Справа № 11-197/11 Головуючий у І інстанції Семенченко
Категорія - ст. 190 ч.2 КК Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів: Салая Г. А. Рудомьотової С. Г.

з участю прокурора Щербака О. В.

захисника адвоката ОСОБА_2

представника цільного позивача ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, який має трьох неповнолітніх дітей, працював директором ПП „Ельбрус-Ч, 05. 08. 2008 року був засуджений Варвинським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 358 ч.2, 190 ч.4 КК України на пять років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Засуджений :

- за ч. 1 ст. 366 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади керівника підприємства на строк два роки;

- за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади керівника підприємства на строк два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком і вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2008 року, остаточно призначене покарання у виді шести років позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виправній установі закритого типу та з позбавленням права обіймати посади керівника підприємства на строк два роки.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_5 на користь закритого акціонерного товариства „Сведбанк 14 811 грн. 24 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_4, будучи засновником та директором приватного підприємства „Ельбрус- Ч, службовою особою, наділеною правом підпису документів, з метою заволодіння чужим майном, а саме для незаконного одержання кредиту, 7 червня 2007 року склав, підписав, завірив печаткою підприємства і видав ОСОБА_6 офіційний документ довідку про доходи, яка не працювала на підприємстві і заробітної плати не одержувала, зазначивши неправдиві відомості, що вона працює на посаді експедитора і одержує заробітну плату в розмірі 1 400 грн. на місяць.

8 червня 2007 року ОСОБА_7 надала підроблену довідку про доходи відкритому товариству „Свердбанк, яке видало їй кредит в сумі 10 000 гривень і який вона передала ОСОБА_4, з умовою, що останній буде погашати кредит та відсотки по ньому замість її.

ОСОБА_4, зловживаючи довірою ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами в сумі 10 000 гривень.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок змінити, вказуючи, що суд неправильно призначив покарання за сукупністю злочинів за двома вироками та визначив установу, де повинен засуджений відбувати покарання.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2008 року повинен виконуватися самостійно, а за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 366 та за ч. 2 ст. 190, 70 КК України повинно бути призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади керівника підприємства на строк два роки.

В апеляціях та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду скасувати, а провадження в справі закрити, вказуючи, що одержані від ОСОБА_7 кошти не були повторним злочином, а лише одним із епізодів продовжуваного злочину, за який його засуджено 5 серпня 2008 року Варвинським районним судом.

Він підробляв документи для одержання кредитів, з метою погашення попередніх кредитних зобовязань. Нічиїх коштів він не привласнював. За домовленістю з ОСОБА_7 він мав повністю повернути кредит та відсотки за його користуванням. Він встиг погасити 4 000 гривень, решту йому перешкодили органи досудового слідства, які штучно розділили кримінальну справу по епізодах одержання кредитів у відділенні „Приватбанку та ЗАТ „Сведбанк.

На думку засудженого покарання призначене судом у виді шести років позбавлення волі не відповідає тяжкості вчиненого злочину, його особі та є явно несправедливим внаслідок його суворості.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, частково та просив звільнити засудженого від покарання за ч.1 ст. 366 КК України у звязку із закінченням строків давності, засудженого та його захисника, які вважали, що ОСОБА_4 вже поніс покарання за вчинений злочин, а органи досудового слідства та суд штучно створили сукупність злочинів, тоді як мав місце один продовжуваний злочин, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляції задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_4 як директор ПП „Ельбрус Ч 7 червня 2007 року склав та видав довідку про доходи ОСОБА_7, яка на підприємстві ніколи експедитором не працювала та заробітної плати не одержувала, а саме - вчинив службове підроблення.

ОСОБА_7, використовуючи фіктивну довідку, одержала у ЗАТ „Сведбанк кредит в розмірі 10 000 грн., який передала ОСОБА_4 для використання та погашення замість неї перед банком.

Внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей є службовим підробленням, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 366 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 не заперечує, що одержаний кредит у сумі 10 000 грн. ОСОБА_7 передала йому, а він зобовязався погасити кредит та відсотки по кредиту, сплатив всього 4 000 грн.

Посилання засудженого, що заволодіння кредитними коштами ЗАТ „Сведбанк через ОСОБА_7 є продовжуваним злочином, за який він засуджений вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2008 року, не відповідають дійсності.

ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за ст. ст. 358 ч. 2, 190 ч. 4 КК України, за підробку документів та заволодіння коштами в розмірі 455 000 гривень шляхом зловживання довірою, по епізодах, починаючи з 13.11 2006 року по 7 лютого 2007 року.

Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2009 року ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності у звязку з амністією за ст. ст. 190 ч. 2, ч. 1 ст. 366 КК України по епізоду видачі підробленої довідки про доходи ОСОБА_8 та одержання 23.11. 2006 року кредиту в сумі 10 000 грн. у ВАТ „Банк Демарк.

При продовжуваному злочині особа має єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету і єдиний умисел, обєднує вчинені нею всі тотожні дії.

Засуджений ОСОБА_4 підробляв документи як фізична особа та 13.11. 2006 року заволодів кредитними коштами одержаними ОСОБА_8 та Кравченком.

15.11. 2006 року підробив довідку на імя ОСОБА_9 та заволодів шляхом шахрайства кредитними коштами в сумі 15 000 гривень. Таких епізодів за вироком суду від 5 серпня 2008 року було двадцять один.

ОСОБА_4 вчиняв тотожні злочини, кожен з яких мав свою субєктивну сторону і самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Шахрайські дії по заволодінню кредитними коштами, одержаними по підробленим документам, виданими на імя ОСОБА_7, є продовженням злочинної діяльності засудженого, повторним злочином.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив усі розглянуті докази і обґрунтовано визнав ОСОБА_4 М винним в службовому підробленні та в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненим повторно.

Разом з тим вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання та в порядку ч.2 ст. 365 КПК України.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 366 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, був вчинений 7 червня 2007 року.

З дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у червні 2010 року, що відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України є підставою для звільнення засудженого від відбуття покарання у звязку із закінченням строків давності.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після постановляння вироку в справі буде встановлено, що засуджений винний ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановляння попереднього вироку.

ОСОБА_4 засуджується за злочини, передбачені ст. 366 ч.1, 190 ч.2 КК України, вчинені ним у червні місяці 2007 року, до постановляння вироку Варвинським районним судом від 5 серпня 2008 року, яким він засуджений до позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

З урахуванням суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставин справи, особи винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні трьох дітей, колегія суддів вважає можливим застосувати до нього ст. 75 КК України та звільнити його від покарання з випробуванням.

За вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2008 року двохрічний іспитовий строк минув 5 серпня 2010 року. Згідно довідки Прилуцького МРВ УВІ засуджений ОСОБА_4 порядку та умов перебування на обліку не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому на даний час немає підстав для застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2009 року щодо ОСОБА_4 змінити.

ОСОБА_4, засудженого за ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі частини 1 пункту 2 ст. 49 КК України, звільнити від покарання у звязку із закінченням строків давності.

Вважати його засудженим за ст. 190 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2008 року виконаний самостійно.

В решті цей же вирок залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11