Справа № 462/4256/14-к

У Х В А Л А

23 червня 2014 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 про визнання затримання незаконним та звільнення підозрюваного з-під варти,

встановив:

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , визнавши його затримання від 21.05.2014 року слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_6 незаконними. Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №0001792, внесене до Єдиного реєстру розслідувань 05.06.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 21.06.2014 року старший слідчий СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_6 викликав до райвідділу ОСОБА_4 , (куди він прибув добровільно) де повідомив йому про підозру у вчиненні даного злочину. Вважає, що затримання ОСОБА_4 є незаконним, оскільки на час затримання така підстава, яка вказана в протоколі про затримання, передбачена п.2 ч.1 ст.208 КПК України, відсутня, оскільки злочин у кримінальному проваджені №0001792 вчинений 05.06.2014 року, що виключає «щойність його вчинення», а підозрюваний добровільно з`явився за викликом слідчого.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_3 скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, доповнив, що в ч.1 ст.208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав затримання особи без ухвали слідчого судді. Таким чином, у слідчого жодних підстав передбачених ч.1 ст.208 КПК України для затримання ОСОБА_4 не існувало.

Підозрюваний скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив та зазначив, що слідчий ОСОБА_6 діяв відповідно до вимог КПК України, вказаних у скарзі порушень не допустив, прийняв законне і обгрунтоване рішення. Крім того зазначає, що до суду подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вважає скаргу безпідставною і просить у задоволенні такої відмовити.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, покликаючись на безпідставності такої, просить відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленого закону.

Статтею 208 КПК України передбачено законний порядок затримання особи уповноваженою собою без ухвали слідчого судді і перелік підстав є вичерпний.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Статтею 5 Конвенції встановлено правило позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з практикою Європейського суду фіксація точних даних про затримання, також як і підстави затримання є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст.5 Європейської конвенції.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під ватою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Відповідно до п.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен кого позбавлено свободи в наслідок арешту або тримання під вартою має право ініціювати провадження в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст.13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутністю судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з під-варти після внесення застави в встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як встановлено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001792 05.06.2014 року внесено відомості про вчинення 05.06.2014 року кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч.2 ст.185 КК України.

Також встановлено, що 06.06.2014 року та 20.06.2014 року ОСОБА_4 викликався у зв`язку з вчинення кримінального правопорушення, а 21.06.2014 року, коли добровільно з`явився до слідчого ОСОБА_6 , той вручив йому повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Після цього слідчий, допитавши підозрюваного, о 15.30 год. склав протокол про затримання підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Таким чином законом визначено виключний перелік підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді.

Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.06.2014 року слідчим вказано відразу дві підстави затримання ОСОБА_4 , передбачені ч.1 ст.208 КПК України, саме так як це сформульовано у вказаній вище нормі закону, однак, слідчим так і не зазначено конкретної підстави затримання підозрюваного у даному конкретному випадку.

Крім цього, як встановлено, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , мав місце 05.06.2014 року, тоді як підозрюваного затримано 21.06.2014 року, що повністю виключає наявність підстав для затримання, передбачених ч.1 ст.208 КПК України.

Також, на переконання слідчого судді, слідчим допущено зволікання у доставленні особи до суду, що суперечить вимогам ч.5 ст.206 КПК України. В зв`язку з цим, слідчий суддя не бере до уваги доводи прокурора про те, що подане клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, яке повинно бути розглянуте в першу чергу, оскільки вказане клопотання про застосування запобіжного заходу без об`єктивних на це причин подано лише на третю добу після затримання особи, після надходження скарги захисника про незаконне затримання, а тому суд в першу чергу, без зволікань, повинен встановити законність затримання і прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

З огляду на наведене, вважаю, що дії слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_6 щодо затримання підозрюваного ОСОБА_4 суперечать вимогам закону, затримання підозрюваного 21.06.2014 року є незаконним, тому скарга захисника підозрюваного є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти, визнавши його затримання 21.06.2014 року слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_6 незаконним.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1