 КПК України за ознаками злочину, передбаченого ст.382 КК
України.

Заявник в
обгрунтування скарги зазначила, що
вказана посадова особа належним чином не перевірила заяву про вчинення злочину
та необгрунтовано дійшла до
висновку про відмову в порушенні кримінальної справи.

В судовому засіданні представник заявника
підтримав доводи скарги.

Прокурор заперечувала
проти них, вважаючи постанову законною та обгрунтованою.

Заслухавши думку
представника особи, що подала скаргу,
прокурора, вивчивши матеріали скарги, матеріал про відмову у порушенні
кримінальної справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд, розглядаючи скаргу на постанову про
відмову в порушенні кримінальної справи у відповідності до вимог ст.236-2 КПК
України перевіряє наявність приводів і підстав для винесення відповідної
постанови.

Приводом для
винесення вказаної постанови стали матеріали перевірки Генеральної прокуратури
України за заявою ОСОБА_2 від 13.08.2008
року.

Висновок про
відсутність підстав для порушення кримінальної справи може грунтуватися лише на результатах достатньо повної, всебічної та об”єктивної
перевірки всіх доводів заявника.

Однак перевірка за
вказаною заявою, що здійснена Генеральною прокуратурою України, є неповною та
упередженою, а висновки зазначеної постанови - передчасними.

У відповідності з
ст.97 КПК України перевірка здійснюється
шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або
витребування необхідних документів.

Разом з тим, з матеріалів перевірки вбачається, що заявник
з приводу обставин, зазначених у заяві, взагалі не опитувалась.

Під час перевірки
прокурором не встановлювались конкретні службові особи Державного казначейства
України, які прийняли рішення щодо невиконання судового рішення, не опитувались
з приводу зазначених обставин та мотивів прийняття відповідного рішення.

Фактично в основу
постанови прокурора покладено зміст листа Державного казначейства України від
19.09.2008 року без будь -якої перевірки обставин, зазначених в ньому.

Одночасно при
розгляді заяви про вчинення злочину прокурором залишено поза увагою положення
законодавства, на які посилається заявник.

Ст. 129 Конституції
України стверджує про обов'язковість виконання судового рішення на всій
території України, що є одним з основних із засад судочинства.

Відповідно до ст. 167
ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими
учасниками цих відносин.

Відповідно до ст. 174
ЦК України держава відповідає за свої зобов'язання своїм майном, окрім майна,
на яке відповідно до закону не може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 25
Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне
списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету
України, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до
закону має право на його застосування.

Посилання ОСОБА_2 у
скарзі на помилковість висновків
прокурора про відсутність в Законі України «Про Державний бюджет
України» на 2008 рік відповідних бюджетних призначень та використання
службовими особами такої мотивації як форми прикриття навмисного невиконання
судового рішення та уникнення кримінальної відповідальності за протиправні дії суд вважає матеріалами
перевірки не спростованими.

Відповідно до ст. 9
Закону України «Про виконавче провадження» виконання судових рішень про
списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету
України, здійснюється органами Державного казначейства України.

Відповідно до ст. 50
України «Про виконавче провадження»
стягнення за виконавчим документом в першу чергу звертається на кошти
боржника, в тому числі кошти, які знаходяться на рахунках в установах банків та
інших фінансово-кредитних організаціях.

Поза увагою прокурора
залишилась і безумовна умисність дій невстановлених перевіркою службових осіб
Державного казначейства України щодо фактичного невиконання судового рішення за
реальної можливості до того.

За таких
обставин, доводи особи, що подала скаргу про неповноту та неправильність
перевірки є обгрунтованими, а постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи - є належно не обгрунтованою та передчасною.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 236-2 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу
ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову заступника
начальника відділу представництва при виконанні судових рішень Генеральної
прокуратури України Новікової В.М. від 25.09.2008 року, якою відмовлено в
порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_2 про вчинення злочину службовими
особами Державного казначейства України у зв'язку з невиконанням судового
рішення на підставі ст.6 п.2 КПК України за
ознаками злочину, передбаченого ст.382 КК України, - скасувати.

Матеріали направити
до Генеральної прокуратури України для організації додаткової перевірки.

На постанову може
бути подана апеляція прокурором чи особою, яка подала скаргу, протягом 7 діб з
дня її винесення.

Суддя
О.Білоцерківець