пр. № 1-м/759/3/13
ун. № 759/9714/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2013 року Святошинський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Скоріна А.В.,

при секретарі: Кузику Т.С.,

за участю прокурора: Марунича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання Міністерства
юстиції України про приведення вироку
суду Російської Федерації у
відповідність із законодавством
України щодо засудженого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва,
громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, останнє
місце реєстрації в Україні АДРЕСА_1,
утримується під вартою з 02 грудня 2009
року, засудженого Солнцевським
районним судом м.Москви 01.06.2010 року за
ч.1 ст.105 КК РФ, строком на 8 (вісім) років
позбавлення волі з відбуванням
покарання у виправній колонії суворого
режиму,-

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду
м.Києва 27.06.2013р. надійшло клопотання
Міністерства юстиції України про
приведення вироку Солнцевського
районного суду м.Москви, Російської
Федерації від 01.06.2010 року, щодо
засудженого громадянина України
ОСОБА_1 у відповідність із
законодавством України.

Згідно наданих документів встановлено,
що ОСОБА_1 вчинив умисне вбивство,
заподіявши смерть іншій людині за
наступних обставин.

04 листопада 2009 року, в період часу з 02
години 10 хвилин до 05 години 30 хвилин,
ОСОБА_1 знаходячись на сходовій
площадці одного з поверхів в під'їзді №
1 житлового будинку, який знаходиться
за адресою: м. Москва, вул. Солнцевський
проспект, будинок 7 корпус 2, після
спільного розпивання спиртних
напитків з ОСОБА_2, після сварки з
останнім, з ціллю спричинення смерті
ОСОБА_2, піддав його побиттю, нанісши
йому численні удари руками та ногами в
область голови, грудей і по іншим
частинам тіла, спричинивши потерпілому
ОСОБА_2 тілесні ушкодження, які
складають в комплексі тупу поєднану
травму тіла, що в сукупності
кваліфікується, як спричинення тяжкої
шкоди здоров'ю за ознакою
небезпечності для життя. Після чого,
зламавши таким чином волю потерпілого
ОСОБА_2 до спротиву, діючи в продовження
свого злочинного умислу, переніс тіло
ОСОБА_2 з вищевказаного під'їзду на
територію дитячого майданчика, яка
розміщена біля вказаного будинку,
після чого наніс ОСОБА_2 не менше двох
ударів руками в область голови,
спричинивши потерпілому фізичний біль,
а потім переніс тіло ОСОБА_2 на берег
ставка, розміщеного в районі СОШ № 1007 м.
Москви, і зіштовхнув останнього в
ставок (у воду), після того, як він
(ОСОБА_1.), переконався в тому, що
потерпілий ОСОБА_2 не зможе вибратись з
води, залишив місце пригоди. В
результаті протиправних дій ОСОБА_1,
потерпілий ОСОБА_2, від механічної
асфіксії внаслідок закриття дихальних
шляхів при утопленні, помер.

Вироком Солнцевського
районного суду м.Москви Російської
Федерації від 01.06.2010 року ОСОБА_1 був
визнаний винним у вбивстві, тобто в
умисному спричиненні смерті іншій
людині та засуджений за вчинення
злочину, передбаченого ч.1 ст.105
Кримінального Кодексу Російської
Федерації на 8 (вісім) років позбавлення
волі. Строк покарання обчислюється з 02
грудня 2009 року.

Крім того, відповідно до вироку
Солнцевського районного суду м.Москви
Російської Федерації від 01.06.2010 року
ОСОБА_1 повинен відшкодувати на користь
ОСОБА_4 100 000 рублів майнової шкоди та 50
000 рублів моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.7 КК України,
громадяни України, які вчинили злочини
за межами своєї держави, підлягають
кримінальній відповідальності за цим
Кодексом. При цьому суд України не
вправі ревізувати висновки суду іншої
держави щодо встановлених ним
фактичних обставин справи.

21.09.2012 року після засудження
ОСОБА_1 звернувся із заявою про
передачу його на Україну для
подальшого відбування покарання у
відповідності до Конвенції про
передачу засуджених осіб від 1983р., а
також надав гарантії відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої злочином, за вироком
Солнцевського районного суду м.Москви
від 01.06.2010р.

Суд, вислухавши думку прокурора,
який підтримав клопотання
Міністерства юстиції України,
дослідивши надані письмові матеріали
до клопотання, вважає що клопотання
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.9 Конституції
України, чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Частиною 1 ст.610 КПК України
передбачено, що клопотання
Міністерства юстиції України, про
приведення вироку іноземної держави
відповідно до законодавства України,
згідно ч.3 ст.610 КПК України, розглядає
суд першої інстанції за останнім
відомим місцем проживання засудженої
особи в України або за місцем
знаходження Міністерства юстиції
України, протягом одного місяця з
моменту його надходження.

ОСОБА_1 являється громадянином України,
останнє місце реєстрації якого в
Україні, є АДРЕСА_1. Він має бажання, не
відбуту міру покарання, в подальшому
відбувати в Україні і Міністерством
юстиції України погоджено питання з
Міністерством юстиції Російської
Федерації про передачу ОСОБА_1 для
подальшого відбування покарання в
Україні.

На розгляд суду крім клопотання
Міністерства юстиції України надані
всі необхідні документи згідно ст.6
Конвенції про передачу засуджених від
21 березня 1983 року і ч.2 ст.610 КПК України.

Прокурор просить визнати дії ОСОБА_1
підпадаючими під кваліфікацію за ч.1
ст.115 КК України, тобто, як умисне
противоправне заподіяння смерті іншій
людині, та визначити покарання за
вказаний злочин відповідно до ст.610 КПК
України у виді 8 (восьми) років
позбавлення волі.

Відповідно до тексту ч.1 ст.105 КК РФ в
ред. Федерального Закону вбивство,
тобто умисне спричинення смерті іншій
людині, санкція за даний злочин
передбачає позбавлення волі на строк
від шести до п'ятнадцяти років.

Під час розгляду клопотання, суд
визначає статті (частини статей)
закону України про кримінальну
відповідальність, якими передбачена
відповідальність за кримінальне
правопорушення вчинене засудженим
громадянином України, і строк
позбавлення волі, визначений вироком
суду іноземної держави.

Відповідно до КК України дії ОСОБА_1
потрібно кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК
України, санкція якої передбачає
покарання від семи до п'ятнадцяти років
позбавлення волі.

В силу ч.4 ст.610 КПК України, при
визначенні строку покарання у виді
позбавлення волі, які підлягають
відбуванню на основі вироку іноземної
держави, суд притримується тривалості
визначеного покарання вироком суду
іноземної держави.

Крім того, відповідно до
вироку Солнцевського районного суду
м.Москви Російської Федерації від
01.06.2010 року, ОСОБА_1 повинен
відшкодувати на користь ОСОБА_4 100 000
рублів майнової шкоди та 50 000 рублів
моральної шкоди.

Згідно довідки начальника об'єднання -
начальника колонії (ВК-27) ФКУ ОВК-4
УФСВП Росії по Кіровській області із
заробітної плати засудженого ОСОБА_1
було утримано на користь ОСОБА_4 2 648
рублів. Позовна заборгованість по
матеріальній шкоді становить 97 352
рублів. Загальна заборгованість
становить 147 352 рублів.

Чинне законодавство України
передбачає відшкодування на користь
потерпілого ОСОБА_4 матеріальної і
моральної шкоди з урахуванням курсу
національної валюти України та курсу
гривні щодо російського рубля.

Відповідно до довідки ПАТ Державного
ощадного банку України на момент
приведення вироку суду Російської
Федерації у відповідність із
законодавством України, тобто станом
на 10.07.2013р. офіційний курс гривні до
російського рубля становить за 10
російських рублів 2,4160 гривень.

Частиною 6 ст.610 КПК України
передбачено, що при розгляді питання
про виконання покарання суд може
одночасно вирішити питання про
виконання вироку суду іноземної
держави в частині цивільного позову і
процесуальних витрат у разі
відповідного клопотання.

На підстави викладеного, керуючись
ст.115 ч.1 КК України, ст.9 Конституції
України, ст.ст.9,10, 11 Конвенції про
передачу засуджених осіб від 21 березня
1983 року, ст.ст.609, 610 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції
України - задовольнити.

Привести вирок Солнцевського
районного суду м.Москви Російської
Федерації від 01.06.2010 року стосовно
громадянина України ОСОБА_1,
засудженого за ч.1 ст.105 Кримінального
Кодексу Російської Федерації на 8
(вісім) років позбавлення волі у
виправній колонії строгого режиму у
відповідність до Кримінального
Кодексу України.

Визначити, що громадянин
України ОСОБА_1 при продовженні
відбування покарання на території
України, повинен відбути покарання за
злочини, передбачені ч.1 ст.115
Кримінального Кодексу України у виді 8
(восьми) років позбавлення волі, з
урахуванням відбутого ним строку
покарання на території Російської
Федерації, який почався з 02 грудня 2009
р.

Визначити, що громадянин
України ОСОБА_1 повинен сплатити на
користь ОСОБА_4 23 520 (двадцять три тисячі
п'ятсот двадцять) гривень 24 (двадцять
чотири) копійки, що складає 97 352 рублів,
в рахунок відшкодування майнового
збитку та 12 080 (дванадцять тисяч
вісімдесят) гривень, що складає 50 000
рублів, в рахунок відшкодування
моральної шкоди. Реквізити
банківського рахунку: ФКУ ОИК-4 УФСИН
Росії по Кіровській області ИНН
КПП 430501001, УФК по Кіровській області
(ОФК 06, ФКУ ОИК-4 УФСИН Росії по
Кіровській області л/с 0) в ГРКЦ ГУ
Банка Росії по Кіровській області.

Копію ухвали направити до Міністерства
юстиції України та Центральному органу
виконавчої влади у сфері виконання
покарань в Україні.

Ухвала може бути оскарженою до
апеляційного суду м.Києва протягом
семи днів зі дня її проголошення.

Суддя: