Справа № 11 а-878 2007р. Головуючий в
суді І інстанції - Могильний О.П.
ч.2 ст. 190 КК України Доповідач в суді апеляційної
інстанції - Петрова І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

головуючого -
судді Медведенка Ю.С. суддів: Петрової
І.М. , Олексієнко І.С. за участю прокурора: Замороза О.Р.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією прокурора Кіровського району
м. Кіровограда на постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 24
вересня 2007 року, якою кримінальна
справа стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с Вишняківка
Кіровоградського району, Кіровоградської
області, українки, громадянки України, освіта середня, приватного підприємця, проживаючої у АДРЕСА_1, раніше не судимої, -

обвинуваченої
за ч.2 ст. 190, ч.3
ст. 358 КК України, направлена
прокурору для організації додаткового розслідування.

Органами
досудового слідства 20.04.2007 року було порушено кримінальну справу за
ч.1 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України відносно ОСОБА_1.
16.06.2007 року склад злочину по даній кримінальній справі було
перекваліфіковано з ч.1 ст. 190 КК України
на ч.2 ст. 190 КК України та в
подальшому перепред'явлено обвинувачення відповідно до вищевказаних статей КК
України.

Однак, 20.06.2007 року заступником начальника СВ
Кіровського ВМ КМВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором винесено
постанову про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок
зміни обстановки та справу направлено до суду для прийняття відповідного
рішення в порядку ст. 7 КПК України.

Направляючи
кримінальну справу на додаткове розслідування,
суд зазначив, що органами
досудового слідства неправильно встановлені обставини, щодо підстав звільнення обвинуваченої ОСОБА_1
від кримінальної відповідальності, а суд
позбавлений можливості усунути дану неправильність, а саме діяння вчинені ОСОБА_1 не втратили
суспільної небезпечності та недекриміналізовані державою, а являються відповідно злочинами невеликої та
середньої тяжкості. Сама ОСОБА_1 також не перестала бути суспільно-небезпечною, оскільки обстановка навколо неї не зазнала
будь-яких змін, що унеможливлюють
вчинення нею нового злочину, .тобто об'єктивних (зовнішніх) змін умов життя не
настало. ОСОБА_1 як проживала в попередньому складі сім»ї, так і проживає на даний час, як працювала приватним підприємцем, так і продовжує працювати.

В
апеляції прокурор, що приймав участь у розгляді справи, просить скасувати зазначену постанову суду як
необгрунтовану, а кримінальну справу
направити на новий судовий розгляд,
посилаючись на те, що суд не дав
належної оцінки тому, що ОСОБА_1 вину
визнала, щиро кається, раніше не судима, матеріальну шкоду відшкодувала, що свідчить про позитивні зміни в житті
ОСОБА_1 та ставлення її на шлях виправдання,
і що вона перестала бути суспільно небезпечною, а скоєне нею діяння втратило суспільну
небезпечність.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, якій підтримав свою апеляцію, ОСОБА_1,
яка підтримала апеляцію прокурора,
вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає її такою, що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

За
змістом ст. 281 КПК України повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе як за клопотаннями
учасників процесу, так і з ініціативи
суду, проте суд не може з власної
ініціативи повернути справу на додаткове розслідування, коли під час її судового розгляду встановлено
підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею КК, якою передбачено відповідальність за більш
тяжкий злочин, чи для пред'явлення йому
обвинувачення, яке до цього не було
пред'явлене.

Виходячи
з викладеного вище, суд не вправі був з
власної ініціативи погіршувати становище обвинуваченої особи.

Також
суд в порушення вимог ст. 281 КПК
України, не вислухав думку прокурора та
інших учасників судового розгляду при вирішення питання про повернення справи
на додаткове розслідування.

Відповідно
до ст. 48 КК України, особу,
яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної
відповідальності, якщо буде
визнано, що на час розслідування або
розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило
суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно-небезпечною.

Судом
при винесенні постанови про направлення справи на додаткове розслідування, не були враховані дані обставини. Тобто, суд не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України, які відносяться до категорії невеликої та
середньої тяжкості визнала повністю та щиро розкаюється в скоєному, раніше не судима, до адміністративної відповідальності не
притягувалась, повністю відшкодувала
завдані нею збитки, що свідчить про
позитивні зміни в її поведінці та ставленні на шлях виправлення, а відповідно вона перестала бути
суспільно-небезпечною і скоєне нею діяння втратило суспільну небезпечність.

За таких
обставин, колегія суддів вважає за
необхідне скасувати постанову суду про направлення справи на додаткове
розслідування, звільнити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності з підстав,
передбачених ст. 48 КК
України, а провадження по справі закрити
на підставі ст. 7 КПК України.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. ст. 7,
362 ч.3, 366 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора Кіровського району м. Кіровограда
задовольнити частково.

Постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 вересня 2007 року про направлення кримінальної справи
по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст. 190
та ч.3 ст. 358 КК України на додаткове
розслідування - скасувати.

На підставі ст. 48
КК України звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

На
підставі ст. 7 КПК України провадження
по справі закрити.