Справа № 192/95/15-к
Провадження № 1-кп/192/41/15
В И Р О К
Іменем України
"19" березня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обєднані кримінальні провадження №№0000023, 0000372 відносно

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Котлярівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню освіту, непрацевлаштованого, холостого, невійськовозобов`язаного, що мешкає у АДРЕСА_1 , де зареєстрований по АДРЕСА_2 , судимого Солонянським районним судом Дніпропетровської області:

1) 03.06. 2005 року за ч.2 ст.185, ст.104,75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 09.03.2006 року за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 12.08.2008 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.08.2011 року умовно достроково на 1 рік 1 місяць 23 дні;

4) 04.11.2014 року за ч.2 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, невійськовозобов`язаного, що мешкає в АДРЕСА_3 , зареєстрованого у АДРЕСА_4 , несудимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

1. 29 травня 2014 року близько 17-ї години обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, зняв та привласнив, тим самим умисно таємно викрав 8 листів шиферу, розміром 50х80 см на суму 240 грн., які слугували покрівлею для господарської будівлі ОСОБА_8 по АДРЕСА_5 .

2. 15 січня 2015 року близько 17-ї години ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а ОСОБА_4 , діючи повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, зайшли на територію Солонянської середньої загальноосвітньої школи по вул.Шевченка, 33 в сел.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, де, шляхом демонтажу, таємно викрали металеву секцію огорожі, вартістю 380 грн.

3. 16 січня 2015 року близько 17-ї години ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, зайшли на територію Солонянської середньої загальноосвітньої школи по вул.Шевченка, 33 в сел.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, де, шляхом демонтажу, таємно викрали металеву секцію огорожі, вартістю 380 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в предявленному їм обвинуваченні визнали повністю та своїми показаннями підтвердили вказані обставини вчиненого ними злочину за всіма епізодами.

ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він наприкінці травня 2014 року викрав 8 листів металевого шиферу з даху сараю поблизу одного з будинків по АДРЕСА_5 . Шифер продав скупнику металобрухту.

У січні 2015 року він не міг знайти роботу, мешкав разом із ОСОБА_5 у найманому житлі. Щоб здобути гроші на харчі, вони вдвох 15 та 16 січня 2015 року здійснили крадіжки двох секцій металевої огорожі Солонянської середньої школи № 1. Одна секція була повернена, іншу вони продали.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні дав аналогічні показання щодо обставин крадіжок металевих секцій огорожі Солонянської СШ № 1.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, їх діяння кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного з обвинувачених, обставини справи, що помякшують покарання.

Обвинувачені вчинили злочин середньої тяжкості, з корисливою метою. За місцем проживання характеризуєються нейтрально, суспільно-корисною працею не зайняті. ОСОБА_4 вчинив 3 епізоди крадіжки у короткий проміжок часу, 2 з яких через 2 місяці після проголошення останнього за часом вироку, систематично притягується до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади у звязку з вживанням алкоголю. Синдром залежності.

Обставини справи, які помякшують покарання для обох обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину визнали повністю, своїми показаннями сприяли встановленню істини у справі.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд виключає із обвинувачення ОСОБА_4 , як обтяжуючу покарання обставину, рецидив злочинів, оскільки він утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у ч.2 ст.185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд повністю приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком за правилами ст.71 КК України, оскільки злочин вчинений обвинуваченим у період іспитового строку.

Оскільки ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується уперше, характеризується задовільно, з урахуванням вищезазначених помякшуючих обставин, кількості та вартості викраденого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, суд вважає можливим звільнити його від покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, вважаючи, що це буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 року.

Остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобовязання.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_5 у період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, куди періодично зявлятися на реєстрацію.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий