УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаОСОБА_5
суддів:ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 14 квітня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2010 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 5 статті 191 КК України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією належного йому майна та з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями, на строк 3 роки.

Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 9 липня 2013 року вказаний вирок місцевого суду залишив без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року вирок та ухвалу, постановлені щодо ОСОБА_4, залишено без зміни.

6 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій, посилаючись на статтю 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-УШ від 12 лютого 2015 року (далі - Закон № 192-УШ від 12.02.2015 року), просить допустити заяву до провадження Верховного Суду України і переглянути постановлені щодо нього судові рішення, скасувавши їх та закривши провадження у справі за відсутністю об'єкту та суб'єкту злочину, за який його засуджено.

Підставою перегляду засуджений ОСОБА_4 вважає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, а саме ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року щодо нього, висновкам щодо застосування норм права, викладеним у постановах Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (п. 6), № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (п.п. 3, 4, 15, 20, 23), № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» (п.23) та № 8 від 12.10.1989 року «Про практику розгляду судами України кримінальних справ у касаційному порядку» (п.23), згідно з якими суди, на його думку, не з'ясували характер і дійсний розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, не звернули уваги на відсутність у справі всіх необхідних доказів та не мотивували задоволення цивільного позову у кримінальній справі.

На підтвердження своєї позиції ОСОБА_4 долучив до заяви зазначені вище постанови Пленуму Верховного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, викладені у заяві засудженого ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України у зв'язку з відсутністю передбаченої кримінальним процесуальним законом підстави для перегляду справи Верховним Судом України.

Відповідно до статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно зі статтею 445 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Визначений цією статтею перелік підстав для перегляду є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктом 3 частини 1 статті 445 КПК України (в редакції Закону № 192-УШ від 12.02.2015 року) передбачено, що підставою для перегляду Верховним Судом України судових рішень, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

При цьому, виходячи з аналізу положень статей 445 і 458 КПК, під «постановою Верховного Суду України» в пункті 3 частини 1 статті 445 КПК розуміється судове рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду конкретної кримінальної справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах чи передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), яке містить висновок щодо застосування відповідної норми права, обов'язковий для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції.

Разом із тим, постанови Пленуму Верховного Суду України, в тому числі й ті, на які послався в своїй заяві ОСОБА_4, до таких судових рішень не відносяться, оскільки приймалися Пленумом не в кримінальному процесуальному порядку, а за результатами узагальнень практики вирішення судами тих чи інших категорій справ, та мали лише роз'яснювальний характер, а не обов'язковий для всіх судів.

Таким чином, ОСОБА_4 у заяві, хоча і послався на статтю 445 КПК в редакції Закону № 192-УШ від 12.02.2015 року, фактично порушив питання щодо невідповідності ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року, ухваленої щодо нього, роз'ясненням, викладеним у долучених до заяви постановах Пленуму Верховного Суду України, а це, згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством, в тому числі і пунктом 3 частини 1 статті 445 КПК, не є підставою для перегляду Верховним Судом України рішення суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду України вважає, що подана ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи щодо нього до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтею 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у допуску кримінальної справи щодо нього до провадження Верховного Суду України.

Судді:

_________________ ОСОБА_5_________________ ОСОБА_6_________________В.Ф. Пивовар