Справа № 175/430/15-к
Провадження № 1-кп/175/24/15
Вирок

Іменем України
04 березня 2015 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потепілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0003098 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 08.06.1992 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до 10 місяців 3 днів позбавлення волі, з конфіскацією майна;

· 05.11.1993 Бахмачським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

· 17.01.1996 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.229-6 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.14 КК України лікування від наркоманії;

· 23.04.2002 року Індустріальним районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

· 19.01.2004 року тим же судом ч.2 ст. 307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

· 12.05.2010 року тим же судом за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

20 грудня 2014 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 не маючи водійського посвідчення і права керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем «ДЕУ-Нексія» державний номерний знак НОМЕР_1 в якому в якості пасажира знаходився ОСОБА_4 , здійснював рух по вулиці Чапаєва в с. Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області зі сторони жилого масиву в напрямку автодороги Р-52 «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка» в правому ряді руху, зі швидкістю близько 40 км/годину, більш точно швидкість руху встановити на даний час не виявилось можливим.

Здійснюючи рух у вказаному напрямку, знаходячись в районі будинку №1 по вулиці Чапаєва, ОСОБА_5 при об`їзді пішоходів, які рухалися по проїжджій частині, перед зміною напрямку руху не впевнився що маневр буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на узбіччя та допустив наїзд на електроопору.

При зіткненні пасажиру ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої плечової кістки у нижній третині зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 403е/66 від 29.01.2015 року-30.01.2015 року відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилися в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які вказують:

п. 1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен впевнитись, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у суді пояснив, що 20 грудня 2014 року близько 16 години 00 хвилин він разом з ОСОБА_5 їхали на автомобілі «ДЕУ-Нексія» зі швидкістю близько 40 км/годину по вул. Чапаєва в с. Партизанське де сталося зіткнення з електроопором і йому було спричинено тілесні ушкодження.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 , - раніше неодноразово судимий, має шість не знятих і не погашених в установленому порядку судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_5 , який вчинив злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, враховуючи думку потерпілого, суд погоджується з представником державного обвинувачення про вид і міру покарання, і вважає за необхідне призначити покарання у виді мінімального штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи, що дане покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 грн. в дохід держави, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Роз`яснити засудженому, що несплачену суму штрафу може бути замінено покаранням у виді громадських робіт або виправними роботами в порядку передбаченому ст. 53 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, номер рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 70/27-46 від 28.01.2015 року).

Автомобіль «ДЕУ-Нексія» державний номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом та відповідно до розписки переданий на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити у його розпорядженні.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1