Справа №538/169/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2015 р. Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Верхня Орілька Первомайського району Харківської
області, жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня,
розлученого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28.12.2014 року близько 20.30 год., перебуваючи
на законних підставах у приміщенні будинку своєї колишньої дружини, який розташований в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних родинних відносин вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 з приводу виховання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході даного конфлікту в ОСОБА_4 раптово виник умисел на заподіяння своїй колишній дружині тілесних ушкоджень, внаслідок чого він усвідомлюючи супільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_5 , яка тримала на руках малолітню доньку ОСОБА_6 , а саме, під праве око та ще один удар кулаком правої руки по обличчю під ліве око, потім здійснив удар кулаком правої руки в плече ОСОБА_5 , як наслідок остання відступилася назад і вдарилася тазом об металеве бильце ліжка.
В цей час почала плакати малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на руках у своєї матері, однак, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, наніс два удари долонею руки, якою саме в ході досудового слідства не встановлено, в область голови своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .
Помітивши, що відбувається, до кімнати зайшов їхній спільний малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розпочав прохати припинити наносити тілесні ушкодження матері, на що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно шкіряним ременем наніс йому два удари по задній поверхні лівого стегна.
Згідно висновку експерта № 4 від 08.01.2015 року ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних крововиливів в області верхнього нижнього повіка правого і лівого ока, по задній поверхні таза, по передній поверхні таза, в області лівого плеча, лівого пердпліччя, які можуть бути оцінені як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 7 від 14.01.2015 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: лінійне садно в області правої вушної раковини, які можуть бути оцінені як легке тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 8 від 14.01.2015 року ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ледь помітного, з нечіткими контурами, неправильної форми жовтушного забарвлення синця по задній поверхні третини лівого стегна, який міг утворитися від дії тупого предмету в строк вказаний матір"ю підекспертного та може бути оцінене як легке тілесне ушкодження.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєнні ним даного кримінального правопорушення визнав повністю
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 суд прийшов до висновку, що його винуватість повністю доведена.
В судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно 28.12.2014 року близько 20.30 год., перебуваючи у будинку своєї колишньої дружини, який розташований в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних родинних відносин вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 з приводу виховання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході даного конфлікту він наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_5 , яка тримала на руках малолітню доньку ОСОБА_6 , а саме, під праве око та ще один удар кулаком правої руки по обличчю під ліве око, потім здійснив удар кулаком правої руки в плече ОСОБА_5 , як наслідок остання відступилася назад і вдарилася тазом об металеве бильце ліжка.
В цей час почала плакати малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на руках у своєї матері, і він наніс два удари долонею руки в область голови своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .
Помітивши, що відбувається, до кімнати зайшов їхній спільний малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розпочав прохати припинити наносити тілесні ушкодження матері, на що ОСОБА_4 , шкіряним ременем наніс йому два удари по задній поверхні лівого стегна.
Потерпіла та представник потерпілих ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але в матеріалах кримінального провадження є її заява в якій вона претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає, просить розглядати справу без її участі.
Щодо вказаної потерпілої та представника потерпілих судом, з урахуванням думки учасників судового провадження, було вирішено питання про проведення судового розгляду без її присутності згідно ст. 325 КПК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оскаржуються зокрема дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального провадження і рахує обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 .
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції та роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд судового провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення під час судового провадження доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 скоєні ним з прямим умислом, що виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження, необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України.
При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину визнав, щиро розкаявся. Дані обставини згідно ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд враховуючи тяжкість вчиненого, особу підсудного, обставини, що пом`якшують покарання, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Речові докази відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 150 (ста п"ятдесяти) годин громадських робіт.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
СУДДЯ: ОСОБА_8
Згідно: голова суду ОСОБА_9
ст. секретар ОСОБА_10