Справа № 357/1575/13-к Головуючий у І інстанції Федорова
Провадження № 11-кп/780/160/13 Доповідач у 2 інстанції Авраменко М.Г.
Категорія 35 11.06.2013
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2013 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Авраменка М.Г.,

суддів Семенцова Ю.В., Дриги А.М.,

при секретарі - Волкотруб О.О.,

з участю прокурора Стаховської Н.О.,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000034 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2013, яким, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Біла Церква, українця громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, прож.: АДРЕСА_1., раніше судимого:

1) 23.02.2004р. Білоцерківським міським судом Київської області за ч.2ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

2) 09.03.2006р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст.190, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

3) 30.11.2006р. Соломянським районним судом м. Києва за

ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 72 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 08.08.2012р. по відбуттю строку покарання, -

- засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнано винним і засуджено за те, що він маючі непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_3 21 жовтня 2012 року близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння по вул. Котляревського № 42/2 в м. Біла Церква Київської області, скориставшись тим, що власник автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 залишив його в салоні самого, за допомогою викрутки запустив двигун та поїхав з місця скоєння злочину, незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом

На вирок суду захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу

Захисник не погоджується з вироком та вважає його незаконним, у звязку з тим, що призначене судом покарання є занадто суворим та не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину і його особі, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у вироку допущені істотні порушення кримінальнопроцесуального закону, неправильно застосований кримінальний закон.

ОСОБА_3 раніше був судимий але його судимості погашені і він був звільнений від відбування покарання.

Зазначає, що в діях ОСОБА_3 відсутній прямий умисел на вчинення інкримінованого йому злочину, оскільки він взяв автомобіль щоб покататись, а коли завіз свою співмешканку то залишив автомобіль біля будинку ОСОБА_4 Дані обставини на думку захисника свідчать про відсутність субєктивної сторони складу даного злочину та підстав для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Судом не було враховано обставин, що помякшують покарання, а саме, щире каяття засудженого у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування завданого збитку, якого не було нанесено.

Також матеріальних претензій потерпілий до засудженого не має і в судовому засіданні просив суворо його не карати та призначити покарання не повязане з позбавлення волі.

Просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2013 року змінити та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та призначити покарання не повязане з триманням в умовах ізоляції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку своїх вимог, міркування прокурора, який не вбачає підстав для зміни вироку та помякшення покарання засудженому, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з вироку суду першої інстанції судовий розгляд справи було проведено за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати обставини, які не досліджувалися судом в апеляційному порядку, а тому доводи апеляції захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України не підлягають оскарженню.

Що стосується доводів апеляції про невідповідність призначеного судом покарання засудженому внаслідок його суворості та не врахування помякшуючих обставин: щирого каяття у вчиненому і добровільного відшкодування завданого збитку то вони є безпідставними і надуманими, оскільки були повністю враховані судом, при призначенні міри покарання ОСОБА_3 про що зазначено у вироку.

Призначене йому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним по особу винного і є необхідним для виправлення останнього та запобігання новим злочинам і є мінімальним, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 289 КК України.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни вироку суду.

Керуючись ст.ст. 403, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2013 року, щодо ОСОБА_3 засудженого за ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)