У Х В А Л А
Іменем України

13.02.2015 року м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/35/2015 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 309 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000881 від 22.11.2014 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
23 грудня 2014 року між прокурором Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, за якою обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у тому, що 22 листопада 2014 року в ході відпрацювання території м. Жмеринки та Жмеринського району Вінницької області, працівниками міліції Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області затримано ОСОБА_3 .
Під час огляду особистих речей у обвинуваченого ОСОБА_3 виявлено та вилучено речовину рослинного походження коричневого кольору у подрібненому стані, що згідно висновку судового хімічної експертизи №1399 від 02.12.2014 року є суміш подрібненої речовини рослинного походження та порошкоподібної речовини загальною масою 188,72 грам, що у перерахунку на висушену речовину становить 138,77 грам, містить: макову солому масою ( у перерахунку на висушену речовину) 57,94 грама.
Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 22 листопада 2014 року біля 11 години проходячи повз смітник по вул. Шекінська, на земляній поверхні побачив два поліетиленових пакети білого кольору з речовиною рослинного походження коричневого кольору у подрібненому стані, зовні схожу на наркотичний засіб макову солому, яку вирішив забрати собі та згодом вживати.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинний нести обвинувачений у виді трьох років обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України; та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України та укладена добровільно.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що більше року хворіє на наркоманію, раніше проходив лікування та зараз добровільно лікується в Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія», в підтвердження надав довідку від 26.01.2015 року та терапевтичний контракт від 08.01.2015 року.
Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши його та угоду про визнання винуватості на відповідність вимог КПК України, суд вважає, що кримінальне провадження необхідно повернути прокурору для продовження досудового розслідування, а в затвердженні угоди про визнання винуватості відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та /або закону і відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо:
- умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
- існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирились.
Виходячи з наведеного та враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який хоча в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ним та прокурором 23.12.2014 року, однак зазначив що на даний час добровільно лікується від наркоманії, за браком юридичної обізнаності йому не відомі наслідки ч.4 ст. 309 КК України, суд вважає, що, з пояснень ОСОБА_3 не вбачається добровільності, розуміння умов та наслідків укладення угоди та умови угоди можуть порушувати його права та інтереси і за таких обставин, суд позбавлений можливості затвердити угоду про визнання винуватості або призначити судовий розгляд провадження, а тому дане кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 -475 КПК України.
Крім того, судом встановлено, що при укладанні угоди було порушено вимоги ч. 2 ст. 469 КПК України, відповідно до якої угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Разом з тим із пояснень обвинуваченого вбачається, що угода про визнання винуватості укладена за ініціативою слідчого.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 23 грудня 2014 року між прокурором Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя