У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Кузьменко
О.Т. та Пошви Б.М.,

За участю
прокурора

Колесниченка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 27 березня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи на вирок Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджений :

ОСОБА_1, 1934 року народження, раніше не судимий,

- за ст.367ч 1 КК України
на 1 рік обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з господарсько-розпорядчими функціями строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У апеляційній інстанції справа не
переглядалася.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи просить постановлене по справі
судові рішення скасувати у зв'язку з неправильним застосування кримінального
закону при призначені ОСОБА_1 покарання.

Заслухавши доповідь судді, виступ
прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з п.1, 2, ч.1 ст. 65 КК
України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті
Особливої частини Кримінального Кодексу, що передбачає відповідальність за
вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 КК України
обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що
мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягнули пенсійного віку,
військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1. на
момент вчинення злочину виповнилось 68 років, а на момент винесення вироку - 70
років, тобто він досяг пенсійного віку, отже обмеження волі до нього
застосовано незаконно.

Санкція ч.1 ст. 367 КК України передбачає
такі види покарання як штраф, виправні роботи та обмеження волі.

Згідно вимог Закону суд не вправі перейти до
більш м'якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким
засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи
стан здоров'я не можуть бути до неї застосовані.

Виправні роботи у відповідності з ч.2 ст. 57
КК України до пенсіонерів не застосовуються.

Що стосується такого виду покарання як штраф,
то до штрафу не застосовуються принципи ст.75 КК України, тобто заміна ОСОБА_1
обмеження волі на штраф є погіршення його становища, в той час як питання про
м'якість призначеного йому покарання у касаційному поданні не ставиться.

Тому справа щодо ОСОБА_1 у частині
призначення йому покарання підлягає закриттю, а ОСОБА_1. - звільненню від
покарання на підставі ст. 7 КПК України.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне подання заступника прокурора, який брав участь у справі. задовольнити частково.

Вирок Чорноморського районного суду Автономної Республіки
Крим від 27 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 у частині
призначення йому покарання скасувати і звільнити його від покарання на підставі
ст. 7 КПК України.

Судді:

Верещак В.М. Кузьменко
О.Т. Пошва Б.М.