№ 207/633/15-к
№ 1-кп/207/170/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

представника служби у справах дітей - ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області,громадянина України, українця, освіта неповна середня, виховується в неповній сім`ї, де не має батька, мати не позбавлена батьківських прав, раніше судимого 08.04.2013 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 104, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки, учня загальноосвітньої школи № 32, який мешкає по АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно вчинив викрадення чужого майна при наступних обставинах.

24.11.2014 року приблизно о 15 годині ОСОБА_8 перебував у приміщенні приватного підприємства «Сопко Н.В.», розташованого в будинку 4 по вул.Ватутіна у м.Дніпродзержинську. Маючи наміри на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, скориставшись відсутністю працівників у приміщенні, таємно викрав мобільний телефон LG-р 715 imeil: НОМЕР_1 вартістю 2014,25 грн., який лежав на столі і належав потерпілій ОСОБА_7 . З викраденим майном з місця скоєння злочину зник,розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_7 шкоду на вказану суму, яка була відшкодована поверненням викраденого телефону.

Допитаний в судовому засіданні у присутності педагога і законного представника неповнолітнього матері ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні крадіжки чужого майна визнав в повному обсязі, показав, що школу не відвідує, тому що не находить спільну мову з однокласниками. У зв`язку з відсутністю коштів у сім`ї відсутня їжа. Щоб мати кошти і використовувати на придбання їжи, таємно викрав чужий мобільний телефон, скориставшись тим, що у приміщенні, куди зайшов в денний час. 24.11.2014 року, нікого з працівників приватного підприємства не було.

Викрадений телефон забрали працівники міліції. Коштів, щоб виплатити потерпілій вартість чохла телефону, 400 грн, немає.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, його мати ОСОБА_6 , підтвердила, що її син уже притягувався до кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна. Вона одна виховує трьох дітей. Коштів у сім`ї не вистачає. Син не слухає її, ,пропускає заняття у школі. Їй жалко свою дитину, тому вона просить не позбавляти сина волі.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що працює на приватному підприємстві «Сопко Н.В.», яке розташовано по вулиці Ватутіна 4 у м. Дніпродзержинську. Працює менеджером, тому використовує по роботі мобільний телефон, який придбала у крамниці улітку 2014 року за 2014,25 грн., модель LG-р 715 imeil: НОМЕР_1 . 24.11.2014 року у денний час тимчасово вийшла з приміщення, залишивши мобільний телефон на столі. Коли повернулася, телефон уже був викрадений, про що повідомила у міліцію. При проведенні досудового слідства їй повернули мобільний телефон, але вона наполягає на відшкодуванні вартості чохла, 400 грн. Вважає, що обвинуваченого не треба суворо карати, тому що він неповнолітній.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, його законний представник, мати ОСОБА_6 , правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності їх позиції немає. Неповнолітньому ОСОБА_8 , його законному представнику, матері ОСОБА_6 , роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які полягали у таємного викраденні чужого майна, вчиненому умисно, повторно суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім і щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, загально освітню школу не відвідує, мати не здійснює належний нагляд за поведінкою сина, не є для нього авторитетом, батька не має, вчинив новий злочин у період іспитового строку, тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Остаточну міру покарання слід визначити на підставі ст..71 КК України, частково приєднавши покарання, призначене за вироком Баглійського суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.04.2013 року у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого чи неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку відшкодування майнової шкоди у розмірі 400 грн. суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі.

При відсутності грошових коштів у неповнолітнього ОСОБА_8 суд вважає необхідним стягнути з його законного представника матері, ОСОБА_6 , на користь потерпілої ОСОБА_7 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 400 грн.

На досудовому слідстві ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Він є неповнолітнім, живе у своїй родині, не ухилявся від явки до суду, тому до набрання вироком законної сили суд вважає необхідним залишити йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України, мобільний телефон, який перебуває на збереженні у потерпілої, повернути ОСОБА_7 .

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.04.2013 року у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі,призначивши покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 400 грн.

При відсутності грошових коштів у неповнолітнього ОСОБА_8 , стягнути з його законного представника, ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_7 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 400 грн.

Речові докази, мобільний телефон, який зберігається у потерпілої ОСОБА_7 повернути по потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1