Справа № 11-12, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Фанда В.П.
Категорія: ст.ст.296 ч.2, 121 ч.2 КК України Доповідач Дуфнік Л.М.
16 січня 2008 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
судді Шершуна
суддів Дуфнік Л.М., Бойко Л.В.
захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2 і в його інтересах захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 та захисника
ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 06 листопада 2007 року.
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Шмирки Волочиського
району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні
неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця АР Крим м.Саки, жителя с. Шмирки Волочиського р-ну Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою,
неодруженого, арматурника ТОВ „Будівельний Альянс”, раніше не судимого, -
засуджено обох :
КК України до 2 років позбавлення волі,
- за ст.121 ч.2 КК України до 7
років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді
7 років позбавлення волі кожному засудженому.
Запобіжний захід засудженим залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженим постановлено рахувати з 14 січня 2007
року, зарахувавши в строк відбуття
покарання час попереднього ув'язнення.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_8 1637,5 грн. у
відшкодування матеріальних збитків.
Стягнуто з засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 солідарно у відшкодування моральних
Позов прокурора залишено без розгляду.
За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засуджено за те, що вони за попередньою
змовою 10 січня 2007 року
близько 23 години 30 хвилин,
знаходячись на площі Привокзальна неподалік бару «Наталі» в м. Хмельницькому, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, ігноруючи прийняті у суспільстві норми поведінки, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нанесли численні удари
руками та ногами по різних частинах тіла
ОСОБА_11, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а
також тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя в момент спричинення , а саме тупу
травму живота у вигляді розриву та крововиливу
здухвинної кишки, крововиливу в сигмовидну кишку, крововиливів у черевну стінку
в здухвинній ділянці зліва в надлобковій та здухвинній ділянці справа, які знаходяться в
прямому причинному зв'язку з настанням смерті потерпілого.
В поданій апеляції засуджений ОСОБА_2 та в його інтересах захисники ОСОБА_3
і ОСОБА_4 просять вирок суду першої інстанції скасувати, як такий що
ґрунтується на суперечливих доказах, а справу закрити, оскільки вина ОСОБА_2 у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, на їх
думку, не доведена. Апелянти вказують,
що фактично не проводилась перевірка
скарги про застосування до
засудженого недозволених методів слідства. Крім того, суд першої інстанції
всупереч ст.1190 ЦК України невірно стягнув матеріальну і моральну шкоду. Також
апелянти посилаються на те, що під час досудового слідства було порушено право
Захисник ОСОБА_5 у поданій апеляції просить скасувати вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 06 листопада 2007 року, а справу провадженням закрити за недоведеністю вини
ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому злочинів. Апелянт вказує, що судом не
здобуто доказів того, що саме ОСОБА_1 спричинив тяжкі тілесні ушкодження
потерпілому, від яких той помер . На думку захисника, дії ОСОБА_1 не містять
ознак складу злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення засуджених та їх
захисників, які підтримали подані апеляції, думку прокурора, який вважає вирок
суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції
задоволенню не підлягають.
Висновки суду про доведеність вини засуджених ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю підтверджуються
зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, в судовому засіданні засуджені фактично не
заперечували той факт, що 10 січня 2007
року біля 23 год.30 хв., перебуваючи в нетверезому стані, в м.
Хмельницькому на площі Привокзальній
неподалік бару „Наталі” , скориставшись
незначним приводом, побили потерпілого ОСОБА_11, який за віком набагато старший
за них , оскільки потерпілий ніби-то замахнувся на ОСОБА_1
Доводи засуджених про те, що під час бійки вони наносили удари лише в
область голови потерпілого і не могли
спричинити потерпілому ОСОБА_11 тілесні
ушкодження, внаслідок яких настала його смерть, спростовуються висновком судово-медичного експерта №14 від 14.02.07
року, у якому зазначено, що ОСОБА_11 були спричинені тілесні пошкодження у вигляді
тупої травми голови: забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу,
крововиливів в навколоочній ділянці зліва та справа, в ділянці правої щоки, в
ділянці нижньої щелепи справа, підборіддя, у верхній третині шиї, в підщелепних
ділянках, що виникли від ударів твердими
тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути взуті
ноги, кулаки та інше, по часу відповідають біля 3-х діб до моменту настання
смерті , які зазвичай відносяться до легких тілесних пошкоджень, що спричиняють
короткочасний розлад здоров'я, і в прямому причинному зв'язку з настанням
смерті не перебувають, а також тілесні ушкодження у вигляді тупої травми
живота: розриву та крововиливу здухвинної кишки, крововиливу в сигмовидну
кишку, крововиливів у черевну стінку в здухвинній ділянці зліва, в надлобковій та здухвинній ділянці справа,
що виникли від ударів твердими тупими предметами з обмеженою травмуючою
поверхнею ( не менше 3-х ударів), якими могли бути взуті ноги та інше, по часу
також відповідають біля 3-х діб до моменту настання смерті , могли виникнути в
час та при обставинах зазначених в
постанові про призначення експертизи, тобто
10 січня 2007 року біля 23 год.30
хв., відносяться до тяжких тілесних
пошкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення ,та знаходяться в
прямому причинному зв'язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_11 Причиною
смерті ОСОБА_11 стала тупа травма живота: розрив здухвинної кишки , яка могла
виникнути, як від одного удару , так і від сукупності ударів в область живота
та ускладнилась розлитим гнійним перитонітом, набряком та набуханням головного
у потерпілого ОСОБА_11 вказаних тілесних ушкоджень підтверджено і висновком комісійної судово-медичної
експертизи №20 від 27.02.07 року, в якому зазначено, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження за
своїм характером та локалізацією не характерні для самооборони і були
спричинені від нанесення не менше дев'яти ударів в ділянки обличчя, шиї і
черевної стінки тупими твердими предметами, якими могли бути і кулаки, і ноги,
при основному напрямку сили ударів спереду назад. Крім того , відповідно до даного висновку при ретельному обстеженні ОСОБА_11 в
травмпункті травматологом та черговим хірургом, при рентгеноскопії органів
черевної порожнини можна було визначити наявність у нього розриву стінки тонкої
кишки при умові повного розриву стінки на момент огляду, а у випадку неповного
(субсерозного) розриву кишки клініка ушкодження кишковика на момент огляду
могла бути відсутня, а в подальшому при фізичному навантаженні, напруженні
могла настати повна перфорація стінки кишки з розвитком перитоніту.
Потерпілі ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в суді пояснили, що зі слів ОСОБА_11 знають, що його побили
ногами і руками двоє хлопців на привокзальній площі.
Ту обставину, що потерпілого ОСОБА_11
10.01.07 року на привокзальній
площі обидва підсудні били, в тому числі і по тулубу, підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, який аналогічні показання давав і на досудовому
слідстві, в тому числі на очній ставці із засудженими, а також при відтворенні обстановки і обставин події.
Факт спричинення 10.01.07 року засудженими тілесних ушкоджень потерпілому
ОСОБА_11 підтвердили допитані судом в якості свідків співробітники міліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які
затримували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпосередньо на місці вчинення злочину. При
цьому свідок ОСОБА_14 пояснив, що бачив, як ОСОБА_1 бив руками потерпілого в
обличчя, а коли той упав, то його били обоє
засуджених ногами по тілу.
Підстав сумніватися у правдивості показань свідків та потерпілих у суду
немає, оскільки вони узгоджуються між собою
та іншими доказами по справі,
зокрема, висновками судово-медичної експертизи.
Дії засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст.296 ч.2 КК
України як вчинення хуліганства групою осіб і за ст.121 ч.2 КК України як
умисне нанесення тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що
спричинили смерть потерпілого.
Доводи апеляцій засуджених та їх захисників про
відсутність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такого складу злочину, як хуліганство,
оскільки вони не порушували громадського порядку, колегія суддів вважає
безпідставними, так як діями, що грубо
порушують громадський порядок, закон визнає такі, які спричинили істотну шкоду
особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю. Як
встановлено судом, засуджені ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, скориставшись незначним приводом , в нічний час на привокзальній площі
в м. Хмельницькому побили потерпілого ОСОБА_11, який є значно старшим від них за віком ( 1937 року
народження), спричинивши останньому
тілесні ушкодження, що свідчить про особливу зухвалість і явну неповагу до
суспільства. Публічність не є обов'язковою ознакою хуліганства ; воно може бути
вчинене і на безлюдній вулиці.
Заяви засуджених про
неправомірні дії працівників міліції
щодо них після затримання
перевірялися прокуратурою м. Хмельницького і за результатами перевірки
винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яка не
Порушень кримінально-процесуального закону, в тому числі
порушення права ОСОБА_2 на захист під час досудового слідства, які б стали
підставою для скасування вироку, не виявлено.
Згідно з вимогами закону вирішено судом і цивільний
позов. Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями яких було
завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою
потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали
шкоду, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Як вбачається з протоколу
судового засідання, представник потерпілих
заявив , що ОСОБА_1 відшкодував половину матеріальних збитків, завданих
спільним діями з ОСОБА_2, а тому решту
матеріальних збитків, які підтверджені документально, суд вправі був
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2007 року щодо
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишити без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_2 і в його інтересах
захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого
ОСОБА_1- без задоволення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Копія
вірна:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
Л.М.Дуфнік