Справа №11- 830/2007
року Головуючий у 1-й
інст. Чередніков С.М.
ч. 1 cт. 187 Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

2007
року серпня місяця 3 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Куліша
В.М.

Суддів: Віщика
В.М., Юренко Л.А.

з участю
прокурора ОСОБА_6

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
заступника Лубенського міжрайонного прокурора на вирок Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 24 травня 2007 року.

Цим вироком
засуджені:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянин
України, " уродженець та мешканець АДРЕСА_1, з середньою освітою, не
працюючий, не одружений, не судимий,

- засуджений за
ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України - звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом
іспитового строку 3 роки;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянин України, уродженець та мешканець с. Вили
Лубенського району Полтавської області, з вищою освітою, не працюючий, не
одружений, не судимий,

·
засуджений за ст.198 КК України на 1 рік обмеження волі;

·
за ч.1 ст.396 КК України на 1 рік обмеження волі;

На
підставі ст.70 КК України шляхом
часткового складання двох покарань, за сукупністю злочинів ОСОБА_2
остаточно призначено 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На
підставі ст..75 КК
України - звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом
іспитового строку 1 рік.

Відповідно
до ст..76 КК України ОСОБА_1 і ОСОБА_2 3обов'язані повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтись для реєстрації в ці органи, не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання - без дозволу цих органів.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
710 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та на відшкодування
моральної шкоди -1000 грн., а всього - 1710 гривень

За
вироком місцевого суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 3асуджені за вчинення злочинів за
таких обставин:

10
лютого 2007 року близько 24 год.30 хв. потерпілий ОСОБА_3 у стані сп'яніння
знаходився у кафе «Домашня кухня» в с.
Вили Лубенського району. У зв'язку з таким станом потерпілого, засуджений
працівник кафе - бармен ОСОБА_1, також перебуваючи у стані сп'яніння, став
виводити того з приміщення. Коли потерпілий упав, він відкрито із застосуванням
насильства вирвав із його рук мобільний телефон «Нокія-6030» вартістю 575 грн.
з чіп картою крім того витяг з кишені куртки зарядний пристрій та гроші у сумі
100 грн. всього на суму 710 грн..

Викрадений
телефон із зарядним пристроєм ОСОБА_1 тут же передав ОСОБА_4 Останній знаючи,
що це є майно одержане злочинним шляхом, взяв його та пізніше, 13 лютого збув
на ринку в м. Лубнах, а вилучені гроші розділив з ОСОБА_5.

В апеляції
заступник Лубенського міжрайонного прокурора просив скасувати вирок районного
суду стосовно ОСОБА_1 у зв'язку з безпідставним звільненням його від
призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, та змінити вирок стосовно
ОСОБА_2, виключивши із вироку вказівку про засудження його за ч.1 ст. 396 КК
України так як дії, що кваліфіковані судом за цією статтею охоплюються ст.198
КК України, у зв'язку з цим апелянт ставить питання і про пом'якшення ОСОБА_2
міри покарання.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, прокурора ОСОБА_6, що не підтримував апеляцію
стосовно скасування вироку щодо ОСОБА_1 3а м'якістю призначеного покарання та
пропонував вирок змінити стосовно ОСОБА_2 з підстав вказаних заступником
прокурора, перевіривши матеріали справа та доводи апеляції, колегія суддів
Апеляційного суду Полтавської області знаходить, що вона задоволенню підлягає
частково з наступних мотивів.

Як видно
із матеріалів справи винність ОСОБА_1 у відкритому заволодінні майном
потерпілого ОСОБА_2 на суму 710 гривень та -ОСОБА_2 в отриманні, зберіганні і
збуті цього майна завідомо здобутого злочинним шляхом, - за обставин вказаних у
вироку доведено матеріалами справи із чим погодилися всі учасники процесу у
зв'язку з чим та на підставі СТ..СТ.299 КПК України докази по справі не
досліджувалися, за таких обставин дії обох засуджених правильно кваліфіковані
відповідно ОСОБА_1 як грабіж та ОСОБА_2 - як придбання отримання та збут майна
завідомо здобутого злочинним шляхом.

Що ж
стосується кваліфікації дій останього за ч.1 ст.396 КК України, то у даному
випадку прокурор, який затвердив обвинувальний висновок правильно вказав у
своїй апеляції що дії особи, яка придбала, зберігала і збула майно завідомо для
неї здобутого злочинним шляхом містять в собі й ознаки злочину приховування
цього майна, тому за таких обставин, кваліфікація дій ОСОБА_2 ще й за цією
статтею є зайвою.

У
зв'язку із виключенням із вироку ОСОБА_2 зайво вміненої статті підлягає
пом'якшенню йому й покарання що було призначене судом у порядку ст..70 КК України.

У
ревізійному порядку, згідно із ст.365 КПК України вирок у частині кваліфікації
дій ОСОБА_1 та призначення йому покарання підлягає зміні з наступних мотивів.

Як видно
із обвинувачення пред'явленого ОСОБА_1 органами досудового слідства, і ці
обставини виклав у своєму вироку районний суд, останній, насильства про яке
йдеться у диспозиції ч.2 ст.186 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_3 з метою
заволодіння його майном - не застосовував, а заволодів ним відкрито шляхом
«ривка» та обшуку кишень про що прямо вказано у вище названих процесуальних
документах. Убачається, що потерпілий у цьому йому опору не чинив, та
останньому побої і тілесні ушкодження саме з цією метою не завдавалися.

За таких
обставин дії засудженого ОСОБА_1 необхідно перекваліфікувати із ч.2 на ч.1
ст.186 КК України, у зв'язку з цим підлягає пом'якшенню йому і міра покарання.

Доводи
апеляції прокурора, про безпідставне звільнення ОСОБА_1 від покарання на
підставі ст.75 КК України не заслуговують на увагу, так як судом першої
інстанції при вирішенні цього питання були враховані обставини, що пом'якшують
покарання, дані про особу винного, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, конкретні обставини справи, та позицію потерпілого, що не
наполягав на суворій мірі покарання. За таких обставин засуджений ОСОБА_1
правильно звільнений від призначеного йому покарання, з встановленням йому
випробування. Більше того, ураховуючи, що вчинений ним злочин не є тяжким, та
дані, які характеризують засудженого, колегія суддів Апеляційного суду вважає
за можливе зменшити йому і строк випробування.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст.ст.365,
366 КПК України,

Ухвалила:

Апеляції
заступника Лубенського міжрайонного прокурора частково задовольнити.

Вирок
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2007 року
стосовно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 змінити.

Дії
ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.2 на ч.1 ст.186 КК України та за цією статтею
призначити йому покарання на 2 (два) роки позбавлення волі, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України протягом
іспитового строку один рік.

Виключити
із вироку вказівку про засудження ОСОБА_2 за ч.1 ст.396 КК України та
призначення йому за цією статтею кримінального покарання. Вважати його
засудженим за ст.198 КК України до 1 року обмеження волі - міри покарання
обраної районним судом. В іншій частині вирок районного суду стосовно обох
засуджених залишити без змін.