Справа № 310/4323/13-к
ВИРОК

Іменем України

02 грудня 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді
Мороки С.М.,

при секретарі
Писанець Н.О.,

за участі прокурора
Глянь Є.М.,

потерпілого
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
кримінальну справу відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Новопетрівка Бердянського району
Запорізької області, громадянина
України, військовозобов'язаного, який
має вищу освіту, працює прибиральником
у Новопетрівській сільській
бібліотеці, не одружений, дітей не має,
проживає та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч.1ст.122, ч.2 ст.125, ч.1ст.162 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с.
Червоногірка Токмацького району
Запорізької області, громадянина
України, не військовозобов'язаного,
який має середню освіту, одружений,
неповнолітніх дітей не має, пенсіонер,
проживає та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених
ч.1ст.122, ч.2ст.125, ч.1ст.162 КК України, суд-

В с т а н о в и в:

12 липня 2010 року приблизно о 5 годині 55
хвилин ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діючи спільно,
умисно, проти волі ОСОБА_1, який є
законним володільцем домоволодіння
АДРЕСА_2, при відсутності законних
підстав та відповідного дозволу
володільця, через незамкнену хвіртку
воріт вказаного домоволодіння
вторглися на територію двору, після
чого проти волі ОСОБА_1 через
незамкнені вхідні двері вторглися в
приміщення літньої кухні, розташованої
на вказаному подвір'ї, яка також є
володінням ОСОБА_1

12 липня 2010 року в період часу з 6 години
до 6 години 5 хвилин, продовжуючи свої
неправомірні дії, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
діючи умисно, знаходячись на території
домоволодіння АДРЕСА_2, в ході сварки
виниклої на ґрунті особистих
неприязних стосунків нанесли ОСОБА_1
ногами по одному удару по тулубу, чим
ОСОБА_2 спричинив потерпілому закритий
перелом 9-го ребра зправа по
підпахвинним лініям, а ОСОБА_3 завдав
потерпілому закритий перелом 9-го ребра
зліва по підпахвинним лініям, які
кваліфікуються як пошкодження
середнього ступеня тяжкості, які не є
небезпечними для життя, але потягли за
собою тривалий розлад здоров'я,
тривалістю більше 3-х тижнів (більше 21
доби).

Крім того, 12 липня 2010 року в період часу
з 6 години до 6 години 5 хвилин ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, діючи умисно, знаходячись на
території домоволодіння АДРЕСА_2, в
ході сварки виниклої на ґрунті
особистих неприязних стосунків
нанесли ОСОБА_1 руками не менш як 7
ударів по тулубу та голові, чим завдали
потерпілому тілесні ушкодження у
вигляді струсу головного мозку, забою
та крововиливу у м'які тканини правої
ушної раковини, синців на лобі справа
та в області потиличного бугру, які у
сукупності кваліфікуються як легкі
тілесні пошкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я; а також -
синця на лівому плечі, на грудній
клітці по середній-ключичній лінії на
рівні 6 ребра, в лівій лопаточній
області в поперековій області зліва,
садни в поперековій області зправа,
синця і садни в області гребеню правої
підвздошної кістки, які кваліфікуються
як легкі тілесні ушкодження.

У пред'явленому обвинувачені ОСОБА_2
свою вину за ч.1ст. 122 КК України визнав
частково, за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК
України не визнав, та пояснив суду, що
12.07.2010 року приблизно о 06 годині він
разом з батьком, ОСОБА_3 на автомобілі
привезли мед ОСОБА_5, яка пояснила, що її
і дитину ображає ОСОБА_1

У цей час він побачив ОСОБА_1 і зробив
йому зауваження. ОСОБА_1 підійшов до
хвіртки, відчинив її і завдав йому
одного удару кулаком в голову, від
якого він впав на землю. Після цього
ОСОБА_1 почав йому погрожувати, але він
обхватив ОСОБА_1 обома руками, при цьому
вони втратили рівновагу і впали на
територію ділянки ОСОБА_1

Знаходячись на землі, вони наносили
один одному удари. Підбіг його батько,
ОСОБА_3 відштовхнув ОСОБА_1, допоміг
йому встати і вони пішли звідти.

ОСОБА_1 наздогнав їх і наніс йому удар
кулаком в потилицю, від чого він впав.
Батько допоміг йому підвестись, вони
пішли до машини, сіли і поїхала додому.

ОСОБА_2 заперечував, що він і його
батько заходили до будь-якого
приміщення, всі події відбувалися на
подвір'ї ОСОБА_1 за 2 метри від хвіртки.

ОСОБА_2 визнав, що під час сутички,
знаходячись на землі, він завдав
декілька ударів ОСОБА_1 по голові та
тілу, але ці удари не могли призвести до
перелому ребер. Удари ногами умисно
він не наносив, можливо коли боролися
на землі. Заявив, що також отримав
тілесні ушкодження. Його батько,
ОСОБА_3, участі у сутичці не приймав,
удари ОСОБА_1 не наносив.

Цивільний позов ОСОБА_1 про
відшкодування матеріального збитку і
моральної шкоди він не визнає.
Добровільно заплатив ОСОБА_1 1000 грн.

У пред'явленому обвинувачені
ОСОБА_3 свою вину за ч.1ст.122, ч.2 ст. 125, ч.1
ст.162 КК України не визнав, та пояснив
суду, що 12.07.2010 року приблизно о 06 годині
він разом з сином ОСОБА_2 на автомобілі
привезли мед ОСОБА_5

У його сина з ОСОБА_1 виникла сварка.
Початку конфлікту він не бачив,
оскільки стояв осторонь і розмовляв з
ОСОБА_5. Коли почув, що почалася бійка,
підбіг до них, при цьому він загубив
своє взуття і побачив, що вони впали на
землю. Він відштовхнув ОСОБА_1, допоміг
сину підвестися і вони пішли до своєї
машини.

ОСОБА_1 їх наздогнав і наніс сину удар
по голові, від чого син упав. В
приміщення літньої кухні на земельній
ділянці ОСОБА_1 ні він, ні син не
заходили. ОСОБА_1 ніяких ударів він не
наносив.

Цивільний позов ОСОБА_1 про
відшкодування матеріального збитку і
моральної шкоди він не визнає.

Допитавши обвинувачених ОСОБА_2
та ОСОБА_6, потерпілого ОСОБА_1, свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9,
дослідивши відповідно до ст. 359 КПК
України покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які раніше
були допитані в режимі
відеоконференції в судовому засіданні
за участі обвинувачених та
потерпілого, дослідивши докази, які
були надані стороною обвинувачення та
захисту, суд вважає доведенною
винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
пред'явленим їм обвинуваченням у
повному обсязі.

Так, потерпілий ОСОБА_1 пояснив
суду, що 12.07.2010 року приблизно о 06 годині
ранку він разом з дружиною на
терріторії свого домоволодіння в с.
Новопетрівка Бердянського району
розселяв відпочиваючих, які приїхали
того ранку з Луганської області, та
знаходився у приміщенні кухні, коли
почув, що дружина з кимось розмовляє. У
цей час на кухню зайшли обидва ОСОБА_3.

ОСОБА_3 вдарив його в праве вухо, його
відкинуло на холодильник, після чого
ОСОБА_3 стали удвох його бити.

Зі слів потерпілого, в цей час в кухню
забігла його дружина, ОСОБА_2 її
відштовхнув, а ОСОБА_3 продовжив його
бити і втратив свої тапки. Він вирвався
від них, вибіг на вулицю, обидва ОСОБА_3
побігли за ним.

ОСОБА_2 наздогнав його біля душової,
збив з ніг і вони удвох впали, а ОСОБА_3 з
розгону вдарив його ногою в ліву
частину грудної клітки та 2 рази
кулаком в голову, від удару ногою він
відчув, що йому зламали ребро, оскільки
був різкий біль.

