АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11-кп/774/167/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 01 квітня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 06 березня 2014 року за № 0000147 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

повернуто прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, обвинувальний акт з додатками повернути до суду першої інстанції, призначивши нове підготовче судове засідання, в іншому складі суду.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2015 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України повернуто прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області

Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.9 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт має містити дату та місце його складання та затвердження. Однак обвинувальний акт відносно обвинуваченого не містить відомості щодо дати його складання та дати і місця його затвердження. Крім того відповідно до п.7 ч.2 ст.291 КПК України розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинен бути зазначений в обвинувальному акті. Так в обвинувальному акті відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України вказано, що внаслідок дій ОСОБА_6 спричинена істотна шкода інтересам держави.

У кримінальному провадженні окрім іншого, підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат ст.91 КПК України. Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України) Відповідно до п.6 ч.2 ст.291 КПК України слідчий чи прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

З обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що останній своїми діями завдав істотної шкоди інтересам держави у вигляді підриву авторитету і престижу спеціально уповноваженого виконавчого органу державної влади в області забезпечення правопорядку.

Таким чином, слід розглянути правильність кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки як слідує зі змісту обвинувального акту вісного обвинуваченого та реєстру матеріалів досудового розслідування обов`язкова експертиза в порядку п.6 ч.2 ст.242 КПК України для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру заподіяних кримінальним правопорушенням не призначалися.

Викладене свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки всупереч п.6 ч.2 ст.241 КПК України, він не містить посилання на проведення експертизи, яка в даному випадку є обов`язковою, а її не призначення та не проведення під час досудового розслідування є порушенням вимог ст.ст.91, 92 та 242 КПК України, що свідчить про суттєву неповноту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення при складанні обвинувального акту, та визначенні розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що також є порушенням п.7 ч.2 ст.291 КПК України.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено мотивів і мети вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення в якому він підозрюється, також не було розкрито форму вини та суб`єктивне відношення до неї самого обвинуваченого, його характер дій під час скоєння злочину в зв`язку з чим суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні став вирішувати питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Крім того, вважає, що зазначена ухвала про повернення обвинувального акта прокурору є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог ст.19 ч.1 Конституції України та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення про призначення судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 надала заперечення на апеляційну скаргу прокурора та просила ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2015 року залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу про повернення обвинувального акту та призначити нове підготовче засідання в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники кожен окремо просили суд залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, вислухавши думку прокурора про скасування ухвали суду першої інстанції, обвинуваченого та його захисників, перевіривши надані матеріали та обговоривши наведені у апеляційній скарзі та в судовому засіданні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Частина 1 ст.412 КПК України передбачає, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд діяв у відповідності до вказаних положень кримінального процесуального закону і обґрунтовано послався на те, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинен бути зазначеним в обвинувальному акті, оскільки як вбачається з обвинувального акту, обвинувачений своїми діями завдав істотної шкоди інтересам держави у вигляді підриву авторитету і престижу спеціально уповноваженого виконавчого органу державної влади в області забезпечення правопорядку, а саме органів внутрішніх справ, які виразилися в тому, що вказані незаконні дії ОСОБА_6 викликали негативний суспільний резонанс, що супроводжувався формуванням негативної думки громадян щодо органів внутрішніх справ.

Але з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що по кримінальному провадженню проводилася експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої, відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України є обов`язковим і не проведення якої є порушенням вимог ст.ст.91, 92 та 242 КПК України.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України відповідно до якої, обвинувальний акт повинен обов`язково містити, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції в обвинувальному акті не зазначено мотив та мета вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення в якому він підозрюється, не розкрито форму вини.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акту не переконливими та погоджується з встановленими обставинами судом першої інстанції і з висновками суду про повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчому або прокурору необхідно звернути увагу на інші підстави повернення обвинувального акту прокурору, вказані в ухвалі суду першої інстанції, але не оскаржувані в апеляції прокурором.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вищевказаних недоліків, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо істотних порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства при ухваленні судового рішення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України було повернуто прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

____________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/157/к/15 Суддя І інстанції ОСОБА_10

категорія ст.309 ч.2 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2