Провадження № 11-кп/792/284/15
Справа № 674/1773/14-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника
потерпілих ОСОБА_10 ,

захисника
обвинуваченого ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000508 від 08.09.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України за апеляційними скаргами прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Слобідка Смотрицька Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, з неповною середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, -

засуджено за:
· ч.1 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі;
· ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання вказаних покарань остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 постановлено рахувати з 23 лютого 2015 року, зараховано у строк покарання термін тримання під вартою з 08 вересня 2014 року по 22 лютого 2015 року включно.

Цивільні позови прокурора задоволено.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь Хмельницького обласного бюджету 2984 грн. 30 коп. витрат Хмельницької обласної лікарні на лікування потерпілої.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь Дунаєвецького районного бюджету 6214 грн. 84 коп. витрат Дунаєвецької районної лікарні на лікування потерпілих.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_12 в дохід держави 412 грн. 78 коп. судових витрат по справі.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 5 вересня 2014 року ОСОБА_12 в ході з`ясування відносин зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 почув рішення останньої про припинення між ними стосунків та вимогу про залишення її місця проживання в АДРЕСА_2 , де вони спільно проживали упродовж останніх п`яти років разом із ОСОБА_13 і ОСОБА_7 .
7 вересня 2014 року ОСОБА_12 , намагаючись наладити відносини зі своєю співмешканкою, прийшов до будинку за вказаною адресою та попросився у ОСОБА_8 залишитись переночувати, на що остання погодилась та зазначила, що спати він буде у приміщенні літньої кухні. Розраховуючи на вплив ОСОБА_13 на свою доньку ОСОБА_12 в цей же день біля 23 год. подзвонив на його мобільний телефон і попросив вийти поспілкуватись. В ході розмови з ОСОБА_13 у приміщенні літньої кухні ОСОБА_12 на ґрунті неприязних відносин взяв зі столу у праву руку господарський ніж розміром 305 мм та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх тяжкі наслідки, з метою вбивства останнього умисно з прикладанням значної фізичної сили наніс йому не менше 18 ударів в область голови, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Обороняючись та прикриваючись від протиправних дій ОСОБА_12 руками ОСОБА_13 від завданих йому ударів знепритомнів та упав на підлогу. В цей же день ОСОБА_13 з отриманими за вказаних обставин тілесними ушкодженнями був доставлений автомобілем швидкої медичної допомоги до Дунаєвецької центральної районної лікарні, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_13 умисно було спричинено тілесні ушкодження у вигляді геморагічного шоку, постгеморагічної анемії, дисциркуляторної енцєфалопатії з набряком головного мозку, однієї рани по боковій поверхні шиї з ліва з ушкодженням лицевої, під`язичної, щитоподібної артерій, однієї рани по задньо-підпахвинній лінії з права, двох ран по зовнішній та передній поверхні лівого стегна, однієї рани по долонній поверхні лівої китиці з розповсюдженням на тильну поверхню між першим та другим пальцями, трьох ран по тильній поверхні першого пальця лівої китиці, чотирьох ран по долонній поверхні лівої китиці в області підвищення першого пальця , однієї рани по внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, однієї рани по передній поверхні правого плеча в середній третині, однієї рани в щічній області з ліва, однієї рани в тім`яній області з ліва, однієї рани по задньо-лівій поверхні шиї, одного синця по середньо-підпахвинній лінії з права в проекції шостого та дев`ятого ребер, одного синця по боковій поверхні шиї з ліва, двох саден в щічній області з права, чотирьох саден по внутрішній поверхні лівого променево-запястного суглобу, одного садна в зовнішньому куті лівої очниці, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння та перебувають в причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.
Надалі ОСОБА_12 з метою приховання своїх злочинних дій по вбивству ОСОБА_13 вчинив замах на вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
При цьому, 7 вересня 2014 року, біля 23 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 та, почувши крик свого батька ОСОБА_13 , якому ОСОБА_12 в той час наносив численні ножові поранення, вийшла з нього та направилась до приміщення літньої кухні на території цього ж господарства. В цей час вона побачила в приміщенні літньої кухні ОСОБА_12 з ножем в руках та, налякавшись, почала від нього втікати. Проте, ОСОБА_12 наздогнав її неподалік житлового будинку, де на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх наслідки, з метою вбивства ОСОБА_8 умисно наніс потерпілій з прикладанням значної фізичної сили один удар ножем, якого утримував у правій руці в область лівої частини спини. Від завданого удару ОСОБА_8 упала на землю.
В цей же час ОСОБА_12 помітив біля входу до житлового будинку за вказаною вище адресою матір ОСОБА_8 ОСОБА_7 та, підбігши до неї, з розмаху наніс потерпілій один удар ногою в груди. Після цього ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх наслідки, з метою вбивства ОСОБА_7 умисно наніс їй один удар ножем в область лівої щоки, від якого вона втратила рівновагу та відійшла у веранду будинку.
Намагаючись захистити матір і припинити протиправні дії обвинуваченого. ОСОБА_8 підбігла до нього спереду та обхопила його обома руками в області тулуба. Проте ОСОБА_12 , намагаючись вбити ОСОБА_8 , наніс їй вказаним ножем ще два удари в область тулуба і, взявши її за одяг, кинув на землю.
Після цього ОСОБА_12 , знаходячись перед вхідними дверима до будинку та, продовжуючи свої злочинні дії на вбивство ОСОБА_7 умисно наніс їй вказаним ножем з застосуванням значної фізичної сили по одному удару в область тім`яної частини голови, лівого стегна, правого плеча, лівої руки, лівого плеча, зігнувши клинок ножа.
Проте ОСОБА_12 свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою приховання своїх злочинних дій по вбивству ОСОБА_13 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 , активно обороняючись, вибила ніж з рук ОСОБА_12 , який після цього зачепився та впав на спину у викопану під фундамент канаву перед входом до будинку. Після цього потерпіла ОСОБА_7 почала голосно кричати і ОСОБА_12 , злякавшись, втік з місця події.
Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_12 спричинив потерпілим тілесні ушкодження:
· ОСОБА_8 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки по задньо-підпахвинній лінії з ліва із ушкодженням лівої легені, лівобічного гемопневмоторакса, однієї рани по біляхребетній лінії з права, однієї рани по середньо-підпахвинній лінії з права, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 26 вересня 2014 року №171 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння;
· ОСОБА_7 у вигляді струсу головного мозку, однієї рани в щочній області з ліва, однієї рани в тім`яній області з ліва, однієї рани по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, однієї рани по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, в надключичній області з права, однієї рани по задній поверхні лівого плечового суглобу, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 3 жовтня 2014 року №170 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Прокурор в апеляції, як видно з її змісту, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати, в зв`язку з м`якістю призначеного судом покарання, ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні вказаних злочинів та призначити йому покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років; за ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вказує, що призначене ОСОБА_12 покарання не відповідає вимогам ст.65 КК України, а суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкий злочин, намагався уникнути відповідальності, свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів він фактично не визнав, змінюючи неодноразово свої показання, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано: характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим злочинів (вбивства однієї та замаху на вбивство двох осіб), які посягають на найбільшу цінність людське життя; позиції потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які наполягали на призначенні ОСОБА_12 найсуворішої міри покарання у виді довічного позбавлення волі.

У апеляційній скарзі потерпілі просять вирок суду скасувати, в зв`язку з м`якістю призначеного судом покарання, ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні вказаних злочинів та призначити йому покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років; за ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вказують, що місцевий суд безпідставно врахував, як обставину, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, наявність у останнього легкої розумової відсталості та легкої форми недоумства, оскільки ОСОБА_12 розумів, що він вчиняє тяжкий злочин і такі відхилення не можуть бути підставою, для пом`якшення його покарання.

Крім цього зазначають, що обвинувачений після вчинення злочину, розуміючи значення своїх дій не визнавав своєї вини та під час розгляду справи в суді першої інстанції намагався покласти свою відповідальність на ОСОБА_8 .

Також посилаються на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкий злочин, намагався уникнути відповідальності, свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів він фактично не визнав, змінюючи неодноразово свої показання, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Обвинувачений ОСОБА_12 у апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Вважає, що оскаржуваний вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, а місцевий суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку здобутим доказам.

Всі докази, які нібито доводять його вину є сфальшованими, які отриманні в результаті застосування до нього незаконних методів слідства.
В запереченні на апеляцію обвинуваченого ОСОБА_12 представник потерпілих ОСОБА_10 просить залишити її без задоволення, посилаючись на те, що наведені у ній доводи суперечать фактичним обставинам кримінального провадження.
В ході апеляційного розгляду справи обвинувачений від своєї апеляційної скарги відмовився.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, потерпілих та їх представника, які просили їх апеляційні скарги задовольнити, пояснення та виступ в судових дебатах і останньому слові засудженого та думку його захисника, які просили вирок місцевого суду залишити в силі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають в силу наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_13 та у замаху на умисне вбивство двох осіб з метою приховання іншого злочину, тобто у замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою приховання вбивства ОСОБА_13 та кваліфікація їх дій за ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України відповідно є правильними та відповідають фактичним обставинам справи.
Наведене підтверджується наступними доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих йому злочинах на досудовому слідстві та в судовому засіданні суду першої інстанції визнав частково, показав, що вбивати потерпілого він не мав наміру, а лише хотів поговорити з ним стосовно свого проживання з його донькою. Удари ножем наносив потерпілому не він, а донька загиблого ОСОБА_8 , думаючи, що наносить удари ОСОБА_12 . Загалом він наніс ОСОБА_8 один удар кулаком та три удари ножем, а ОСОБА_7 один удар ногою та кілька ударів ножем. Наміру вбивати будь-кого не мав.

В ході апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_12 показав, що вину визнає та щиро кається в скоєному.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджується:

· показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що 07 вересня 2014 року біля 23 год., вона почула крик з боку приміщення літньої кухні, де в той вечір ночував ОСОБА_12 .. Вибігши на вулицю потерпіла побачила, як обвинувачений наносить удари ножем її батькові. Після чого, обвинувачений накинувся на неї та почав наносити їй удари ножем в ліву частину спини. В цей час обвинувачений побачив її маму, яка вийшла на крики з хати та, підбігши до неї почав наносити удари спочатку ногами, а потім вже і ножем. Вказане підтвердила і потерпіла ОСОБА_7 ;
· показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які показали, що, почувши крики про допомогу зразу ж прибігли на подвір`я потерпілих по АДРЕСА_2 . Від потерпілих вони дізналися, що їх порізав при сварці зять ОСОБА_12 ;
· показаннями свідка ОСОБА_16 , який підтвердив свою участь наступного дня після вказаних подій в якості понятого та показав, що працівники міліції при огляді місця події зафіксували в різних місцях сліди крові на подвір`ї потерпілих та виявлення ножа в канаві під фундамент;
· показаннями свідка ОСОБА_17 , який підтвердив факт виїзду ним з бригадою швидкої допомоги на місце події в с.Чаньків Дунаєвецького району. При цьому, він вказав на виявлення на подвір`ї будинку чоловіка з ножовим пораненням шиї, старшої жінки з раною голови і множинними ножовими пораненнями по тілу, молодої жінки з ножовими пораненнями на спині, надання їм першої медичної допомоги та послідуючу їх госпіталізацію. Зі слів потерпілих їх порізав при сварці зять;
· показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що після доставки потерпілих до Дунаєвецької райлікарні саме він надавав медичну допомогу ОСОБА_13 . Потерпілий був при свідомості та розповідав черговість нанесення йому ножових поранень зятем спочатку в руку, а в подальшому у поперек та шию;
· показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які підтвердили факт надання ними медичної допомоги в умовах Дунаєвецької райлікарні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та наявність у них множинних ножових поранень, зафіксованих в медичній документації;
· даними протоколу огляду від 10.09.2014 року, де зазначено, що на трупі ОСОБА_13 виявлено колото-різані рани волосяної частини голови, обличчя, шиї, попереку, верхніх та нижніх кінцівок;
· даними протоколу проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_12 від 10 вересня 2014 року /а.с.110-125 т. 1/ та оглянутого судом відеозапису вказаної слідчої дії, де обвинувачений детально розказав та показав на місці обставини нанесення ударів руків`ям ножа в тильну частину голови ОСОБА_13 , послідуюче нанесення йому ще ударів лезом ножа в передню бокову частину тулуба та інші частини тіла в приміщенні літньої кухні; нанесення удару ножем в передню бокову поверхню тулуба зліва тещі ОСОБА_7 в приміщенні літньої кухні, удару кулаком лівої руки в її грудну клітку на подвір`ї, від якого вона впала в канаву для фундаменту; можливість нанесення удару ножем в грудну клітину ОСОБА_8 при захисті останньою свої матері;
· даними протоколів проведення з слідчих експериментів від 06 жовтня 2014 року з потерпілими ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та оглянутим відеозаписом вказаних слідчих дій, під час яких потерпілі розказали та показали на місці обставини нанесення їм та ОСОБА_13 ударів ножем ОСОБА_12 ;
· даними висновку експерта №169 від 11.09.2014 року, де зафіксовано, що у потерпілого ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді геморагічного шоку, постгеморагічної анемії, дисциркуляторної енцефалопатії з набряком головного мозку; ран по зовнішній та передній поверхні лівого стегна -2, по долонній поверхні лівої китиці з розповсюдженням на тильну поверхню між 1 та 2 пальцями - 1, по тильній поверхні пальця лівої китиці - 3, по внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині 1, по долонній поверхні лівої китиці в області підвищення 1-го пальця - 4 по передній поверхні правого плеча в середній третині -1, по задньо-підпахвинній лінії з права -1, по боковій поверхні шиї з ліва -1, в щочній області з ліва - 1, в тім`яній області зліва -1, по задньо-лівій поверхні шиї - 1; синців - по середньо-підпахвинній лінії справа в проекції 6-9 ребер, по боковій поверхні шиї зліва - 1; саден - в щочній області справа - 2, по внутрішній поверхні лівого променево-запястного суглобу - 4, в зовнішньому куті лівої очниці -1.
Синець по середньо-підпахвинній лінії з права в проекції 6-9 ребер та два садна в щочній області з права утворились від ударів тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею.
Всі інші тілесні ушкодження геморагічний шок, постгеморагічна анемія, дисциркуляторна енцефалопатія з набряком головного мозку; рани по зовнішній та передній поверхні лівого стегна - 2, по долонній поверхні лівої китиці з розповсюдженням на тильну поверхню між 1 та 2 пальцями - 1, по тильній поверхні 1 пальця лівої китиці - 3, по внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині - 1, по долонній поверхні лівої китиці в області підвищення 1-го пальця - 4. по внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині -1, по передній поверхні правого плеча в середній третині -1, по задньо-підпахвинній лінії з права -1, по боковій поверхні шиї з ліва -1. в щочній області з ліва - 1, в тім`яній області з ліва -1, по задньо-лівій поверхні шиї 1; синець по боковій поверхні шиї з ліва; саден - по внутрішній поверхні лівого променево-запястного суглобу - 4 в зовнішньому куті лівої очниці - 1 утворились від ударів твердим предметом з загостреною поверхнею типу ножа.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя;
- даними відомостей лікарського свідоцтва про смерть від 10 вересня 2014 року № 1327, що причиною смерті ОСОБА_13 є колото-різана рана шиї зліва з ушкодженням язикової артерії з розповсюдженням гематоми на середостіння /а.с.85 т.1/;
- даними висновку експерта № 104 від 17 жовтня 2014 року /а.с.6-10 т.2/ встановлено, що причиною смерті ОСОБА_13 явились багаточисленні колото-різані рани волосяної частини голови, обличчя, шиї та її артерій, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, які супроводжувались масивною внутрішньою (лівобічний гемоторакс 3000 мл) та зовнішньою кровотечею, викликавши гостру крововтрату. Смерть насильницька. Між отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_13 та причиною смерті останнього є прямий, причинний зв`язок.
При наданні ОСОБА_13 після спричинення йому вищевказаних тілесних ушкоджень, кваліфікованої медичної допомоги здатність до життя малоймовірна, але не виключається.
Колото-різані рани в тім`яній області з ушкодженням зовнішньої пластинки та губчатої речовини тім`яної кістки, в області шиї з ліва з ушкодженням лівої вітки лівої щелепи, рани в поперековій області з права, наскрізної рани лівого стегна наносились з прикладанням значної сили;
· даними висновку експерта № 4 від 20 жовтня 2014 року /а.с.27-28 т.2/ покази підозрюваного ОСОБА_12 , на які він вказує 10 вересня 2014 року, під час проведення слідчого експерименту за його участю, відповідають механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_13
· даними висновку експерта № 170 від 3 жовтня 2014 року /а.с.42-44 т.2/ встановлено, що у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку; ран по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, в надключичній області з права, в щочній області з ліва, в тім`яній області з ліва, по задній поверхні лівого плечового суглобу, які утворились від ударів твердим предметом з загостреною поверхнею типу ножа, в термін та при обставинах, на які вказано в постанові про призначення судово-медичної експертизи і по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я;
· даними висновку експерта №171 від 26 вересня 2014 року /а.с.50-51 т.2/ у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки по задньо-підпахвинній лінії з ліва з ушкодженням лівої легені, лівобічного гемопневмоторакса; ран - по біляхребетній лінії з права, по середньо-підпахвинній лінії з права, які утворились від ударів твердим предметом з загостреною поверхнею типу ножа, в термін та при обставинах, на які вказано в постанові про призначення судово-медичної експертизи і по ступені тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння;
· даними висновку судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_8 виявлено рани по біляхребетній лінії з права, по задньо-підпахвинній лінії з ліва, по середньо-підпахвинній лінії з права, що дає підставу вважати, що їй було нанесено не менше 3-х ударів;
· даними висновків експертів №603, № 604 від 31 жовтня 2014 року, згідно з якими на футболці та спортивних штанах, що належать ОСОБА_12 виявлена кров, яка обвинуваченому не належить, а може належати ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Всім цим доказам місцевий суд дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно зі ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року суд, призначаючи покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , місцевий суд в достатній мірі врахував, що він в силу ст.89 КК України не судимий, позитивно характеризується по місцю останнього проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно з висновком акта судово-психіатричної експертизи №563 від 29 жовтня 2014 року виявляє легку розумову відсталість, легку форму недоумства, яка не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, однак злочин, який скоїв обвинувачений відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, визначив його із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді 15 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Приймаючи до уваги викладене та те, що ОСОБА_12 в ході апеляційного розгляду свою вину у вчиненому визнав, а також фактичні обставини інциденту між особами, що проживали однією сім`єю протягом 4-х років, колегія суддів вважає, що наведені прокурором та потерпілими доводи на посилення покарання обвинуваченому до довічного позбавлення волі є безпідставними.

