Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2242/15-к
Провадження №: 1-кс/332/288/15
ПОСТАНОВА
28 травня 2015 року суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання та утримання особи в умовах ізоляції, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя 28.05.2015 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана ним в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання та утримання в умовах ізоляції ОСОБА_3 , яка мотивована тим, що до СПР ЗМУ УМВС України в Донецькій області (провулок Ковальський,11 м. Запоріжжя) було доставлено громадянина ОСОБА_3 в порядку затримання на підставі протоколу від 25.05.2015 року. Зазначене затримання здійснено працівниками міліції на виконання постанови суду від 29.09.2014 року. Вважає, що затримання цієї особи є незаконним та протиправним, здійсненим всупереч вимогам чинного законодавства та з порушенням права на свободу від переслідування, оскільки відповідно до приписів ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців. Отже, виконання постанови про застосування адміністративного арешту є неможливим та необґрунтованим в силу ст. 303 КУпАП із спливом строків давності виконання постанови, оскільки останнім днем можливості звернення до виконання постанови судді припадає на 29.12.2014 року, проте фактично виконання постанови розпочато 25.05.2015 року, зі спливом 8 місяців, що є порушенням приписів статті 7 КУпАП щодо суворого додержання законності та точної відповідності законові при провадженні справ про адміністративні правопорушення. В системному правовому аналізі приписів ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, в тому числі й у випадку виконання постанови про адміністративний арешт, слід обчислювати від дня винесення постанови, оскільки звернення такої постанови до виконання є в тому числі її фактичне виконання уповноваженим органом, тобто у даному випадку строк виконання постанови про застосування адміністративного арешту відносно ОСОБА_3 від 29.09.2014 року сплив 29.12.2014 року та фактичне виконання постанови є поза строками давності, отже є безпідставними та незаконними. З огляду на викладене, керуючись ст. 206 КПК України просить прийняти рішення про зобов`язання працівників СПР ЗМУ УМВС України в Запорізькій області забезпечити додержання прав ОСОБА_3 та зобов`язати працівників міліції звільнити незаконно заарештованої особи з під варти.

Дослідивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до переконання, що скарга подана адвокатом ОСОБА_2 підлягає поверненню з наступних підстав.

Скарга адвокатом ОСОБА_2 на незаконне затримання та утримання особи в умовах ізоляції, подана ним з посиланням на ст. 206 КПК України, але встановлено, що вона стосується затримання особи в порядку виконання постанови суду від 29.09.2014 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 , відповідно до якої на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту строком 15 діб. Таким чином, посилання адвоката на подання зазначеної скарги в порядку ст. 206 ч.1 КПК України є безпідставним, так як дана стаття регламентує загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини при здійсненні кримінального провадження і нею передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Разом з тим, провулок Ковальський,11 м. Запоріжжя, куди, як свідчить зі скарги було доставлено ОСОБА_3 не розташований на території Заводського району м. Запоріжжя, а за територіальною належністю відноситься до території Жовтневого району, що підтверджується інформацією від 28.05.2015 року за № 1153/01-13, наданою суду районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району.

Таким чином, приходжу до переконання, що фактично скарга адвокатом ОСОБА_2 повинна бути подана та розглядатися в порядку ст. 305 КУпАП України, яка регламентує здійснення контролю за виконанням постанов про накладення адміністративного стягнення, згідно до якої контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Враховуючи, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП виніс Запорізькій районний суд м. Запоріжжя, саме цей суд і повинен здійснювати контроль за виконанням вказаної постанови відповідно до вимог ст.ст. 304, 305 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що подана адвокатом ОСОБА_2 скарга не підлягає розгляду в Заводському районному суді м. Запоріжжя, її слід повернути заявникові.

Керуючись ст. ст. 304, 305 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :
Повернути скаргу адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання та утримання особи в умовах ізоляції, подану ним в порядку ст. 206 КПК України, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 , як таку, що не підлягає розгляду у цьому суді.

Роз`яснити заявникові його права на подачу скарги до належного суду, відповідно до вимог ст. 305 КУпАП.

Суддя ОСОБА_1