Справа № 683/943/14-к
1-кп/683/2/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2015 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст 187 КК України,
Крім того, 27 лютого 2014 року в період з 11 години до 16 години обвинувачений ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_4 вживали спиртні напої в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 і в якому проживає останній. Після вживання спиртного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, котра переросла в обопільну бійку, під час якої вони наносили один одному удари руками по різних частинах тіла.
Припинивши бійку, обвинувачений та потерпілий вийшли на вулицю, де стали курити. Там обвинувачений умисно ударив потерпілого туристичним ножем в груди, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді садна. Від удару потерпілий упав на землю і втратив свідомість.
Після цього ОСОБА_5 повернувся в будинок потерпілого, звідки таємно викрав телевізор марки Libberty вартістю 1059 грн. і пішов в напрямку городу дворогосподарства потерпілого. Однак потерпілий, який прийшов в себе і побачивши, що обвинувачений вчиняє крадіжку майна, наздогнав останнього на городі і став вимагати повернути телевізор.
Незважаючи на це, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії на заволодіння майном, умисно наніс потерпілому декілька ударів рукою в обличчя, внаслідок чого заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, і відкрито заволодів зазначеним телевізором.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю і підтвердив, що не сплачував аліменти на утримання дочки, хоча мав постійні та тимчасові заробітки. Також визнав, що викрав телевізор з будинку потерпілого ОСОБА_4 , проте останній наздогнав його на городі неподалік будинку і став вимагати повернути телевізор. На цьому грунті між ними відбулась бійка, після закінчення якої він забрав телевізор і продав його ОСОБА_8 .
Незалежно від показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами.
Так, згідно рішення Чуднівського райсуду Житомирської області від 12 серпня 2009 року обвинувачений зобов`язаний сплачувати аліменти на користь потерпілої на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 26 серпня 2010 року оголошено розшук обвинуваченого за ухилення від сплати аліментів.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 27 лютого 2014 року до нього додому прийшов обвинувачений, з яким він протягом тривалого часу вживав спиртні напої. Після вживання спиртного між ними виникла сварка, котра переросла в обопільну бійку, під час якої вони наносили один одному удари руками по різних частинах тіла.
Припинивши бійку, вони вийшли з будинку на вулицю, де стали курити. В цей час обвинувачений ударив його ножем в груди, від чого він упав на землю і втратив свідомість. Коли прийшов в себе, то побачив, що обвинувачений виніс з його будинку телевізор і пішов в напрямку городу.
Тоді він наздогнав обвинуваченого на території свого дворогосподарства і став вимагати повернути телевізор. На цьому грунті між ними відбулася бійка, під час якої обвинувачений декілька разів ударив його рукою в обличчя. Побачивши, що не зможе здолати ОСОБА_5 , котрий фізично сильніший за нього, він припинив бійку і повернувся до будинку, а обвинувачений забрав телевізор і пішов на іншу вулицю села.
Після того, як сусідка ОСОБА_9 надала йому медичну допомогу, він разом з нею пішли шукати ОСОБА_5 . Від односельців дізнались, що обвинувачений знаходиться у ОСОБА_10 . Там між ним та обвинуваченим знову відбулась бійка.
Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що придбав в обвинуваченого телевізор марки Libberty за 150 грн., який через деякий час вилучили працівники міліції.
Згідно з даними протоколу огляду від 1 березня 2014 року по місцю проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено телевізор марки Libberty.
З даних гарантійного талона на телевізор марки Libberty убачається, що його вартість складає 1059 грн.
За висновком судово-медичної експертизи № 48 від 28.02.2014 року у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
- садна в проекції верхньої третини грудини посередині, яке могло виникнути від, як мінімум однієї, дії тертя гострого колюче-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа, або йому подібний предмет;
- крововиливів в лобній ділянці голови посередині, в тім`яно-потиличній ділянці голови з права, на верхній губі зліва, які могли виникнути від, як мінімум 3-х, дій ударів тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук сторонньої особи;
- крововиливу по передній поверхні шиї в середній третині, який міг виникнути від дії тиснення тупих твердих предметів, якими могли бути пальці рук сторонньої особи.
Зазначені ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що обвинувачений та потерпілий в будинку останнього вживали спиртні напої.
За свідченням ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 приніс до нього додому телевізор і запропонував купити. Телевізор був у справному стані. Зі слів обвинуваченого, йому стало відомо, що телевізор він забрав у потерпілого за борги. Потім до його будинковолодіння прийшов потерпілий. Із-за телевізора між обвинуваченим та потерпілим виникла бійка. Тоді він виніс з будинку телевізор і залишив його на вулиці біля криниці.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що бачив як біля будинковолодіння ОСОБА_10 між собою бились обвинувачений та потерпілий.
З показань свідка ОСОБА_9 убачається, що зі слів ОСОБА_4 їй стало відомо про вчинену ОСОБА_5 крадіжку телевізора. Крім того, вона надала медичну допомогу потерпілому, оскільки в нього на грудях була рана. Після цього вони разом пішли шукати обвинуваченого. Від мешканців села вони дізнались, що обвинувачений поніс телевізора до ОСОБА_10 . Біля будинковолодіння ОСОБА_10 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбулась бійка, під час якої останній погрожував ножем потерпілому.
Згідно висновку криміналістичної експертизи №10 від 4 березня 2014 року вилучений у ОСОБА_5 розкладний ніж не є холодною зброєю, а відноситься до категорії ножів господарсько-побутового призначення, зокрема туристичних.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в злісному ухиленні від сплати аліментів на неповнолітню дитину доведена, тому його дії за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковані вірно.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України органи досудового слідства виходили з того, що коли потерпілий ОСОБА_4 був без свідомості, обвинувачений проник в його будинок, викрав телевізор і намагався покинути територію домогосподарства. Однак потерпілий, побачивши, що обвинувачений викрадає його майно, намагався перешкодити цьому. Незважаючи на це, ОСОБА_5 , з метою заволодіння телевізором, дістав з кишені одягу туристичний ніж і ударив ним потерпілого в область грудини, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження. Цими діями обвинувачений застосував насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
Однак в судовому засіданні не підтвердились висновки досудового слідства про вчинення ОСОБА_5 розбійного нападу на потерпілого.
Так, відповідно до вимог абз.3 п.4, п.6, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про злочини проти власності №10 від 6 листопада 2009 року дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Небезпечним для життя чи здоров`я насильством є умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
З показань потерпілого ОСОБА_4 , які узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , убачається, що між ними в будинку на грунті вжитого алкоголю виникла сварка, котра переросла в бійку, під час якої вони наносили один одному удари руками по різних частинах тіла. Після закінчення бійки вони вийшли на вулицю курити і там обвинувачений ударив його ножем в груди, від чого він упав на землю і втратив свідомість. Коли прийшов в себе, то побачив, що обвинувачений виніс з його будинку телевізор і пішов в напрямку городу. Наздогнавши обвинуваченого на території свого дворогосподарства, став вимагати, щоб той повернув телевізор. На цьому грунті між ними відбулася бійка, під час якої обвинувачений декілька разів ударив його рукою в обличчя. Оскільки ОСОБА_5 був фізично сильніший за нього, він припинив бійку і повернувся до будинку, а обвинувачений забрав телевізор і пішов на іншу вулицю села.
З аналізу показань потерпілого видно, що обвинувачений ударив його ножем на грунті неприязних відносин, а не з метою заволодіння майном. Умисел на крадіжку телевізора в обвинуваченого виник після того, як він переконався, що потерпілий лежав без свідомості. Розпочаті обвинуваченим дії, направленні на таємне викрадення чужого, були виявлені потерпілим, однак незважаючи на це, продовжені ним з метою заволодіння майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, оскільки внаслідок нанесення декількох ударів рукою в обличчя, потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження. Будь-яких доказів про те, що при цьому обвинувачений ударив потерпілого ножем, державним обвинуваченням не надано.
Щодо виявлення на шиї потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу, який міг виникнути внаслідок здавлювання шиї пальцями рук, то в судовому засіданні не доведено, що ці насильницькі дії обвинуваченим вчинялись з метою заволодіння майном потерпілого і не встановлено під час якого епізоду бійки вони були заподіяні.
Погрози обвинуваченого ножем потерпілому, які мали місце біля дворогосподарства ОСОБА_10 через значний проміжок часу після вікритого викрадення телевізора, були направлені на утримання викраденого майна, а не на його заволодіння.
З врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч.1 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, зокрема, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та усунення заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду та міри покарання за ч.2 ст.186 КК України суд враховує просьбу потерпілого ОСОБА_4 не позбавляти обвинуваченого волі.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і рахує за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.164, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання:
- за ч.1 ст.164 КК України у виді 100 годин громадських робіт,
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік 6 місяців.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти їх про зміну місця проживання і періодично з`являтись до них для реєстрації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - домашній арешт.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 704 грн.16 коп.
Речові докази: туристичний ніж, який знаходиться на зберіганні в Старокостянтинівському РВ УМВСУ в Хмельницькій області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя