АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0014503 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014503 за ч.2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 .

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав на порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України щодо послідовності викладення у ньому відомостей, а саме, спочатку викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, потім правової кваліфікації кримінального правопорушення і лише після цього формулювання обвинувачення, що прокурором не дотримано, а отже, на думку суду, судове провадження за даним обвинувальним актом є неможливим.

Крім того, суд в ухвалі вказав, що в порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт при формулюванні обвинувачення містить відомості про висновки експертів (номери, дати, результати), які повинні надаватися суду прокурором в судовому засіданні як докази на підтвердження фактичних обставин кримінального провадження, і наведення їх в обвинувальному акті заборонено Законом.

Також суд зазначив, що в порушення вимог п.13 ч.1 ст. 3 і ч.4 ст. 110 КПК України, в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 фактично не інкримінована певна кількість опію ацетильованого яку він придбав, зберігав та збув 28.02.2014 і 04.03.2014, а є лише посилання на висновки експертів про їхню кількість що, на думку суду, свідчить про те, що обвинувачення ОСОБА_8 у зазначеному кримінальному правопорушенні не висунуто.

____________________
Справа №11-кп/796/635/2015 Категорія ч.2 ст. 307 КК України
Головуючий в І-й інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1 .
В ухвалі суду першої інстанції також зазначено, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті не узгоджується формулювання обвинувачення, оскільки спочатку прокурор зазначив масу збутого « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » опію ацетильованого без будь-яких застережень, а при формулюванні обвинувачення вказав, що збутий цим особам опій ацетильований має таку ж масу в перерахунку на суху речовину.

Крім того, суд вказав на те, що після повернення судом прокурору попереднього обвинувального акту 26.11.2014 року та усунення певних недоліків, в реєстрі до нього відсутні відомості про отримання ОСОБА_8 підозри у новій редакції та виконанні дій, передбачених ст. 278 КПК України, тобто з доданого до обвинувального акта реєстру не вбачається, що ОСОБА_8 після 26.11.2014 року отримав повідомлення про підозру у новій редакції, а отже мав можливість захищатись від зміненої підозри у кримінальному провадженні.

Також суд зазначив, що в отриманих ним матеріалах мається обвинувальний акт від 21.08.2014 року без даних про результати його розгляду судом і будь-яких пояснень цьому факту в матеріалах немає.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення ст. 314 КПК України, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту № 0014503 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України.

Зазначає, що в обвинувальному акті послідовно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, чітко сформульовано обвинувачення та вірно вказано правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 .

Вказує, що висновки експертів є обов`язковою складовою доказової бази у даному кримінальному провадженні і посилання на висновок експерта у тексті обвинувального акту є необхідним.

Також вказує на безпідставність твердження суду про не висунення обвинувачення ОСОБА_8 у придбанні, зберіганні та збуті опію ацетильованого масою 0,245 г і 0,368 г, оскільки в обвинувальному акті про це чітко зазначено і у формулюванні обвинувачення та у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення вказано масу рідини, що містив в собі опій ацетильований у тому числі в перерахунку на суху речовину.

Безпідставним вважає твердження суду про необхідність виконання прокурором ст. 279 КК України, оскільки підстав для повідомлення про нову підозру чи зміну раніше повідомленої підозри не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору зі стадії підготовчого судового засідання у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, обвинувальний акт у ньому містить всі необхідні та передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України відомості та реквізити, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту, на непослідовність викладення у ньому відомостей, а саме спочатку правової кваліфікації кримінального правопорушення і лише після цього формулювання обвинувачення, а не навпаки, як це зробив прокурор, колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів також не вбачає суттєвих порушень з боку прокурора при посиланні в обвинувальному акті на висновки експертів (номери, дати, результати), оскільки таке посилання не може свідчити про надання цих документів суду до початку судового розгляду, а отже вказівка суду про заборону наведення таких даних в обвинувальному акті суперечить вимогам ч.4 ст. 291 КПК України.

Зазначення в ухвалі суду про те, що в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 фактично не інкримінована певна кількість опію ацетильованого, який він придбав, зберігав та збув 28.02.2014 і 04.03.2014, є необґрунтованим, і таким, що не відповідає викладеному в обвинувальному акті, з якого вбачається, що при формулюванні обвинувачення та у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення вказано масу рідини, що містив в собі опій ацетильований та її масу в перерахунку на суху речовину.

На думку колегії суддів є безпідставним посилання в ухвалі суду першої інстанції на те, що з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті не узгоджується формулювання обвинувачення, оскільки таке твердження не відповідає викладеному в обвинувальному акті.

Крім того, розгляд питання щодо маси опію ацетильованого на стадії підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні протирічить вимогам чинного КПК України, а тому вони не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту, до нього долучено реєстр матеріалів досудового розслідування з номерами та найменуваннями процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також часом їх проведення, реквізитами процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування та видами заходів забезпечення кримінального провадження, датами і строками їх застосування.

Посилання суду на те, що в реєстрі до обвинувального акту відсутні відомості про отримання ОСОБА_8 підозри у новій редакції та виконанні дій, передбачених ст. 278 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначає в апеляційній скарзі прокурор, у даному провадженні підстав для повідомлення про нову підозру чи зміну раніше повідомленої підозри не було.

Що стосується вказівок суду про відсутність будь-яких пояснень в матеріалах кримінального провадження про результати розгляду судом обвинувального акту від 21.08.2014 року, про що вказує суд першої інстанції у своїй ухвалі, то вони на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки будь-які процесуальні дії поза межами кримінального провадження є неприпустимими і дані про необхідність їх здійснення у попередній ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2014 року відсутні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд, повернувши обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 для усунення недоліків, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Отже, виходячи з того, що під час проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції порушено вимоги ст. 314 КПК України, постановлене ним рішення підлягає скасуванню, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014503 за ч.2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014503 за ч.2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 , скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді: _____________ ______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3