УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/2512/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року м. Житомир.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Суд визнав ОСОБА_6 винним і засудив за те, що він 16 січня 2014 року близько 19 год. 30 хв., на кухні квартири АДРЕСА_3 , під час сварки на ґрунті особистих неприязних відносин з співмешканкою ОСОБА_9 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень кинув у голову потерпілої кавоварку, спричинив тілесне ушкодження у вигляді ранки з синцем у тім`яній ділянці зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Суд призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в сумі 850 гривень. Стягнув з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Новоград-Волинської міської ради витрати на лікування ОСОБА_9 в сумі 1062 грн. 72 коп. та на користь ОСОБА_9 674 грн. 23 коп. матеріальної шкоди і 1000 гривень моральної шкоди.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в його діях складу злочину. Вважає, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не спричиняв, кавоварки до рук взагалі не брав, правою рукою не міг так кинути кавоварку, щоб удар прийшовся у ліву тім`яну ділянку голови, однак суд докази, що свідчать про невинуватість до уваги не взяв.
Вказує, що потерпіла ОСОБА_9 неодноразово змінювала покази, 16.01.2014 року від госпіталізації відмовилась, знімок голови одразу не робила і давала покази про те, що від удару вдарилася правою стороною, а в іншому випадку лівою стороною тіла, що свідчить про їх неправдивість.
Стверджує, що ОСОБА_9 вживала алкогольні напої, тому він не виключає можливості отримання нею тілесних ушкоджень внаслідок власної необережності, викликаної вживанням алкоголю.
Звертає увагу, що свідок ОСОБА_10 вказав час приїзду о 20 год. 31 хв. 16.01.2014 року на виклик до ОСОБА_9 , яка пояснила, що її вдарили кавоваркою. В травматологічне відділення ОСОБА_9 доставили о 21 год. 26 хв. з діагнозом - забій.
ОСОБА_9 ж вказує, що викликала карету швидкої допомоги через 15 хвилин після заподіяння тілесних ушкоджень і лікарі прибули вчасно, що свідчить також про неправдивість показів.
Свідок ОСОБА_11 є матір`ю ОСОБА_9 , вона показала, що наступного дня бачила запеклу кров у доньки на голові і суд першої інстанції взяв ці покази до уваги як доказ, при тому, що потерпілій медична допомога надавалась напередодні і запеклої крові не могло залишитися і вона бачити кров не могла.
ОСОБА_6 вважає, що викликають сумнів покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - працівників міліції, які були у складі слідчо-оперативної групи Новоград-Волинського MB УМВС і 16.01.2014 року та виїжджала на місце події, так як вони добре знають ОСОБА_9 і своїми показами та діями «сприяли» у визнанні його винним у злочині, якого він не скоював і це свідчить про порушення судом першої інстанції положень ст. ст. 370. 94 КПК України і ним розцінюється як упередженість при розгляді кримінальної справи.
Стверджує, що давав правдиві покази, не намагався завадити слідству у встановленні істини, а своїм невизнанням вини лише вказував на несправедливе, однобічне та упереджене слідство. Докази, які бралися судом за основу, взагалі не відображають обставини, які насправді мали місце. Ні органом досудового слідства, ні судом не вживалося жодних заходів для встановлення будь-яких доказів, які б реально свідчили про наявність ознак складу кримінального правопорушення. Тому суд першої інстанції, порушив принципи рівності перед законом та неупередженості при розгляді кримінального провадження.
В запереченні на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни, апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення. Бажає приймати участь в апеляційному розгляді і повідомляє, що потерпіла ОСОБА_9 не зможе прийти до суду, так як перебуває на лікарняному, у зв`язку з народженням дитини.
Вказує, що суд першої інстанції повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи.
Заява засудженого про те, що він на протязі досудового слідства та під час судового розгляду справи неодноразово наголошував, що жодних тілесних ушкоджень потерпілій не спричиняв, спростовані в судовому засіданні. Потерпіла по справі, свідки та висновки експертизи спростовують позицією обвинуваченого як таку, що не ґрунтується на матеріалах справи.
Висновками СМЕ № 27 від 21.01.2014 року об`єктивно стверджуються покази потерпілої щодо механізму і обставин заподіяння їй тілесних ушкоджень.
Покази підсудного в цілому суперечать тим показам, які були надані іншими учасниками на досудовому слідстві і в суді.
Адвокат вважає надуманими покази підсудного про обставини отримання самою ОСОБА_9 тілесних ушкоджень внаслідок необережності, викликаної вживанням алкоголю.
Суд першої інстанції дав оцінку встановленому і дійшов законного та обґрунтовано висновку про винність ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. І ст. 125 КК України.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, заперечення прокурора та адвоката ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Суд перевіряв доводи як потерпілої про те, що ОСОБА_6 спричинив їй тілесне ушкодження так і заяву засудженого про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення. Суд розцінив покази ОСОБА_6 , як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони спростовані під час судового розгляду.
Перевіркою встановлено, що суд першої інстанції засуджуючи ОСОБА_6 послався на показання потерпілої ОСОБА_9 , яка підтвердила застосування сили засудженим і показала, що біля 18 год. 30 хв. 16.01.2014 року прийшла додому. Виникла сварка з ОСОБА_6 , під час якої він штовхнув її в двері, кинув кавоваркою в ліву сторону голови, спричинив тілесне ушкодження голови, внаслідок чого пішла кров. Тоді подзвонила матері обвинуваченого, яка прийшла до них додому. Так як самопочуття погіршувалося викликала швидку допомогу і після огляду лікаря була доставлена до лікарні, де поставили діагноз - струс головного мозку. По дорозі в автомобілі швидкої допомоги розповідала медичним працівникам про обставини отримання тілесних ушкоджень. Крім того, в лікарні її опитував і оглядав працівник міліції ОСОБА_12 .. На другий день о 08 год. лягла на лікування, так як самопочуття було погане.
Суд також послався на показання працівників швидкої медичної допомоги ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та працівників міліції ОСОБА_12 і ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , які знаходились на чергуванні та виїжджали на виклик і допитувалися судом у якості свідків. Зазначені свідки показали суду, що під час огляду місця події і доставки ОСОБА_9 в травматологічний пункт остання пояснювала, що тілесне ушкодження їй заподіяв ОСОБА_6 під час чергової сварки.
У вироку суд послався на пояснення ОСОБА_17 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .. Свідок пояснила, що син співмешкає з потерпілою. Підтвердила, що дійсно 16.01.2014 року їй подзвонила Леся і повідомила, що ОСОБА_6 вдарив її кавоваркою. Приїхала і побачила на голові Лесі ранку, а на волоссі кров. Рекомендувала їм помиритися.
Згідно висновку експертизи № 27 від 21.01.2014 року у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ранки з синцем навколо у тім`яній ділянці зліва, які утворились від дії тупого предмета за механізмом удару, давністю можливо 16.01.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді синців на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у середній частині, на зовнішній поверхні правого колінного суглоба, на передньо-зовнішній поверхні правого стегна у середньо-нижній частині утворились від дії тупого (их) предмета (ів) за механізмом удару (стискання), давністю можливо 16-17.01.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 27-28). За висновком експертизи № 121 від 27.03.2014 року, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 за обставин, описаних нею під час допиту 17.01.2014 року. Не виключена можливість утворення ранки з синцем навколо у тім`яній ділянці зліва від дії частин наданої на експертизу кавоварки (т. № 1 а.с. 33).
Згідно висновку експерта № 135 від 04.04.2014 року, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 за обставин, описаних нею під час слідчого експерименту 04.04.2014 року (т. № 1 а.с. 56).
За наведених обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, колегія суддів вважає законним, обгрунтованим і вмотивованим, прийнятим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, яким суд надав належну оцінку.
Перевіркою кримінального провадження не встановлено доказів про однобічність чи неповноту судового слідства, оскільки суд допитав всіх можливих осіб, які стали свідками події чи отримали про неї безпосередньо інформацію одразу після її вчинення, дав оцінку висновкам експертиз.
Тому, висновки суду першої інстанції відповідають фактично встановленим обставинам справи і стверджують про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_6 за вказаних нею обставин.
Той факт, що на кавоварці не виявлені відбитки пальців рук обвинуваченого не спростовує його винність, так як така експертиза взагалі не проводилася.
Не встановлено зміни показів потерпілою ОСОБА_9 , яка 16.01.2014 року від госпіталізації та проведення знімку голови відмовилась і повернулася в лікарню наступного дня, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Цей факт свідчить лише про те, що ОСОБА_9 не врахувала для себе тяжкість отриманих тілесних ушкоджень і не планувала створити обтяжуючі для ОСОБА_6 обставини.
Колегія суддів вважає також надуманими доводи ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_9 отримала тілесних ушкоджень внаслідок власної необережності, викликаної вживанням алкоголю, оскільки така версія обвинуваченого не знаходить будь якого підтвердження.
Незначні розбіжності у часі виклику і прибуття швидкої допомоги вказаному свідком ОСОБА_18 та потерпілою ОСОБА_9 також не спростовують факту подій і заподіяння тілесних ушкоджень.
Відсутні докази наявності будь яких сумнівів у правдивості показів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 - працівників міліції, які були у складі слідчо-оперативної групи Новоград-Волинського MB УМВС і 16.01.2014 року та виїжджала на місце події. Зазначені особи лише підтвердили факт виклику міліції та факт наявних у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, виникнення яких вона пояснила діями ОСОБА_6 ..
Таким чином суд перевіряв доводи сторін і встановив неправдивість показів обвинуваченого, що спростовує його твердження про однобічне та упереджене слідство. Докази взяті судом за основу вироку, відображають обставини, які мали місце і свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Перевіркою кримінального провадження колегія суддів не встановила підстав для скасування вироку суду з мотивів наведених засудженим в апеляційній скарзі, тому, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України,-
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду
Житомирської області: