В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001195 від 31.05.2014 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. МаринівкаШахтарського району, Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 29.05.2014 року, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи на пляжі р. Дніпро, а саме по вул. Вербовецькій м. Черкаси вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_5 1995 року народження за наступних обставин. Так він, у вказаний час перебуваючи у вказаному місці разом зі своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до особистих речей потерпілого та керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно умисно з корисливих мотивів викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме, мобільний телефон «Леново А706», вартістю 1800 грн., в якому була сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 53 грн., та сім карта мобільного оператора «МТС», вартістю 15 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 2 грн, а всього заволодів майном потерпілого на загальну суму 1885 грн, та в подальшому викрадене майно заклав до ломбарду, а отримані кошти використав на особисті потреби, у зв`язку з чим спричинив матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він 29.05.2014 року близько 20 год. 00 хв., не подумавши, вкрав телефон у ОСОБА_5 , приховав його за місцем проживання, а потім здав до ломбарду за 200 грн. Пізніше сам забрав із ломбарду та віддав власнику через працівників міліції.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що 29.05.2014 року відбулася крадіжка його телефону. На наступний день він звернувся до працівників міліції із заявою. Коли приїхав на навчання, йому працівники міліції повернули телефон, а обвинувачений повідомив що він був у нього. Прохав застосувати до нього покарання у виді штрафу чи умовного терміну.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показами даними ним в судовому засіданні, показами потерпілого, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимого, відшкодування завданих збитків, відношенням до вчиненого, його молодий вік та стан здоров`я, бажання працювати, думку сторони обвинувачення, яка прохала застосувати до ОСОБА_4 міру покарання у вигляді штрафу, відсутності претензій будь-якого характеру у потерпілого до обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження його волі, та обґрунтовує доцільне призначити покарання у виді штрафу, а враховуючи з`ясовані та підтвердженні фактичні данні кримінального провадження, наближеного до мінімального розміру санкції статті.
Суд вважає таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченому ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 374 КПК України, ст. ст. 65-67, 185 КК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попереднім особисте зобов`язання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

· м обільний телефон «Леново А706», переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1