АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 10/790/9/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 236-7, 236-8 КПК
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ
19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

апелянта - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляцію ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 від 30.04.09р. за ознаками ч.2 ст. 366 КК України; від 30.04.09р. за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України; від 15.07.09р. за ознаками ч.4 ст. 190 КК України залишені без задоволення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що на момент порушення кримінальної справи існували приводи та достатні підстави для винесення постанови про порушення кримінальної справи за ч.4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, тому слідчим при порушенні кримінальної справи були дотримані вимоги ст. ст. 94, 97, 98 КПК України, у зв*язку з чим підстави для скасування вищевказаних постанов відсутні. До того ж, законність постанов слідчого від 30.04.09р. вже була предметом розгляду суду та постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.07.09р., яка набрала чинності, в задоволенні скарги на ці постанови відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_7 , ОСОБА_9 подали апеляцію, в якій просять скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова та постанови слідчого від 30.04.09р., 30.04.09р. та 15.07.09р. про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 за ознаками ч.4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України. Апелянт посилається на те, що висновок суду про наявність достатніх приводів та підстав для порушення кримінальних справ є необґрунтованим. На думку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заява ОСОБА_8 , яка стала приводом для порушення кримінальних справ, не відповідала положенням ст. 95 КПК, а дані отримані під час досудового слідства, які нібито містять ознаки злочину, здобуті з порушеннями закону та є недостатніми для прийняття рішення про порушення кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_11 в підтримку апеляції, доводи прокурора та потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та судові матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом ст.ст. 94-97, ч.3 ст. 236-8 КПК України (тут і далі КПК 1960р.) суд першої інстанції, здійснюючи судовий контроль за законністю порушення кримінальної справи, має перевіряти чи є приводи та підстави, які вказують на ознаки злочину, чи достатньо даних для того, щоб розпочати процедуру досудового слідства та чи немає обставин, передбачених ст. 6 КПК України, які виключають провадження в кримінальній справі.

Кримінальні справи порушені компетентною особою, з додержанням вимог ч.1 ст.98 КПК України, зміст постанов слідчого відповідає положенням закону. Приводом для порушення кримінальних справ за ознаками ч.4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України стало безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину під час здійснення досудового слідства, а підставами - достатні дані, що зібрані під час досудового слідства та містяться в матеріалах кримінальної справи № 17020071 за ч.3 ст. 191 КК України.

З огляду на це, доводи апеляції щодо відсутності законних приводів для порушення кримінальної справи, оскільки заява ОСОБА_8 не відповідала положенням ст.. 95 КПК України, є необґрунтованим.

Недоречним також є посилання апелянта на ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20.10.11р. щодо офіційного тлумачення положення ч.3 ст. 62 Конституції України, оскільки в них ідеться про неможливість обвинувачення ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Постанова органу слідства про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.07.11р., про яку ідеться в апеляції (т.9 а.к.с. 229-230), винесена після порушення кримінальних справи за ч.4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, у зв*язку з чим в даному випадку не підлягає застосуванню положення п.11 ст.6 КПК України

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України встановлення та формулювання об*єктивної та суб*єктивної сторони злочину є завданням наступної стадії кримінального процесу досудового слідства. З огляду на зазначене доводи апеляції, щодо фактичних обставин кримінальної справи є передчасними.

До того ж, постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.07.09р., яка набула законної сили, в задоволенні скарги на постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 від 30.04.09р. про порушення кримінальних справ, було відмовлено.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов правильного висновку про наявність приводів та підстав для порушення кримінальних справ та законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, а доводи апеляції правильності цього висновку не спростовують. Тому апеляція ОСОБА_7 , ОСОБА_9 підлягає залишенню без задоволення.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу прокурора на необхідність виконання вимог Перехідних положень розділу ХІ КПК України (в ред.. 2012р.) та проведення розслідування згідно з положеннями цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 382 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію ОСОБА_7 , ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року про відмову в задоволенні скарги на постанови слідчого про порушення кримінальної справи від 30.04.09р., 30.04.09р. та 15.07.09р. залишити без змін.

Головуючий

Судді -