Справа №639/813/15-к
Провадж. №1-кп/639/169/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/813/15-к (в ЄРДР №0000049 від 08.01.2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :
04.01.2015 року ОСОБА_4 , о 21.30 год. знаходився за адресою м. Харків, вул. Карпинського, поблизу будинку №34, де зустрів раніше знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_6 .
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_6 , кулаком правої руки спричинив йому удар у ліву тім`яно-скроневу частину голови. Після вказаного удару, неповнолітній ОСОБА_6 , впав на землю, та коли підвівся на ноги, то ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, знову спричинив один удар кулаком лівої руки неповнолітньому ОСОБА_6 у тім`яну область голови з права, та припинив свої дії.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №212-ая/15 від 22.01.2015 року дями ОСОБА_4 спричинено неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 травматичний набряк м`яких тканин, крововиливи на голові, що за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив як скоїв його при вищезазначених обставинах, зокрема, що 04.01.2015 року він підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де зустрів знайомого, який гуляв зі своїм малолітнім сином. Від них він дізнався, що ОСОБА_6 зруйнував сніговика. Вирішивши розібратися в мотивах дій ОСОБА_6 , він підійшов до останнього, та в ході спілкування у них виник словесний конфлікт. Тоді ОСОБА_4 наніс неповнолітньому ОСОБА_6 один удар кулаком у ліву тім`яно-скроневу частину голови, від якого потерпілий впав на землю. Після того як ОСОБА_6 підвівся, він ще раз вдарив його кулаком руки у тім`яну область голови з права.

В судовому засіданні ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, але цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. не визнав, посилаючись на недоведеність вказаної суми позовних вимог.

Обвинувачений та його захисник вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Потерпілий та його законний представник (цивільний позивач) в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертались, а тому, в силу ст. ст. 325, 326 КПК України, справа була розглянута у їх відсутності.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; офіційно не працює; неодружений; з його слів працює неофіційно та має джерело доходів; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, пом`якшуючу обставину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Так, окрім зазначених вище даних про особу обвинуваченого, відсутності у нього судимостей та фактів притягнення до кримінальної відповідальності, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд враховує його ставлення до скоєного, а також те, що злочин, скоєний ОСОБА_10 им ОСОБА_11 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо нього в цілому, можливе шляхом призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Законним представником потерпілого (цивільним позивачем) ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 5000,00 грн.

Проте, вона в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд позову за її відсутності до суду не зверталась.

При цьому, як зазначалось вище, вказаний позов ОСОБА_4 не визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
З огляду на викладене, цивільний позов ОСОБА_7 підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє її права звернутися з ним в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 129, 326, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися з зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1