ВИРОК

Іменем України

№1-кп/237/53/2013

24 жовтня 2013 року

Мар'їнський районний суд у складі:

Головуючого - судді Ліпчанського С.М.

За участі секретаря Бахтіяровый Н.В.

За участі прокурора Юрченко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
звинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Водяне, громадянину
України, українцю, освіта середня
спеціальна, непрацюючому, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не
засудженому, за ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1) 23.03.12 приблизно о 14:40 годин ОСОБА_1,
знаходячись у м. Мар'їнка, діючи
навмисно, з корисливих мотивів, шляхом
зловживання довірою, зателефонував
раніше знайомій ОСОБА_2, та попросив у
неї перерахувати на свій банківський
рахунок грошові кошти в сумі 27000
гривень для придбання мотоциклу, та
зобов'язався їх повернути при
подальшому продажу мотоциклу, що
остання і зробила, з метою доведення
свого злочинного умислу до кінця
ОСОБА_1 поїхав у м. Донецьк, де зняв
грошові кошти ОСОБА_2, після чого,
заволодівши грошовими коштами у сумі
27000 гривень, він потратив їх на свої
потреби, спричинивши потерпілій ОСОБА_2
матеріальні збитки на вказану суму.

2) Крім того, 30.03.12 приблизно б 11:00 годин
ОСОБА_1, знаходячись у м. Прилуки, діючи
навмисно, повторно, з корисливих
мотивів, шляхом зловживання довірою,
зустрівши раніше знайомій ОСОБА_2, та
попросив у неї грошові кошти в сумі 15000
гривень для придбання лому драго
цінних металів - золоту, та зобов'язався
їх повернути при подальшому його
продажу, що остання і зробила, після
чого ОСОБА_1 заволодівши грошовими
коштами у сумі 15000 гривень, потратив їх
на свої потреби, спричинивши
потерпілій ОСОБА_2 матеріальні збитки
на вказану суму.

3) Крім того, 20.04.12 приблизно о 15:25 годин
ОСОБА_1, знаходячись у м. Марїнка, діючи
навмисно, з корисливих мотивів, шляхом
зловживання довірою, зателефонував
раніше знайомій ОСОБА_2, та попросив у
неї перерахувати на свій банківський
рахунок грошові кошти в сумі 2510 гривень
для придбання дизельного палива, та
зобов'язався їх повернути при
подальшому його продажу, що остання і
зробила, з метою доведення свого
злочинного умислу до кінця ОСОБА_1
поїхав у м. Донецьк, де зняв грошові
кошти ОСОБА_2, після чого, заволодівши
грошовими коштами у сумі 2510 гривень,
він потратив їх на свої потреби,
спричинивши потерпілій ОСОБА_2
матеріальні збитки на вказану суму.

4) Крім того, 06.06.12 приблизно о 16:10 годин
ОСОБА_1, знаходячись у м. Марїнка, діючи
навмисно, з корисливих мотивів, шляхом
зловживання довірою, зателефонував
раніше знайомій ОСОБА_2, та попросив у
неї перерахувати на свій банківський
рахунок грошові кошти в сумі 3000 гривень
для придбання дизельного палива, та
зобов'язався їх повернути при
подальшому його продажу, що остання і
зробила, з метою доведення свого
злочинного умислу до кінця ОСОБА_1
поїхав у м. Донецьк, де зняв грошові
кошти ОСОБА_2, після чого, заволодівши
грошовими коштами у сумі 3000 гривень,
він потратив їх на свої потреби,
спричинивши потерпілій ОСОБА_2
матеріальні збитки на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1
свою провину у скоєному злочині визнав
повністю і суду пояснив, що, дійсно брав
у ОСОБА_2 гроші, загальною сумою 47510 грн.
Зазначені гроші він брав під конкретну
мету, але витратив їх за власним
бажанням. Зобов'язується повернути
ОСОБА_2 усі гроші.

Відповідно до ст.. 349 КПК України суд
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються. Учасники процесу
правильно розуміють зазначені особи
зміст цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності їх позиції, їм
роз'яснено що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

1) Даючи правову оцінку діям підсудного,
суд вважає, що умисні дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ч. 1 ст, 190 КК
України, заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою -
шахрайство.

2) Даючи правову оцінку діям підсудного,
суд вважає, що умисні дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК
України, заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою, скоєне
повторно -шахрайство.

3) Даючи правову оцінку діям підсудного,
суд вважає, що умисні дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК
України, заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою, скоєне
повторно -шахрайство.

4) Даючи правову оцінку діям підсудного,
суд вважає, що умисні дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190: КК
України, заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою, скоєне
повторно -шахрайство.

Обставини, які пом'якшують покарання,
передбачені ст. 66 КК України, під час
досудового розслідування не
встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання,
передбачені ст. 67 КК України, під час
досудового розслідування не
встановлено.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступінь тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу обвинуваченого,
особистість підсудного, яка раніше не
судимий, за місцем мешкання
характеризується посередньо, а тому
суд вважає, що його виправлення та
перевиховання можливо без ізоляції від
суспільства.

Керуючись статтями 349, 368,370, 374 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 статті 190 КК
України та призначити покарання за
цією статтею у вигляді штрафу у вигляді
30 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає розмірі 510 грн.

Його ж визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 статті 190 КК
України та призначити покарання за
цією статтею у вигляді штрафу у вигляді
70 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає 1190 грн.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді 70
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає 1190 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
гроші, загальною сумою 47510 грн.

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга до Донецького
апеляційного суду через Мар»їнський
районний суд протягом 30 днів для
підсудного з часу вручення йому копії
вироку, для інших учасників з моменту
його оголошення.

Суддя Мар'їнського районного суду
С.М. Ліпчанський

Дата документу 07.11.2013