Справа № 2-18 2007 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року Збаразький
районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого
суду Загорського
О.О.

при
секретарі Левків
А.І.

з участю
обвинувача ОСОБА_10

та
захисника ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу про
обвинувачення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Ленінградської області -
Росія, росіянина, громадянина України, неодруженого, не депутата, не
працюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1,
в силу ст.89КК України не судимого, за ч.2 СТ.121 КК України,

встановив:

З 16.11.2006
р. по 19.11.2006 р.
ОСОБА_2. перебуваючи в будинку ОСОБА_3., що в АДРЕСА_2 вживав з ОСОБА_3.
спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
виникали сварки, бійки. Під час бійки, ОСОБА_2 розуміючи та усвідомлюючи
протиправний характер та значення своїх дій, під час бійки, заподіяв ОСОБА_3.
численні тілесні ушкодження, та черепно-мозкову травму у вигляді просторога
внутрішньо- черепного підоболонкового крововиливу , яка в своєму перебігу
ускладнилась набряком - набуханням речовини головного мозку та його послідуючим
стисненням. Між спричиненою черепно-мозковою травмою та настанням смерті
ОСОБА_3. існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненому-умисному
побитті, нанесенні тяжкого тілесного ушкодження визнав, вказав що в той час був
в стані алкогольного сп'яніння, а тому в даний час причину, необхідність,
детальні обставини скоєного він пояснити не може.

В заяві підсудного на адресу суду він вказав що чистосердечно розкаюється у
вчиненому.

Крім визнання вини самим підсуднім, його вина у вчиненому
злочині -умисному
тяжкому тілесному ушкодженні що спричинило смерть потерпілого доведена
зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так в явці з повинною ОСОБА_2 визнав що наніс сильні ушкодження ОСОБА_3.
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (а.с.9)

Будучи допитаним в якості підозрюваного 21 листопада 2006
р. ОСОБА_2 після роз'яснення йому положення ст.63 Конституції України про
те, що він не зобов'язаний свідчити проти себе, та ст.43-1 КПК України про те,
що він вправі подавати скарги на дії та рішення особи, що проводить дізнання,
слідство, визнав що бив ОСОБА_3. за те що вона його виганяла з свого житла, але
як саме наносив тілесні ушкодження і в які дні не пам'ятає, оскільки був сильно
п'яний . Вину в
тому що наніс ОСОБА_3. тілесні ушкодження від яких вона померла визнав (а.с.20-21).

Вину в тому що наніс
ОСОБА_3. тілесні ушкодження від яких вона померла ОСОБА_2. визнав і під час
допиту його в якості обвинуваченого 22.12.2006 р. з участю захисника - адвоката
ОСОБА_1. (а.с.111-112).

Дані протоколи допитів були підписані ОСОБА_2., протокол допиту
обвинуваченого підписаний і адвокатом. Жодних зауважень з приводу невірного
складання протоколів допиту не висловлювалось, скарг на незаконні дії слідчого
не подавалось і ні ОСОБА_2 ,
ні адвокат не заявляли про те, що на ОСОБА_2. чинився будь-який тиск.

Свідок ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснила, що 17.11.2006 р. вона
приходила до ОСОБА_3. і бачила її лежачою на землі, 18.11.2006 р. вона,
прийшовши до ОСОБА_3., побачила її вже мертвою. ОСОБА_3. була оголеною, але так
вона спала часто, оскільки зловживала спиртними напоями і не контролювала своїх
фізіологічних потреб.

Свідок ОСОБА_5. пояснив суду що йому відомо з слів жінки ОСОБА_2., що
ОСОБА_2 б'є ОСОБА_3., але і після бійок вони продовжують разом вживати спиртні
напої.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання пояснював що він на прохання ОСОБА_3.
виганяв з її будинку ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_7. пояснила суду що її співмешканець ОСОБА_2 17.11.2006 р. додому не
приходив і вона його два дні не бачила, що він міг прийти, а потім кудись піти не пояснюючи куди і для чого.

З досліджених в судовому засіданні пояснень ОСОБА_8, ОСОБА_9
вбачається що ОСОБА_2 зловживаючи спиртними напоями застосовував фізичне
насильство щодо ОСОБА_3.

Покази цих свідків підтверджують покази ОСОБА_2 що він перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння застосовував фізичне насильство, побиття ОСОБА_3.

Під час відтворення обстановки і обставин події яке проводилось із
застосуванням фотографування, ОСОБА_2 підтвердив свої покази щодо застосування
фізичного насильства, побиття ОСОБА_3. (а.с.44-47)

Прямий причинно-наслідковий зв'язок між спричиненою черепно-мозковою
травмою настання смерті ОСОБА_3. підтверджено - висновком акту судово-медичного дослідження трупа , акт від
20.11.2006 р. - 19.12.2006
р. №798 (а.с.48-59)

Висновком акта № 798
зазначено що смерть ОСОБА_3. настала від закритої черепно-мозгової травми у
вигляді просторого внутрішньочерепного підоболонкового крововиливу, яка в
своєму перебігу ускладнилася набряком -набуханням
речовини головного мозку та його послідуючим стисненням. Між спричиненою
черепно-мозковою травмою та настанням смерті ОСОБА_3. існує прямий
причинно-наслідковий зв'язок.

Висновок акта№ 798 підтверджено
і висновком експерта №851/798
в якому зазначено що між спричиненою черепно-мозковою травмою та настанням
смерті ОСОБА_3. існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Покази ОСОБА_2. що між ним і ОСОБА_3. був конфлікт, бійка, підтверджено і
висновком експерта №
2655 в якому зазначено що види ушкоджень, їх розміри та розташування на різних
ділянках тіла вказують на неодноразову дію тупих предметів з обмеженою поверхнею.
Тілесні ушкодження відносяться до легких вони не були небезпечні для життя та
здоров'я в момент причинения,
їх локалізація та характер невластиві для падіння з висоти власного росту
на площину і
утворились приблизно за 1-2
доби до проведення

експертизи - висновок
експерта № 2655 від
21.11.2006 р.-05.12.2006 р. (ах.73-74).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №480 ОСОБА_2 в період
інкримінованих йому діянь міг давати звіт своїм діям і керувати ними, в даний
час він може давати звіт своїм діям і керувати ними (а.с.79-80).

Аналізуючи досліджені матеріали кримінальної справи, зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вчиненого ОСОБА_2.
злочину який слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке
тілесне ушкодження що спричинило смерть потерпілого.

При призначення покарання підсудному ОСОБА_2. суд у
відповідності до вимог ст. ст. 50,
65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обтяжуючу
обставину - скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння, позитивну характеристику ОСОБА_2., що
він визнав вину і розкаявся, сприяв розкриттю злочину, що потерпіла не має до
нього претензій матеріального та морального характеру і звернувшись до суду з
заявою просила суд його суворо не карати, стан його здоров'я і необхідність
лікування, його вік, обставини, що передували вчиненню злочину і рахуючи
вказані обставини в їх сукупності винятковими та такими, що істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України, суд
вважає за необхідне призначити йому основне покарання у вигляді позбавлення
волі нижче від найнижчої межі, що передбачено санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд

засудив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і
призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69
КК України у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 підписку про невиїзд змінити, взявши його
під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського
апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а для засудженого що перебуває під вартою, в той же строк з
моменту вручення копії вироку.