Потім ОСОБА_2 схопив лопату, ударив його
по лівій нозі, а ОСОБА_3, зробивши
захоплення його шиї, почав його душити
і сказав сину ОСОБА_2, щоб він його бив.
Вирватися він не міг, а ОСОБА_2 почав
його бити в праву частину тулуба і на 8-9
ударі він відчув, що йому зламали праве
ребро. Все відбувалося на очах у
відпочиваючих. Потім дружина почала
кричати, що викликала міліцію і обидва
ОСОБА_2 втекли.

Потерпілий ОСОБА_1 просить суд
стягнути солідарно з обвинувачених 2700
грн. в рахунок відшкодування
матеріального збитку, а також моральну
шкоду з ОСОБА_3 в сумі 25000 грн., з ОСОБА_2
в сумі 20000 грн.

Пояснює, що моральна шкода полягає у
тому, що від одержаних тілесних
пошкоджень він відчував фізичний біль
і душевні переживання за своє здоров'я
і за своє життя. Впродовж двох років
дев'яти місяців обидва ОСОБА_2
ухилялися від кримінальної
відповідальності, він був вимушений
витрачати свій час на поїздки в суди, до
слідчого, він втратив душевний спокій,
у нього різко погіршилось здоров'я,
багато часу витратив на оформлення
відповідних документів, що призвело до
додаткових нервових потрясінь.

Підтвердив, що ОСОБА_2 сплатив йому 1000
грн. добровільно. Просить суд його
вимоги задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що
11.07.2010 року у них з сусідами стався
скандал. Вранці наступного дня, тобто
12.07.2010р. вона з чоловіком зустріли
відпочиваючих і почали їх розселяти.
Коли знаходилася на порозі кухні, в
кухню забігли обидва ОСОБА_2. ОСОБА_3
завдав її чоловіку удару у вухо, від
чого її чоловік упав на холодильник.
Наносили багато ударів по всьому тілу.
На кухні знаходились дві жінки з
дітьми. Там ОСОБА_3 загубив своє взуття.
Її чоловік вирвався і побіг з
приміщення кухні, за ним обвинувачені.
ОСОБА_2 збив її чоловіка з ніг і знов
почав бити. ОСОБА_3 придавив її чоловіка
до землі, а ОСОБА_2 наносив удари. Вона
просила припинити, але на неї не
звертали уваги, тоді вона побігла по
допомогу. Коли поверталася разом зі
своїм батьком, ОСОБА_2 відпустили її
чоловіка і пішли з двору. По всьому тілу
чоловіка були синці і садна, кровило
вухо, 2 тижні її чоловік знаходився на
денному стаціонарі в лікарні.

Свідок ОСОБА_10, допитана в режимі
відео конференції, пояснила суду, що
влітку 2010 року вона разом зі своїм
цивільним чоловіком ОСОБА_11
знаходилась на відпочинку у
потерпілого ОСОБА_1 в с. Новопетрівка
Бердянського району. Одного ранку в
вона прокинулася від шуму, подивилася
через штору у вікно і побачила, що по
двору домоволодіння біг ОСОБА_1, а за
ним 2 чоловіка, один з яких був без
взуття. Вона розбудила свого чоловіка і
він вийшов на вулицю. Коли вона вийшла з
будиночку, на подвір'ї вже були люди,
коли підійшла дружина потерпілого вона
не пам'ятає, але ОСОБА_1 вже лежав на
землі. Вона бачила, що немолодий
чоловік, який був без взуття і в
окулярах, тримав ОСОБА_1 ззаду рукою за
шию і говорив: "Бий синок його". Вона
бачила, як молодий чоловік бив ОСОБА_1
по тулубу. Їх ніхто не рознімав. Після
конфлікту немолодий і молодий чоловіки
пішли. Згодом дружина потерпілого
сказала, що її чоловік в лікарні.

Свідок ОСОБА_11, допитаний в режимі
відео конференції, пояснив суду, що
разом з своєю цивільною дружиною
ОСОБА_10 приїхали на відпочинок до
ОСОБА_1 в с. Новопетрівку Бердянського
району приблизно 9-10 липня 2010 року, як
відпочиваючі, і поселилися в кімнаті
літнього будиночку. На другий день по
їх приїзду, близько 6-7 годин ранку їх
розбудили гучні кроки, він вийшов з
будиночка і побачив за душем на
пустирі, що потерпілий лежав на боку на
землі, а молодий чоловік бив його
ногами і руками. Коли потерпілий
підвівся, немолодий чоловік обхопив
ОСОБА_1 руками і тримав, а молодий бив.
Потім немолодий чоловік, який був без
взуття, наніс потерпілому один удар
збоку в ліву частини голови. Він зробив
їм зауваження, потім з'явилася дружина
потерпілого. Конфлікт відбувався
впродовж 10-15 хвилин. Потім він побачив,
що у потерпілого було побито обличчя і
він тримався за правий бік. Після того,
що відбулося вони були ще тиждень,
потім виїхали. Потерпілого не бачили,
оскільки вранці йшли на море, увечері
приходили.

Свідок ОСОБА_18, допитана в режимі
відео конференції, пояснила суду, що
приблизно о 6 годині ранку, влітку 2010 р.,
точну дату вона не пам'ятає, вона
приїхала на відпочинок до ОСОБА_1 як
відпочиваюча. Раніше з потерпілим була
незнайома. Дружина потерпілого
показувала їй кухню, коли зайшов
потерпілий, а за ним забігли двоє
чоловіків, один з яких був немолодий,
почали бити потерпілого, потім вибігли
разом з ним з приміщення. Хто саме з
чоловіків і які удари наносив, вона
пояснити не може. Галас у дворі вона
чула, але, хто саме шумів вона не бачила.
Деталі вона не пам'ятає у зв'язку тим, що
минуло багато часу.

Свідок ОСОБА_13, допитана в режимі
віддеоконференції пояснила суду, що
12.07.2010 року о 5-30 годин ранку, вона разом
зі своєю онукою і ОСОБА_14, яка була з
онуком, приїхали на відпочинок в с.
Новопетрівка Бердянського р-ну. Їх
зустрів ОСОБА_1, привів до себе додому і
повів показувати кухню. Онуки
залишилися на дворі, а вона з ОСОБА_14
зайшли на кухню. Через кілька хвилин
туди заскочили 2 чоловіка, почали
лаятися, потім бити потерпілого. Все
відбувалося впродовж 3-4 хвилин. Вона
злякалася і вийшла з кухні. Потім з
кухні вибіг потерпілий, за ним чоловік
літнього віку, а за ним молодий чоловік
і побігли за будинок, що там
відбувалось вона не бачила.

В приміщені кухні удар ОСОБА_1 завдав
чоловік літнього віку, в обличчя. На
протязі декількох днів потому вона
ОСОБА_1 не бачила, його дружина
пояснила, що він знаходиться в лікарні.

Свідок ОСОБА_14, допитана в режимі
відеоконференції пояснила суду, що
вона разом з своїм онуком і ОСОБА_13, яка
була з онукою, приїжджали на
відпочинок. Приїхалив с. Новопетрівку
Бердянського району близько 5 години
ранку, їх зустрів ОСОБА_1, привів до себе
додому і повів показувати кухню. Коли
вони вийшли з кухні, туди забігли два
чоловіки, почався шум, крики, через 2-3
хвилини вибіг потерпілий. Потім вона
бачила у ОСОБА_1 на правій стороні лоба
кров. У кухні знаходилося 3-4
холодильники, 3-4 газові печі, стіл. Коли
вони зайшли на кухню там знаходилося 2
жінки, які щось готували біля печі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що з
потерпілим у нього неприязні стосунки,
оскільки він постійно ображає
нецензурною лайкою його дочку, членів
його сім'ї і його самого. 12.07.2010 року
близько 6 години ранку він з дочкою,
ОСОБА_5, знаходився на своєму подвір'ї,
побачивши їх ОСОБА_1 почав ображати
нецензурною лайкою його дочку. В цей
час до них приїхали обидва ОСОБА_2,
привезли мед. Оскільки дочка була
заплакана ОСОБА_2 поцікавився причиною
і вона поскаржилась на ОСОБА_1. ОСОБА_2
пішов до огорожі побалакати з ОСОБА_1.
Хвилин через 5 вони почули шум
конфлікту, туди пішов ОСОБА_3, а вони
залишились. Через деякий час він
побачив, що йде ОСОБА_3, за ним ОСОБА_2, а
за ними біжить ОСОБА_1, який підбіг до
ОСОБА_2 і ударив його по голові, від чого
останній впав. ОСОБА_3 відштовхнув
ОСОБА_1, підняв сина і вони пішли до
машини. Того ж дня, близько 10 години він
бачив, як ОСОБА_1 заліз по драбині, яка
стоїть на душі, висотою приблизно 2-2.5м,
щоб залити в бак води і не утримавшись
впав лівим боком на драбину і потім на
ящики з будівельними відходами, дуже
лаявся від болю, кликав дружину, щоб
допомогла підвестись. Стверджував, що
потерпілий в лікарні не знаходився, був
кожен день вдома. Ніяких тілесних
ушкоджень у ОСОБА_1 він не бачив.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що з
потерпілим у неї неприязні стосунки на
протязі багатьох років, з ОСОБА_2 вона
зустрічалась. 12.07.2010р., близько 6 години
ранку вона зі своїм батьком прибирала
на своєму подвір'ї, побачивши її через
огорожу із зелених насаджень, ОСОБА_1
почав її принижувати, висловлюючись
нецензурно, довів до сліз. В цей час до
них приїхали ОСОБА_2, та ОСОБА_3,
побачивши її засмученою спитали, що
сталося. Вона розповіла і ОСОБА_2 пішов
побалакати з ОСОБА_1, інші залишились.
Через кілька хвилин вони почули шум,
крики і ОСОБА_3 пішов за сином. Ще через
кілька хвилин вона побачила, що стежкою
йде ОСОБА_2, до нього підбіг ОСОБА_1 і
вдарив його по голові, той впав. Батько
підняв його і вони пішли до машини. Того
ж дня, приблизно о 9 - 10 годині вона
бачила як ОСОБА_1 наповнював душ водою і
впав з драбини, висловлювався
нецензурно. Через кілька днів від людей
вона дізналась, що ОСОБА_1 нібито
знаходиться на лікуванні у лікарні, але
вона бачила його, він знаходився вдома.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що
з потерпілим у неї немає жодних
стосунків, з ОСОБА_3 вони куми. Обставин
конфлікту вона не бачила, знає про
бійку лише зі слів ОСОБА_3. Стверджує, що
цього ж дня, вже після конфлікту, вона
бачила потерпілого з дружиною на
скутері, яким управляв ОСОБА_1, лівою
рукою, тримався за кермо, а правою
помахав її сину.

Судом досліджено в судовому
засідані надані стороною
обвинувачення докази:

- згідно протоколів огляду місця
події від 14.07.2010 року ( а.с.72, 77-80 ) в
приміщенні кухні, розташованої на
подвір'ї домоволодіння АДРЕСА_2
знаходяться два холодильники, кухонний
стіл, газова плита. На килимі в кухні
знайдені чоловічі шкіряні капці
коричневого кольору,

- під час відтворення обстановки і
обставин події від 22.12.2010 року за
участю ОСОБА_1 потерпілий детально
розповів про обставини спричинення
йому тілесних ушкоджень
обвинуваченими на території його
домоволодіння ( а.с.124-127),

- при дослідженні протоколів
огляду місяця події, та протоколу
відтворення обстановки і обставин
події за участі потерпілого ОСОБА_1
судом встановлено, що территорія
належного ОСОБА_1 домоволодіння
АДРЕСА_2 огорожена металевиим парканом
з хвірткою для не уможливлення
вільного доступу посторонніх осіб.

- відповідно висновку
судово-медичної експертизи № 800 від
24.11.2010 року ( а.с. 116-118), та висновку
судово - медичної комісійної
експертизи № 77/к від 30.07.2011 року ( а.с.
152-164) ОСОБА_1 були спричинені тілесні
ушкодження у виді закритого перелома
9-го ребра зправа по підпахвинним
лініям, та закритий перелом 9-го ребра
зліва по підпахвинним лініям, які
кваліфікуються як пошкодження
середнього ступеня тяжкості, які не є
небезпечними для життя, але потягли за
собою тривалий розлад здоров'я,
тривалістю більше 3-х тижнів (більше 21
доби), а також тілесні ушкодження у
вигляді струсу головного мозку, забою
та крововиливу у м'які тканини правої
ушної раковини, синців на лобі справа
та в області потиличного бугру, які у
сукупності кваліфікуються як легкі
тілесні пошкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я; а також -
синця на лівому плечі, на грудній
клітці по середній-ключичній лінії на
рівні 6 ребра, в лівій лопаточній
області в поперековій області зліва,
садни в поперековій області зправа,
синця і садни в області гребеню правої
підвздошної кістки, які кваліфікуються
як легкі тілесні ушкодження.

Зазначені тілесні ушкодження виникли
від дії тупих твердих предметів з
обмеженою травмуючою повернею.

Експерти виключили можливість
виникнення тілесних ушкоджень у
ОСОБА_1 при падінні з висоти до 10
метрів.

Покази потерпілого ОСОБА_1, та
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_21, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на думку суду є
послідовними, узгоджуються між собою,
та даними, які містяться в досліджених
судом доказах наданих прокурором, тому
суд вважає зазначені докази
об'єктивними, допустимими і покладає їх
в основу обвинувального вироку
відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5
про обставини спричинення 12 липня 2010
року приблизно о 6 годині на АДРЕСА_2
обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_3
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1
спростовуються зазначеними доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, тому суд вважає їх завідомо
неправдивими, наданими суду з метою
заведення суду в оману і уникнення
обвинуваченними покарання.

Даючи оцінку поясненням
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
обставини скоєння ними правопорушення
відносно ОСОБА_1, суд вважає їх
непослідовними та суперечливими, які
повністю спростовуються поясненнями
допитаних у судовому засіданні
потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_13,
ОСОБА_14., дослідженними в судовому
засіданні доказами.

Така позиція обвинувачених, на
думку суду, є способом захисту,
обумовленим бажанням уникнути
відповідальності за скоєні ними
злочини.

Ствердження обвинуваченого
ОСОБА_3, що він не заходив до приміщення
кухні, а його капці принесли до кухні з
вулиці і поклали в кухні, є
голословними і не підтвердженими.

Суд приймає до уваги, що
обвинувачені не заперечують, що між
ними та потерпілим дійсно був конфлікт,
в ході якого потерпілий міг отримати
незначні тілесні ушкодження.

За таких обставин, оцінюючи в
сукупності всі обставини по справі суд
приходить до висновку, що вина
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.162
КК України доведена і їх дії вірно
кваліфіковані як незаконне
проникнення до іншого володіння особи,
чим порушена його недоторканість.

Оцінюючи в сукупності дослідженні в
судовому заіданні докази по справі суд
приходить до висновку, що вина
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
здійсненні злочину, передбаченого ч.1
ст.122 КК України доведена і їх дії
правильно кваліфіковані як умисне
спричинення потерпілому тілесних
ушкоджень середньої тяжкості, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених ст. 121 КК
Україним, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

Також суд приходить до висновку, що
вина обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в
здійсненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 125 КК України доведена і їх дії
вірно кваліфіковані як умисне легке
тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що
він позитивно характеризується за
місцем мешкання і роботи, раніше не
судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_3 суд враховує, його позитивну
характеристику, стан його здоров'я,
його пенсійний вік, раніше не судимий.

При призначенні покарання
обвинуваченим, керуючись ст. 65 КК
України, суд враховує характер і
ступінь тяжкості вчинених злочинів, та
приходить до висновку про моживість
виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства, із
застосуванням умовного покарання на
підставі ст.75 КК України.

Суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
обвинувачуються у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.162, ч.2 ст.125 КК
України, які відповідно до ст.12 КК
України відносяться до злочинів
невеликої тяжкості.

Згідно з ч.1 п.2 ст.49 КК України
особа звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо з дня
здійснення нею злочину минули такі
строки, зокрема: 3 роки - у разі вчинення
злочину невеликої тяжкості, за які
передбачено покарання у виді
обмеження або позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2
вчинили злочин 12 липня 2010 року і
передбачений ч.1 п.2 ст.49 КК України
строк сплинув 12.07.2013 року.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа
може бути за вироком суду звільнена від
покарання на підставах, передбачених
ст. 49 КК України.

За таких умов, суд вважає необхідним
постановити обвинувальний вирок та
звільнити обвинувачених ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 від покарання за ч.1 ст. 162, та ч.2
ст.125 КК України в зв'язку з закінченням
строку давності.

Цивільний позов по справі,
заявлений потерпілим ОСОБА_1 про
стягнення з обвинувачених
матеріальної шкоди на загальну суму 2700
грн. суд вважає обґрунтованим,
підтвердженим і таким, що підлягає
задоволенню, з урахуванням часткового
відшкодування шкоди в добровільному
порядку в сумі 1000 грн.

Цивільний позов по справі,
заявлений потерпілим ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 в
сумі 25000 грн. і з ОСОБА_22 в сумі 20000 грн.
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав:

Згідно ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, нанесеної в результаті
порушення її прав.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами і
доповненнями " Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" вказано, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при рішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподаювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача і
вини останнього в її спричиненні. Суд
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт спричинення
позивачу моральних або фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин або якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі або в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду і з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
які мають значення для вирішення спору.

Таким чином суд бере до уваги, що
потерпілому ОСОБА_1 діями
обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_22
нанесена моральна шкода, яка полягає у
фізичному болі і стражданнях, які
потерпілий отримав у зв'язку з
пошкодженням здоров'я в результаті
скоєнння злочину відносного нього. При
цьому суд приймає характер і об'єм
фізичних, душевних і психологічних
страждань потерпілого ОСОБА_1,
заподіяних протиправними діями
кожного обвинуваченого.

Розглядаючи питання про суму
моральної шкоди, заявленої потерпілим,
суд бере до уваги, що злочини,
передбачені ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК України
відноситься до злочинів невеликої
тяжкості відповідно до ст.12 КК України,
а злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК
України відноситься до злочинів
середньої тяжкості відповідно до ст.12
КК України

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги потерпілого ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди з
ОСОБА_3 та ОСОБА_22 підлягають
частковому задоволенню в сумі 10 000 грн.
в солідарному порядку.

Судових витрат по справі не має.

Долю речових доказів по справі
суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України,
суд -

З а с у д и в

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати винними у
вчинені злочину, передбаченого ч.1ст.162
КК України, та призначити кожному
покарання у виді штрафу в розмірі 50
НМДГ України, що складає 850 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України
звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
покарання у зв'язку із закінченням
строку давності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати винними у
вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125
КК України, та призначити кожному
покарання у виді штрафу в розмірі 60
НМДГ України, що скаладає 1020 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України
звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
покарання у зв'язку із закінченням
строку давності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати винними у
вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122
КК України і призначити кожному
покарання у виді одного року
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засуджених від відбування покарання,
якщо вони на протязі одного року
іспитового строку не скоять нового
злочину, виконають покладені на них
обов'язки.

Керуючись ст.76 КК україни зобов'язати
засуджених не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1700 грн., та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.,
а всього 11 700 грн.

Речові докази, які знаходяться в
камері речових доказів Бердянського МВ
ГУМВС України в Запорізькій області по
квитанції № 009062 від 18.12.2010 року:
чоловічі шкіряні капці коричневого
кольору- повернути ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя Бердянського міськрайсуду
С.М.Морока.