Справа № 738/979/15-к
№ провадження 1-в/738/260/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року Менський районний суд
Чернiгiвської областi
в складi:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області подання начальника Менського РВ УМВС України в Чернігівській області про встановлення адмiнiстративного нагляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Начальник Менського РВ УМВС України в Чернігівській області звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 терміном на 12 місяців, пропонуючи встановити йому обмеження у вигляді:

- заборони виходу з помешкання в період часу з 22-ї години вечора до 05-ї години ранку за виключенням, якщо робота в нічний час;

- заборони виїзду за межі району місця проживання по особистих питаннях без дозволу керівництва Менського РВ УМВС України в Чернігівській області;

- реєстрації в Менському РВ УМВС України в Чернігівській області два рази на місяць;

- заборони відвідування барів, кафе, де проводиться реалізація спиртного на розлив та відвідувати дискотеки.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_3 неодноразово судимий за тяжкі злочини, останній раз 14.09.2011 року Базмацьким районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Бахмацького районного суду від 22.10.2012 року іспитовий строк скасовано і направлено ОСОБА_3 для відбування покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

05.08.2014 року ОСОБА_3 звільнений з місць позбавлення волі і 06.08.2014 року став на облік в Менський РВ УМВС України в Чернігівській області і визначив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває під формальним наглядом.

За час проживання за вищевказаною адресою на шлях виправлення не став, продовжує зловживати спиртними напоями, порушує громадський порядок та спокій громадян, підтримує стосунки з раніше судимими, схильний до крадіжок.

12.11.2014 року ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч.1 КУпАП накладено стягнення у виді попередження, при цьому дільничним інспектором винесено офіційне попередження про недопущення порушень громадського порядку та спокою громадян, як особі відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд; 15.12.2014 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу 51 грн.; за вчинення дрібного хуліганства від 23.12.2014 року та 17.02.2015 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП; за вчинення насильства в сім`ї пригнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

З усього вищевикладеного ОСОБА_3 належних висновків не зробив, продовжує зловживати спиртними напоями.

Особа, щодо якої встановлюється адміністративний нагляд ОСОБА_3 в судому засіданні пояснив, що він прагне налагодити нормальне життя та заперечував проти задоволення даного подання та встановлення йому адміністративного нагляду, посилаючись на те, що вказані обмеження будуть порушувати його права. Крім цього, ОСОБА_3 надав суду позитивну характеристику з місця проживання, довідку, що свідчить про його офіційне працевлаштування, а також копію заяви про державну реєстрацію шлюбу, що підтверджує його намір одружитись та створити сім`ю.

Допитаний у судовому засіданні представник Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ДІМ СДІМ ОСОБА_4 наполягав на встановленні адміністративного нагляду, посилаючись на обставини викладені в поданні.

Заслухавши особу, щодо якої встановлюється адміністративний нагляд, пояснення представника Менського РВ та дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 п. «в» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється відносно осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Відповідно до подання на ОСОБА_3 потрібно накласти ряд обмежень, зокрема щодо свободи пересування. У демократичному суспільстві свобода пересування є невід`ємною частиною життя людини і закріплена рядом нормативних актів, зокрема ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Обмеження свободи пересування відповідно до ст. 2 ч. 3 даного Протоколу можливе на підставі закону і є необхідним в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб. Суду не надано жодних доказів, що ОСОБА_3 вчиняє дії на порушення національної або громадської безпеки та громадського порядку, вчиняє чи готується до злочинів, або ж чинить інші дії, які загрожують охороні здоров`я або моралі, порушують права і свободи інших громадян.
Суду не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_3 є небезпечним для суспільства, схильність ОСОБА_3 до вчинення злочинів нічим не підтверджена, а щодо вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, то він вже відбув покарання, а отже, застосування адміністративного нагляду лише керуючись минулими судимостями є недопустимим і порушує ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме положення про не притягнення до суду або покарання за правопорушення, за яке особу було остаточно виправдано чи засуджено.
Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Такими обмеженнями може бути необхідність: запобігти злочинові чи його припинити; врятувати життя людей та майна, здійснити безпосереднє переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину; з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи; забезпечити інтереси національної безпеки, територіальну цілісність, громадський порядок, економічний добробут; забезпечити охорону здоров`я і моральність населення, захистити репутацію або права і свободи інших людей; запобігти розголошенню інформації, одержаної конфіденційно; підтримати авторитет і неупередженість правосуддя тощо. Отже, передбачені законом обмеження прав і свобод людини та громадянина мають чіткі межі і умови запровадження. Вони, насамперед, закріплюються міжнародним законодавством і забезпечуються національним.
На підставі викладеного і керуючись ст. 32 Конституції України, ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 3 п.«в», ст. ст. 5, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання начальника Менського РВ УМВС України в Чернігівській області про встановлення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 7 дiб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1