Справа № 161/1013/15-к
Провадження № 1-кп/161/116/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 04 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000723, що надійшло з прокуратури Луцького району 26.01.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1)
03.07.2000 року Луцьким районним судом Волинської області за ст.ст.81 ч.1, 89 ч.1, 42 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.14 КК України застосовано примусове лікування від алкоголізму, звільненого 04.07.2001 року по відбуттю строку покарання;

2) 25.09.2002 року Луцьким районним судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.09.2005 року на підставі Закону України «Про амністію»;
3) 14.09.2009 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 03.09.2012 року по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, 23.12.2014 року близько 18.00 год., перебуваючи в с.Несвіч Луцького району, з корисливих мотивів, незаконно проник до горища будинку АДРЕСА_2 належного ОСОБА_6 , звідки таємно викрав 30 кілограм грецьких горіхів, спричинивши потерпілій збитків на загальну суму 900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у таємному викраденні майна, вчиненому повторно, з проникненням в інше приміщення, визнав повністю. Суду дав показання, що 23.12.2014 року у вечірню пору, переконавшись у відсутності власника, проник до горища будинку АДРЕСА_2 , де викрав грецькі горіхи, які в подальшому продав, а гроші витратив на власні потреби. Ваги та загальної вартості викрадених горіхів не заперечує. Збитки потерпілій відшкодовані. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Особистою заявою потерпілої ОСОБА_6 стверджується факт повного відшкодування завданих збитків та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого. В зв`язку з чим просить обвинуваченого суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у таємному викраденні майна, вчиненому повторно, поєднаним з проникненням в інше приміщення, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі, звідки був звільнений по відбуттю строку покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, однак у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де скарг на його поведінку не надходило, збитки потерпілій добровільно відшкодовані, остання просить суворо його не карати, що стверджується її особистою заявою, поданою суду, зважаючи на конкретний характер вчинених ним дій, що, на думку суду, істотно знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тому суд, з врахуванням наведених обставин, вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_5 , із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім того, на думку суду, згідно ст. 374 ч.4, 183 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити, до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід, з врахуванням його особи, міцності соціальних зв`язків, тяжкості вчиненого злочину, ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема реальної можливості уникати суду та подальшого виконання судового рішення, у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст.69 КК України, 1 (один) рік позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 15.01.2015 року, тобто з моменту його затримання.

До вступу вироку в законну силу залишити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: