Справа № 161/1808/15-к
Провадження № 1-кс/161/500/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 09 лютого 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого і прокурора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого і прокурора. В обґрунтування скарги посилається на те, що військовою прокуратурою Луцького гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 13.06.2013 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. З ст. 365 та ст. 246 КК України.

Під час здійснення названого кримінального провадження слідчим ОСОБА_6 і виконуючим обов`язки військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 була допущена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні ними процесуальних дій, які вони зобов`язані були вчинити у визначений КПК України строк при продовженні строку досудового розслідування на третій місяць. Бездіяльність слідчого і прокурора полягає в наступному.

Копія клопотання про продовження строку досудового розслідування від 30.12.2014 року не була вручена слідчим ОСОБА_6 підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику у строк не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, що уповноважений на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування, як то визначено ч. 3 ст. 295 КПК України, що підтверджується відсутністю підпису підозрюваного про отримання такого клопотання.

До спливу строку досудового розслідування, прокурором не було розглянуто клопотання слідчого і не було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування на третій місяць, як то визначено ч. 4 ст. 295 КПК України, що підтверджується наступним:

07.05 2014 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вищевказаних злочинах, і з цієї дати почався перебіг двомісячного строку досудового розслідування згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.

07.07.2014 року, тобто у день закінчення двомісячного строку досудового розслідування, слідчим ОСОБА_6 складено, а прокурором ОСОБА_7 затверджено обвинувальний акт у названому кримінальному провадженні. Ця дата є закінченням строку досудового розслідування згідно п. 3 ч. 2 ч. 283 КПК України.

Таким чином, відповідно до ст. 115 КПК України, визначений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні був закінчений 07.07.2014 року.

До закінчення двомісячного строку досудового розслідування, тобто до 07.07.2014 року дії, передбачені ст. 295 КПК України щодо продовження строку досудового розслідування на третій місяць слідчим і прокурором не вчинялись, що підтверджується відсутністю у матеріалах кримінального провадження відповідного клопотання слідчого і відповідної постанови прокурора.

Лише 30.12.2014 року слідчим військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_6 на розгляд ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 було винесено клопотання про продовження строку досудового розслідування у названому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 30.01.2015 року. У цей же день виконуючим обов`язки військового прокурора Луцького гарнізону радником юстиції ОСОБА_5 було задоволено клопотання слідчого і продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.01.2015 року, про що винесена відповідна постанова. Копії оскаржуваних клопотання і постанови підозрюваний ОСОБА_3 і його захисник отримали 05.02.2015 року при здійсненні ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, що підтверджується листом слідчого ОСОБА_6 від 28.01.2015 року №434 і саме з цієї дати - 05.02.2015 року починається перебіг строку на оскарження.

Таким чином клопотання слідчого не було вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику у строк визначений ч. 3 ст. 295 КПК України, а постанова прокурора про продовження строку досудового розслідування на третій місяць до 30.01.2015 року не була постановлена у строк, визначений ч. 4 ст. 295 КПК України, тобто слідчим і прокурором не були здійснені процесуальні дії, які вони зобов`язані були вчинити у визначений КПК України строк, а тому названі клопотання і постанова не відповідають вимогам кримінально процесуального законодавства і підлягають скасуванню. Просить суд визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нездійснені процесуальних дій при продовженні строку досудового розслідування на третій місяць у кримінальному провадженні №0000024 відносно ОСОБА_3 , які вони зобов`язані були вчинити у визначений ст. 295 КПК України строк. Скасувати постанову виконуючого обов`язки військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 від 30.12.2014 року про продовження строку досудового розслідування у названому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 30.01.2015 року, як таку, що винесена не у визначений ст. 295 КПК України строк.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Скаржник (підозрюваний) ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні підтримали скаргу з підстав у ній викладених. Просили скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв. Від нього до суду не надходило заяви про розгляд скарги у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 повернутий прокурору для усунення недоліків. У зв`язку з чим було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування. Просив відмовити в задоволенні скарги.

З метою дотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, встановленого законом, розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши письмові матеріали скарги, кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Щодо вимоги про визнання бездіяльності слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нездійснені процесуальних дій при продовженні строку досудового розслідування на третій місяць у кримінальному провадженні №0000024 відносно ОСОБА_3 , які вони зобов`язані були вчинити у визначений ст. 295 КПК України строк то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КПК України копія клопотання вручається слідчим або прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, що уповноважений на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування.

Судом при розгляді клопотання встановлено і це вбачається із письмових матеріалів клопотання та кримінального провадження, також не заперечується прокурором, що слідчим Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 та ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 копія клопотання підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, що уповноважений на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування не вручалася взагалі (а.с. 9). Оскільки така бездіяльність суперечить вимогам ч. 3 ст. 295 КПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимоги та визнання бездіяльності слідчого Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 та ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 щодо не вручення копії клопотання підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику про продовження строку досудового розслідування.

Щодо вимоги про скасування постанови виконуючого обов`язки військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 від 30.12.2014 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що слідчим Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 07 липня 2014 року складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 365, ст. 246 КК України внесеному в ЄРДР за №0000024 від 12.06.2014 року (а.с. 25 - 29).

Вказаний обвинувальний акт затверджений Волинським прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_7 07.07.2014 року і направлений до суду.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 31.10.2014 року матеріали кримінального провадження направлено на розгляд до Ковельського міськрайонного суду Волинської області, які надійшли до цього суду 11.11.2014 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року (а.с. 33 - 34), в ході проведення підготовчого судового засідання обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 повернутий прокурору для усунення недоліків.

Також судом при розгляді скарги встановлено і це вбачається із письмових матеріалів, як скарги так і кримінального провадження та не заперечується самим прокурором, що після отримання ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року, слідчий Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 звернувся до ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 із клопотанням про продовження строку досудового розслідування (а.с. 3 - 9). При цьому копії цього клопотання не було вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику.

30.12.2014 року ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 , на підставі клопотанням слідчого Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 , виніс постанову про продовження строку досудового розслідування (а.с. 10 16). Вказаною постановою ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 постановив продовжити строк досудового розслідування на один місяць та встановив строк завершення досудового розслідування 30.01.2015 року.

Також судом встановлено, що відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року Волинському прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері потрібно на протязі розумного строку виконати ухвалу суду та усунути недоліки, які в ній вказані.

За приписами положень ст. 291 КПК України не передбачено продовження строку досудового розслідування, для вчинення дій направлених на виконання ухвали суду щодо усунення недоліків обвинувального акта. Оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню закінчено.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року Волинському прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері потрібно виконати ухвалу суду та усунути недоліки, які в ній вказані. При цьому прокурору не потрібно продовжувати строк досудового розслідування, так як досудове розслідування по кримінальному провадженню вже закінчено та складено обвинувальний акт. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про скасування постанови ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 від 30.12.2014 року про продовження строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого і прокурора задовольнити повністю.

Визнати бездіяльность слідчого Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 та ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 щодо не вручення копії клопотання підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику про продовження строку досудового розслідування - протиправною.

Постанову ВО військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_5 про продовження строк досудового розслідування від 30.12.2015 року у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 365, ст. 246 КК України внесеному в ЄРДР за №0000024 від 12.06.2014 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1