УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого - Федченка
О.С.,

суддів - Нікітіна
Ю.І. та Гриціва М.І.,

з участю прокурора - Дрогобицької
О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві 14 серпня 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілої ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2007 року,

встановила:

цією ухвалою кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2 у злочинах, передбачених п. 9 ч. 2
ст. 115, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України, направлено на додаткове
розслідування.

За обвинувальним висновком злочини
були вчинені за таких обставин.

17 листопада 2005 року близько 16
години в селі Чайковичі Самбірського району Львівської області ОСОБА_2 всупереч
волі потерпілої ОСОБА_3 проник у її житловий будинок, чим порушив
недоторканність належного їй житла.

Того ж дня й у той же час, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 вирішив заволодіти майном ОСОБА_3. З цією
метою проник у будинок останньої й таємно став шукати в ньому гроші. Коли через
деякий час потерпіла викрила його дії, він не відмовився від свого корисливого
наміру заволодіти майном останньої, а штовхнувши її на підлогу, продовжив пошук
грошей. Знайшовши в одній з шаф 78 гривень, відкрито заволодів ними.

Виходячи з будинку, ОСОБА_2 звернув
увагу на погляд ОСОБА_3, яка після його поштовху та падіння навзнак непритомно
лежала на підлозі й дивилась на нього. Злякавшись думки, що потерпіла може
повідомити про вчинений ним злочин працівникам міліції, для того, щоб запобігти
цьому, він вирішив її убити. З цією метою став завдавати їй удари руками й
ногами по голові та інші частини тіла, здавив їй шию, чим спричинив переломи 2
- 6 ребер і перелом лівого верхнього рогу щитовидного хряща, внаслідок яких
остання померла на місці події.

Повертаючи справу на додаткове
розслідування, суд зазначив, що органи досудового слідства неповно дослідили
обставини події злочину, не перевірили показання ОСОБА_2 про застосування до
нього недозволених методів ведення слідства та не з'ясували можливу причетність
до злочину інших осіб.

Не погоджуючись з таким рішенням,
прокурор, який брав участь у розгляді справи, та потерпіла ОСОБА_1 подали
відповідно касаційне подання та касаційну скаргу, у яких, навівши фактично
аналогічні доводи, просять ухвалу суду скасувати та направити справу на новий
судовий розгляд. Вважають, що подія злочину стверджується зібраними в справі
доказами, на підставі яких без проведення додаткового розслідування можна
постановити вирок.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, міркування прокурора Дрогобицької О.М., яка підтримала доводи
касаційного подання та касаційної скарги потерпілої ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційне подання та касаційна
скарга підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК
України кримінальна справа може бути повернута на додаткове розслідування з мотивів
неповноти досудового слідства лише тоді, коли ця неповнота не може бути усунута
в судовому засіданні.

Як видно з ухвали суду, однією з
підстав повернення справи на додаткове розслідування названо поверхове
дослідження органами досудового слідства способу скоєння вбивства, зокрема
механізму заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_3. Цю прогалину слідства суд
пропонує усунути шляхом призначення повторної судово-медичної експертизи трупа
та проведення відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2

Між тим, дослідження цих обставин не
потребує додаткового розслідування, оскільки вони можуть бути з'ясовані в
судовому засіданні способом призначення додаткової або повторної експертизи в
суді, та дорученням органу, який проводив розслідування, відповідно до вимог
ст. 315-1 КПК України перевірити та уточнити їх, виконавши певні слідчі дії, у
тому числі провести відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_2.

За показаннями підсудного його
зізнання у вбивстві були отримані під дією фізичного та психічного насильства,
застосованого до нього дільничним інспектором ОСОБА_6 та його помічник ОСОБА_5.

Суд допитав цих працівників міліції з
приводу заяви ОСОБА_2, а також допитав інших осіб, які були очевидцями
написання останнім зізнання у злочині, зокрема свідка ОСОБА_4.

Судячи з показань ОСОБА_2, даних про
причетність до цих дій інших працівників міліції, в матеріалах справи немає.

З наведеного видно, що заява
підсудного ОСОБА_2 про застосування до нього незаконних методів ведення
слідства фактично була перевірена в судовому засіданні, й суд мав можливість
оцінити достовірність її тверджень у сукупності з іншими доказами.

Тому, за відсутності у справі інших
даних, рішення суду про направлення справи на додаткове розслідування для
перевірки заяви ОСОБА_2 є необґрунтованим та безпідставним.

Більше того, якщо суд вважав за
необхідне перевірити зазначену заяву за правилами розгляду заяв та повідомлень
про злочин, то мав би направити її за належністю прокурору, отримати результати
перевірки й тоді оцінити їх разом з іншими доказами.

Що ж стосуються мотивів про
причетність до злочину інших осіб, то ні з показань ОСОБА_2, ні з матеріалів
справи такі дані не вбачаються.

Крім того, відповідно до вимог ст.
281 КПК України та роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №
2 від 11 лютого 2005 року “Про практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування”, зі стадії судового розгляду суд не може з власної ініціативи
направити справу на додаткове розслідування у зв'язку з встановленням підстав
для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб.

Таким чином, погоджуючись з доводами
касаційного подання та касаційної скарги, колегія суддів вважає, що за
наведених обставин ухвала суду не може залишатись в силі, вона підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи, та касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 19 березня 2007 року про повернення на додаткове розслідування
кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 у злочинах, передбачених
п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Судді:

Федченко О.С. Нікітін
Ю.І. Гриців М.І.