УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/4287/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія 263ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 - головуючого,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: прокурора ОСОБА_5 ,,
обвинуваченого ОСОБА_6
секретаря судового засідання ОСОБА_7 , -
ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , -
Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 грн. Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на різні рахунки УДКСУ у м. Житомирі 196,56 грн. та 393,12 грн. судових витрат за проведення судових експертиз.
Згідно вироку, у серпні місяці 2014 року у лісі на території Овруцького району Житомирської області ОСОБА_6 знайшов ніж мисливський загального призначення, що є холодною зброєю, та носив його при собі без передбаченого законом дозволу з метою самозахисту до моменту виявлення та вилучення його працівниками міліції, що відбулося вночі 01 жовтня 2014 року на перехресті вулиць Дубницької - Петровського - Центральної в смт. Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області.
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_8 з доповненнями, внесеними заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та ухвалення нового вироку з призначенням покарання ОСОБА_6 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., та прийняття рішення про стягнення судових витрат у сумі 589 грн. 68 коп. за проведення експертиз з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави, з виключенням вказівки про їх стягнення на користь УДКСУ. Прокурори твердять, що суд допустив неправильне застосування ст. 53 КК України, оскільки призначив обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у розмірі, що не є кратним розміру одного неоподатковуваному мінімуму доходів громадян (17 грн.), а також недотримався вимог ч. 2 ст. 124 КПК України при вирішенні питання про стягнення судових витрат.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 263 КК України, є обгрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
Відповідно до положень статті 53 КК України, розмір штрафу накладається судом у розмірі, встановленому в Особливій частині цього Кодексу, залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з можливістю заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт або виправними роботами, час яких розраховується відповідно до певного кратного співвідношення до встановленого законодавством неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Суд першої інстанції визначив розмір штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України в розмірі 600 гривень, що не є кратним цілому неоподаткованому мінімуму дозодів громадян (17 грн.) на час вчинення злочину.
Таким чином, суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення ст. 53 КК України, яке суперечить його точному змісту цього закону.
Тому апеляційний суд визнає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, в порушення положень ч. 2 ст. 124 КПК України, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за проведення експертиз, суд першої інстанції помилково стягнув ці витрати на певні різні рахунки НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області (а. с. 32, 46), а не на користь держави.
У зв`язку з цим вирок суду підлягає зміні згідно ст. 409 КПК України.
Підстав для скасування вироку та постановлення нового вироку немає, оскільки призначене судом першої інстанції покарання не можна визнати явно несправедливим внаслідок м'якості.
З врахуванням тяжкості злочину та даних про особу засудженого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та щиро розкаявся, апеляційний суд призначає йому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому ст. ст. 53 ч. 2, 263 ч. 2 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 з доповненнями, внесеними заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_9 , задовольнити частково.
Вирок Новоград-Волинського міськрайонного Житомирської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про стягнення судових витрат на певні рахунки НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області в УДКСУ м. Житомира.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертиз у загальній сумі 589 грн. 68 коп. на користь держави.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: