Дата документу Справа № 333/683/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1374/15
Єдиний унікальний № 333/683/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 307 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000500 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2015 року, якою
обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідають вимогам КПК України.

Так, обвинувальний акт не містить відомостей щодо фактичного місця проживання обвинуваченого, стосовно якого під час досудового розслідування була обрана міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки усі вжиті судом заходи щодо його виклику до суду виявилися безрезультативними.

Внаслідок цих обставин, суд повернув обвинувальний акт з додатками до нього прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам провадження зазначає, що у обвинувальному акті вказано анкетні дані обвинуваченого, зокрема місце реєстрації та проживання, які підтверджуються копією паспорта останнього, та за якими до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Однак, враховуючи, що ОСОБА_7 був призваний по мобілізації та вжитими заходами встановити місцезнаходження останнього виявилося неможливим, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про оголошення обвинуваченого у розшук, через що з формальних підстав повернув обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити разом з іншими відомостями і відомості щодо анкетних даних обвинуваченого, у тому числі і його місце проживання.

Відповідно до положень ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд зазначив, що у призначені судом підготовчі судові засідання на 10.02.2015 року, 24.02.2015 року, 10.03.2015 року, 30.03.2015 року, 27.04.2015 року, 12.05.2015 року, 27.05.2015 року, 08.06.2015 року ОСОБА_7 не з`явився. Згідно поштових повідомлень судові повістки, які направлялись на адресу проживання обвинуваченого, вказану в обвинувальному акті, повернуті до суду з відміткою за закінченням строку зберігання.

Вжитими судом заходами щодо встановлення місцезнаходження обвинуваченого шляхом надання органу досудового розслідування доручень встановлено наступне.

Відповідно до інформації, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 призваний по мобілізації 14.02.2015 року і відправлений у складі команди В НОМЕР_1 та переданий у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Теперішнє місце знаходження військкомату не відоме.

Згідно листа від ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ОСОБА_7 вибув 19.03.2015 року для подальшого проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_4 на підставі розпорядження НГШ ЗСУ № 321/К/1979 від 08.04.2015 року. Теперішнє місцезнаходження обвинуваченого не відоме.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про не встановлення органом досудового розслідування дійсного місця перебування обвинуваченого, відсутності належного контролю з боку прокурора за виконанням запобіжного заходу обраного щодо ОСОБА_7 у виді домашнього арешту, а таким чином невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, через що повернув його прокурору.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлені порушення вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки задіяні судом заходи по виклику обвинуваченого ОСОБА_7 за адресами, вказаними у обвинувальному акті, результатів не дали, а невстановлене місце проживання обвинуваченого позбавляє суд можливості розглянути провадження по суті.

Висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

Невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення, у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга, по доводах зазначених у ній, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4