В цілому, покарання обвинуваченому ОСОБА_12 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та тих, на які прокурор та потерпілі посилаються в своїх апеляціях.

За таких обставин, підстав для скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Визначаючи розмір покарання обвинуваченому, за ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України, місцевий суд зіслався на п.6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №8 „Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно з яким при призначенні покарання за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті)Особливої частини КК України.

Проте, згідно з вищевказаного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України правила частин 2 і 3 статті 68 КК України не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини чи двох третин. Вказані норми можуть бути застосовані лише до осіб, які вчинили готування до такого злочину або вчинення замаху на злочин у віці до 18 років, і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були у стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановления вироку, і яким не може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, виходячи з максимального покарання позбавлення волі на певний строк.
На думку колегії суддів, дане посилання із мотивувальної частини вироку слід виключити, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 виповнився 31 рік, норми ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання у межах двох третин від максимального строку, що визначений санкцією статті не можуть бути застосовані.
Разом з тим, визначений місцевим судом обвинуваченому строк покарання за замах на вчинення вбивства двох осіб у виді 10 років позбавлення волі відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року щодо ОСОБА_12 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України виключити із мотивувальної частини вироку посилання при призначенні покарання за ч.2 ст.15, п.п.1, 9 ч.2 ст.115 КК України на п.6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №8 „Про практику призначення судами кримінального покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2