Справа № 363/2976/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/306/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 16.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року, якою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 вересня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 05 квітня 2014 року, близько 11 години 45 хвилин, він разом із знайомим ОСОБА_10 перебували на території занедбаної ферми, яка розташована в с. Демидів Вишгородського району Київської області. В цей час вони помітили ОСОБА_11 , яка рухалася в напрямку центру с. Демидів та при собі мала жіночу сумку з особистими речами та мобільний телефон. В результаті чого в них виник спільний умисел заволодіння її особистим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , схопили за руки ОСОБА_11 та проти волі останньої, затягнули в крайнє приміщення ферми, де відібрали з її рук мобільний телефон марки «Самсунг С 5660». Після чого ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 з метою подолання опору ОСОБА_11 , яка кричала та кликала на допомогу та з метою позбавлення життя останньої, умисел на який у них виник під час подолання опору, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, схопили з двох кінців за шарф, який був одягнений на шиї ОСОБА_11 та умисно здавили ним шию останньої, чим позбавили її життя. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном та впевнившись, що ОСОБА_11 не подає ознак життя, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів заволоділи особистими речами ОСОБА_11 , а саме: грошовими коштами в сумі 200 грн., навушниками до мобільного телефону, жіночою сумкою, гаманцем та банківськими картками, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд. Вважаючи доведеним свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 взяли тіло ОСОБА_11 та з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин та приховування слідів злочину, перенесли тіло потерпілої в яр, який розташований неподалік приміщення занедбаної ферми та прикидали його сміттям.

07 липня 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

08 липня 2015 року ст. слідчий СВ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_12 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року клопотання слідчого СВ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області скасувати та постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_9 міри запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що докази ст. слідчого в описовій частині клопотання не є прямим доказом вини ОСОБА_9 , це є фабулою злочину. Покази підозрюваного ОСОБА_10 необхідно оцінювати до якоїсь міри критично, тому що він намагається облегшити свою участь і виторгувати більш м`яку міру покарання. Крім того, зазначає, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_9 навіть не був допитаний в якості підозрюваного, хоча слідством йому була пред`явлена підозра ще 07 липня 2015 року. Апелянту як захиснику взагалі не були надані матеріали, які б обґрунтовували б викладені в клопотанні доводи ст. слідчого, а судом взагалі не запитувалася його думка щодо доказової частини і обрання виду запобіжного заходу, хоча відповідно до ст. 178 КПК України, суд зобов`язаний був оцінити вагомість наявних доказів.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити, прокурора, котрий не підтримав подану апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 п. 4 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених законом, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому на даний час застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року, якою клопотання ст. слідчого СВ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: