справа 1-52 /07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при
секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Ідрісова
P.M.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівному кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., уродженця с. Малий Олексин
Рівненського району Рівненської області,
українця, громадянина
України, з повною середньою
освітою, непрацюючого, розлученого,
проживаючого АДРЕСА_1,
несудимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

встановив:

В ніч на
28 червня 2006 року ОСОБА_1 , будучи в
стані алкогольного сп'яніння,
перебуваючи в приміщенні власного житлового будинку, що АДРЕСА_1,
умисно наніс металевою милицею удари по тілу ОСОБА_3, в результаті потерпілий отримав тілесні
ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеня
тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров'я.

Підсудний
в судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав, але підтвердив встановлені судом обставини та
показав, що 27 червня 2006 року
приблизно о 16 год. до нього
додому прийшов ОСОБА_3 і запропонував йому піти з ним та допомогти йому
покропити жуків. Він йому сказав, що
краще жуків піти кропити під вечір. Після цього ОСОБА_3 дав йому 5 грн. та
сказав, щоб він пішов за ці гроші купив
горілки. Він взяв гроші та вийшов з будинку і пішов до себе в сарай. Коли
вийшов з будинку, то зустрів ОСОБА_4 , який дав йому 2, 5 грн. та сказав, щоб він пішов та десь придбав горілки. У
нього в хліві був розведений спирт, тому
він гроші, які йому дали ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 залишив собі, а їм приніс дві
пляшки розведеного спирту, одна з них
об'ємом 0, 5 л., а інша 0, 25 л. Пляшку
об'ємом 0, 25 л. вони випили вдвох з ОСОБА_4, .але, не повністю, з неї вони випили по 100 гр. кожний. ОСОБА_3
з ними не пив. ОСОБА_4,
.. ОСОБА_1', випивши спиртне, пішов від них, а вони з ОСОБА_3 залишились вдвох і
продовжували вживати спиртне. З ОСОБА_3 вони випили приблизно по 200 гр.
горілки, ко'жний. Після цього ОСОБА_3
знову попросив його піти з ним кропити жуків,
але вій "йом$ сказав, що ще
рано. Тоді ОСОБА_3 сказав, що піде
сам. Той пішов, а він залишився вдома. ОСОБА_3 від нього
пішов близько 19 години. Між ними конфліктів та суперечок не виникало. Коли
надворі стемніло, то він допив
горілку, що залишилась, близько 150 гр. та ліг спати. Коли спав, то

почув, що хтось стукає в двері, від цього він прокинувся, це було приблизно 1 година чи 2 година ночі.
Коли він встав з ліжка, то впізнав по
голосу, що в будинок зайшов ОСОБА_3 та
сів на крісло. Він до нього почав говорити,
щоб той ішов додому, але ОСОБА_3
не погодився і сказав, що буде у
нього, після цього він ліг в ліжко, а ОСОБА_3 сидів в кріслі, що стояло неподалік ліжка та щось бубнів.
Його це вивело його з рівноваги, після
цього він схопив ОСОБА_3 за одяг та кинув головою об стіну і ліг на ліжко.
Після того, як ОСОБА_3 вдарився головою
об стіну, приблизно за 3 хв. він
піднявся та сів в крісло і знову почав щось бубніти. Він знову не
витримав, піднявся з ліжка та стукнув
двічі кулаком в обличчя ОСОБА_3, від
чого той притих, але через деякий час
він знову почав бубніти щось собі під ніс.
Він знову почав говорити ОСОБА_3,
щоб той ішов додому, але той
сказав, що не піде. Тоді він
розсердився, піднявся з ліжка і почав
бити ОСОБА_3, а саме, взяв ОСОБА_3 милицю, що стояла біля ліжка, наносив удари в голову та різні частини
тіла, ударів він наніс близько п'яти.
Від ударів ОСОБА_3 впав на підлогу. Оскільки ОСОБА_3 замовк, то він ліг спати, а ОСОБА_3 залишився лежати на підлозі.

На
світанку він побачив, що ОСОБА_3 лежить
весь в рвотних масах та крові. Коли ОСОБА_3 прийшов до свідомості, він взяв ОСОБА_3 ОСОБА_3 під руки, а той схопив свою милицю та тримав її в
руках, та вивів зі свого будинку до
огорожі та залишив його там, обперши об
огорожу і повернувся в будинок. Приблизно о 7 год. ЗО хв., коли він
стояв біля брами, то побачив, що в напрямку магазину йде ОСОБА_4 ОСОБА_1, якому він сказав, щоб той пішов та глянув в хату, та побачив,
що йому там наробив ОСОБА_3. Коли
він зайшов та побачив, що вся кімната в
крові, то ОСОБА_1 стало погано і він
одразу вибіг з будинку. Про те, що він
вночі побив ОСОБА_3 ОСОБА_3, він ОСОБА_4 нічого не
розповів. До приходу ОСОБА_4 він вже
встиг познімати з подушки наволочку та з ковдри підодіяльник, їх ОСОБА_1 не бачив, а всього іншого він не прибирав. Приблизно о
8 год. 20 хв.
до його будинку прийшла мати ОСОБА_3 і сказала йому, щоб він повернув ключі від хати, які,
як пояснив їй ОСОБА_3, залишив у нього.
Коли він зайшов в хату за ключами,
слідом за ним пішла мати ОСОБА_3 ОСОБА_3. В кімнаті на підлозі він
побачив ключі, він їх підняв та віддав
матері ОСОБА_3. Коли вона побачила те,
що робиться в кімнаті, то сказала
лише: „Боже, Боже", та пішла з хати, а він став прибирати в хаті. Він помив
підлогу, речі, що були в крові він замочив, щоб попрати,
повитирав сліди крові на стінах,
меблях, дверях, стелі. Коли прибирав в кімнаті, то знайшов поламану ручку від милиці, шкіряне кріплення та резинову подушку. Ці всі
речі він поклав в банку з-під халви, яку
поставив на вулиці на кришці льоху.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає, що вина підсудного у
скоєному повністю доведена.

Потерпіла
ОСОБА_2 показала, що її брат ОСОБА_3
багато часу проводив з ОСОБА_1 , вони
товаришували, досить часто разом вживали
алкогольні напої і ОСОБА_3 досить часто гроші,
які отримував, пропивав разом з
ОСОБА_1 До них додому ОСОБА_1 не приходив,
оскільки їх батько цього не схвалював. Конфліктів між братом та
підсудним не було.

27 червня 2006 року приблизно о
16 год. ОСОБА_3
пішов АДРЕСА_2 в цьому ж селі кропити колорадських жуків. Про те, що ОСОБА_3 не

прийшов додому ночувати, вона не
знала, бо досить часто він ночував в
кімнаті, що

добудована до їхнього будинку і має окремий вхід.

28 червня 2006 року приблизно о
6 год. ранку
вона прокинулась від того, що дуже

гавкав пес. Коли виглянула у
вікно, щоб дізнатись у чому річ, то побачила біля воріт

будинку машину «Швидкої допомоги»,
лікар якої пояснила їй, що вони
привезли ОСОБА_3 і

його необхідно помити, бо він увесь
в крові. Лікар їй сказала, що ОСОБА_3
вони підібрали в

центрі села, їх викликав такси
ст. З мамою вони помили ОСОБА_3, який повідомив, що його

побив ОСОБА_1, але не знає за
що, він був при пйм'яті, він усе добре розумів та

усвідомлював. На тілі ОСОБА_3 вона побачила, що на спині в області нирок були синці. ОСОБА_3

скаржився, що йому болить права
рука, на яку в лікарні наклали
гіпс. Пізніше в лікарні

вона побачила, що у нього вся спина
у великих синцях.

Вони з
мамою помили ОСОБА_3, а у лікарню з ним
поїхав батько. Через деякий час,
приблизно за півгодини, мама
вирішила піти до ОСОБА_1, бо
ОСОБА_3, коли вони

його мили, то казав,
що у ОСОБА_1 загубив ключі. Коли
мама повернулась, то розповіла, що зустріла підсудного біля його будинку і
запитала, що він зробив з ОСОБА_3. На це ОСОБА_1
сказав їй, що ОСОБА_3 прийшов до
нього додому весь побитий і повипачкував усе в будинку кров'ю та рвотними
масами. Мама сказала, що, коли зайшла в будинок потерпілого, то побачила в кімнаті на підлозі, на стіні кров. Крім того, вона сказала,
що було видно, що ОСОБА_1 змивав цю кров. Увесь час, поки її брат лежав у лікарні, до нього ходила вона. ОСОБА_3 розмовляв з
нею, він усе прекрасно розумів та
усвідомлював. Коли він був в лікарні, то
у нього приблизно на пів доби відмовили нирки. Оскільки лікарям не вдалося їх
„заставити працювати", то вони його
під'єднали до апарату „штучна нирка",
але, не дивлячись на це, 05.07.2006 року він помер від гострої
ниркової недостатності.

Свідок
ОСОБА_5 - мати загиблого підтвердила показання потерпілої.

Аналогічні
показання дав свідок ОСОБА_6 - батько загиблого.

Показання
підсудного щодо факту спільного розпиття спиртного із загиблим 27 червня 2006
року приблизно о 18 год.
та розмови з підсудним наступного дня зранку з приводу того, що ОСОБА_3
йому в будинку випачкав усе кров'ю та рвотними масами, підтвердив свідок ОСОБА_4, показав, що у
будинок зайти не зміг, бо звідти йшов
неприємний запах, від якого йому стало
погано.

Не
дивлячись на невизнання підсудним своєї вини,
його вина у скоєному підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема даними явки з повинною / а.с. 25
/, протоколом відтворення обстановки та
обставин події від 6 липня 2006 року, в
ході якого було встановлено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 ОСОБА_3
/ а.с. 36-41 /, протоколами огляду
місця події від 28.06.2006 року та 05.07.2006 року, а саме будинку ОСОБА_1 підтверджується місце скоєння злочину / а.с.
10, 12-14 /, висновками експерта / а.с. 51 / та комісійної
судово-медичної експертизи, згідно
висновку якої при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_3 у нього виявлено наступні групи і види
тілесних ушкоджень:

- дванадцять забійних ран
тім"яної і лобної ділянок голови,
що виникли від не менш як

дванадцяти травматичних дій твердого тупого предмету з видовженою
циліндричною або

циліндроподібною контактуюючою поверхнею;

· закритий
перелом правої ліктьової кістки в нижній третині, що виник не менш як від однієї травмуючої дії
твердого тупого предмету, конструктивні
особливості якого не відображені;

· численні
синці різних розмірів і форм грудної клітки і живота, що виникли від багаторазових дій твердих
тупих предметів, конструктивні
особливості яких не відображені.

Всі
вищеперераховані тілесні ушкодження по терміну виникнення не суперечать
28.06.2006 року.

Тілесні
ушкодження у вигляді забійних ран голови,
враховуючи їх кількість і локалізацію,
в сукупності не є характерними для падіння потерпілого з висоти власного
зросту, а могли утворитись від ударів
металевою милицею або іншими тупими предметами з обмеженою контактуючою
поверхнею. Тілесне ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки можна
розцінити як сліди самооборони і теж могло утворитись від удару металевою
милицею. Описані в медичних документах численні синці грудної клітки і живота
могли утворитись при різних обставинах,
в тому числі і від падіння.

Тілесні
ушкодження у вигляді дванадцяти ран голови мають ознаки легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров "я.

Тілесні
ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки мають ознаки тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров"я.

Тілесні
ушкодження у вигляді синців грудної клітки і живота мають ознаки легких
тілесних ушкоджень.

Враховуючи
дані матеріалів справи, клінічний
перебіг патологічного стану у ОСОБА_3 ,
дані гістологічного дослідження,
науково-практичні дані,
судово-експертна комісія вважає,
що смерть ОСОБА_3
Т.М. настала від
гострої ниркової

недостатності, внаслідок загальної інтоксикації організму
сполуками, що входять до складу
сільськогосподарських ядохімікатів, на
фоні цирозу печінки і алкогольної інтоксикації. Згідно наукових даних, етанол потенціює (підсилює) гепато- і
нефротоксичну дію інших токсинів, що і
могло призвести до летального наслідку.

Виявлені
у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не
перебувають у прямому причинному зв"язку з настанням смерті. Кровотеча з
множинних виразок шлунку і кишечника, на
думку комісії, викликана вищеописаним
патологічним процесом, який викликає
полі органну недостатність, в тому числі
і появу кровоточивих виразок слизових оболонок шлунку і кишківника.

При
поступленні в Рівненську ЦМЛ відмічено,
що ОСОБА_3 перебував в стані
алкогольного сп"яніння, ступінь
якого не вказана.

Дані
обставини підтвердили свідки ОСОБА_7 - лікар «Швидкої допомоги» та ОСОБА_8 -
експерт.

Частини милиці
були оглянуті / а.с. 84-85 /, визнані
речовими доказами / а.с. 87 /

Згідно
висновку комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи № 308/06 від
28.09.2006 року / а.с. 55-57 / ОСОБА_1
на момент вчинення інкримінованого йому діяння будь-яким психічним
захворюванням, яке позбавляло би його
здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждав,
в тимчасовому хворобливому стані (патологічний афект, патологічне сп"яніння, смерекові розлади свідомості та ін.), а також в стані фізіологічного афекту не
знаходився. На даний час ОСОБА_1 ознак
будь-якого психічного захворювання не виявляє,
в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким
чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_3 середньої
тяжкості тілесні ушкодження, тобто
умисні ушкодження, що не є небезпечними
для життя і не потягли за собою наслідків,
передбачених у ст. 121 КК
України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров»я, тому його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України.

При
обранні виду і визначенні міри покарання суд враховує, що злочин,
в якому обвинувачується підсудний,
згідно ст. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості, він
негативно характеризується за місцем проживання, працездатний,
але протягом тривалого часу не працевлаштований, перебуває на обліку в психіатра з приводу
симптоматичного судомного синдрому, та
нарколога з приводу хронічного алкоголізму,
страждає психічними та поведінковим розладами внаслідок вживання
алкоголю, синдром залежності, потребує лікування від алкоголізму і воно
йому не протипоказане.

Обставин, що пом"якшують покарання
підсудного, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного
сп"яніння.

Щодо
цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
потерпілому, то суд вважає, що врахуванням того, що загиблий був травмований саме з вини
відповідача, завдані йому травми
потягнули за собою його лікування та завдали йому та його рідним моральних та
фізичних страждань, суд відповідно
до ст. 1166, 1167 ЦК
України приходить до висновку про те,
що такими діями відповідача позивачу були завдані матеріальні та
моральні збитки, відшкодовувати які
позивач має за рахунок відповідача.

У разі заподіяння шкоди внаслідок дій, що мають ознаки злочину, має місце

кумуляція санкцій: одночасне притягнення особи як до
кримінальної, так і до цивільно-

правової відповідальності. Це є можливим тому, що кримінальне покарання, як правило,

впливає на особистість злочинця, а зобов"язання із відшкодування Шкоди -
на майнову

сферу правопорушника.

Заподіяння
шкоди підтверджується доказами, добутими
в судовому засіданні і полягає у спричинення останій фізичних страждань та
моральних переживань внаслідок ушкодження здоров"я її рідного брата, погіршення стану його фізичного здоров"я
та звернення у зв"язку з цим за
медичною допомогою, матеріальних
витратах на лікування. На дані
підстави

посилається
позивач при доказуванні цивільного позову і суд бере їх до уваги. Протиправні
дії підсудного і заподіяна шкода перебувають у прямому причинному зв"язку
між собою.

Вартість
лікування у 662 грн. 36 коп. підтверджується відповідними квитанціями, тому позов в цій частині стягнення
матеріальних витрат підлягає до повного задоволення на вказану суму. Інші
витрати документально не підтверджені,
тому у їх відшкодуванні необхідно відмовити. Відшкодування благодійного
внеску законом не передбачено, а витрати
на поховання не перебувають у прямому причинном
узв»язку з даним злочином.

Відносно
позову в частині стягнення моральної шкоди,
то суд вважає за можливе задоволити його частково.

ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

ст. 3 Конституції України проголошує, що людина,
її життя і здоров"я, честь і
гідність, недоторканість і безпека
визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При
визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тяжкість та сукупність
нанесених ушкоджень, тяжкість
злочину, тривалість лікування, наслідки тілесних ушкоджень та
обставини, за яких була заподіяна
моральна шкода потерпілій.

Також
суд враховує майновий стан відповідача,
тяжкий стан його здоров»я, вимоги
розумності та справедливості тому таке відшкодування моральної шкоди суд
визначає у розмірі 1 500 грн.

У
зв"язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача 51 грн. 00 коп.3а задоволення позову в частині матеріальних збитків
та 17 грн. в частині моральних збитків,
всього 68 грн. 00 коп.

Крім
того, суд вважає за можливе з власної
ініціативи вирішити питання про відшкодування понесених витрат закладом охорони
здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, оскільки цього вимагає охорона інтересів
держави. Вартість стаціонарного лікування потерпілого у Рівненській ЦМЛ у 300
грн. 72 коп. підтверджується довідкою / а.с. 71 /.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323,
324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченому ч.1 ст. 122 КК
України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

Строк
покарання засудженому рахувати з 18 вересня 2007 року, зарахувати на підставі ст. 72 КК України в строк покарання його
перебування під вартою та його затримання по підозрі у вчиненні злочину з 06 по
09 липня 2006 року.

Запобіжний
захід підсудному до вступу вироку в закону силу залишити попередній -тримання
під вартою.

Речові докази по справі: тюль, дві
гардини, два шматки ковра, стілець дерев"яний,

резинова ніжка, дерев'яна
ручка, дві шкіряні підлокотні платформи
та металева частина

милиці, які знаходиться на
зберіганні в кімнаті речових доказів Рівненського РВ УМВС

України в Рівненській області,
знищити.

Металеву
милицю, яка знаходиться на зберіганні в
кімнаті речових доказів Рівненського РВ УМВС України в Рівненській
області, повернути потерпілій ОСОБА_2

Цивільний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення
матеріальної та моральної шкоди задоволити частково

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 662 грн. 36 коп. у відшкодування матеріальної
шкоди, 1 500 грн. 00 коп. у відшкодування
моральної шкоди та в прибуток держави 68 грн. судового збору.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Рівненської центральної міської лікарні у відшкодування
понесених витрат закладом охорони здоров"я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочину у розмірі 300 грн. 72 коп.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту
отримання його копії.