Справа №295/4556/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене старшим прокурором прокуратури міста Житомира ОСОБА_4 , про арешт майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого директором ТОВ «ПРІОРІНВЕСТ», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, винесене в кримінальному провадженні №0001403, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим слідством встановлено, що в серпні 2012 року у невстановлений слідством час та місці ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про лімітну схему співпраці з ТОВ "Золотий Екватор" з приводу купівлі на АЗС вказаного товариства паливно-мастильних матеріалів з використання смарт-карт та запропонував заволодіти нафтопродуктами вказаного товариства для подальшої їх реалізації з метою грошового збагачення шляхом налагодження ОСОБА_5 з вказаним товариством довірливих стосунків та подальшому укладанні останнім як службовою особою - директором ТОВ "ПРІОРІНВЕСТ" договору купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС ТОВ "Золотий Екватор".

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужого майна, яке належить ТОВ "Золотий Екватор" в особливо великих розмірах, використовуючи своє службове становище ОСОБА_5 як директор ТОВ "ПРІОРІНВЕСТ" 17 серпня 2012 року, діючи в межах спільної злочинної змови з ОСОБА_6 , уклав з ТОВ "Золотий Екватор" - Договір № С06178 купівлі - продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС, згідно якого ТОВ "ПРІОРІНВЕСТ" було видано 8 смарт-карт на купівлю нафтопродуктів та на кожну з них було встановлено ліміт у розмірі 10 тисяч гривень, щоденно.

З метою надання гарантій щодо виконання умов договору та переслідуючи мету заволодіння чужим майном, в особливо великих розмірах, яке належить ТОВ "Золотий Екватор", ОСОБА_5 надав копії технічних паспортів на 7 вантажних автомобілів та 2 напівпричепа, яких за офіційними даними МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області не існує, засвідчивши їх своїм підписом та печаткою підприємства.

З 19 квітня 2013 року ОСОБА_5 як службова особа - директор ТОВ "ПРІОРІНВЕСТ", діючи в межах спільної злочинної змови разом з ОСОБА_6 почали реалізовувати свій злочинний план, направлений на заволодіння дизельним паливом ТОВ "Золотий Екватор", пропонуючи його до реалізації випадковим клієнтам АЗС ТОВ "Золотий Екватор" за готівкові розрахунки.

В ході досудового розслідування було встановлено, що у період з 19.04.2013 по 14.05.2013 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , під час реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, яке належить, ТОВ "Золотий Екватор", використовуючи смарт-карти: №27634222, №276342423, №276342424, №276342425, №276342426, №276342427, №276342428, №276342429 заволоділи 111 637 літрами дизельного пального, чим заподіяли товариству матеріальну шкоду на загальну суму 1 119 909,36 гривень.

20 березня 2014 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. Санкціями вищезазначених статей Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим старший слідчий просить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_3 .

У клопотанні слідчий вказав, що право власності ОСОБА_5 на квартиру, що належить арештувати, підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17520079 від 08.02.2014 року.

У судовому засіданні слідчий підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У клопотання слідчим ставиться питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .

Втім у клопотанні відсутні посилання на обставини, які вказують на достатні підстави вважати, що вказана квартира відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу, і належить до майна, яке може бути тимчасово вилучено.

Так, необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного не обґрунтовано жодним із пунктів ч. 2 ст. 167 КПК України, що вказує на невідповідність майна, на яке просить накласти арешт слідчий, критеріям, які визначені ч. 2 ст. 167 КПК України, що є беззаперечною та обов`язковою умовою для арешту такого майна.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

З наведеної норми випливає також можливість накладення судом арешту на майно лише у випадку задоволення цивільного позову.

За таких обставин, оскільки клопотання слідчого не ґрунтується на вимогах закону, тому відсутні правові підстави для арешту квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого старшим прокурором прокуратури міста Житомира ОСОБА_4 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1