ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 року Справа №293/715/15-к

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Черняхівського районного суду, Житомирської області кримінальне провадження №0000254 від 22.05.2015 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головино, Черняхівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.128 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

22.03.2015 року близько 14 год. ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , почув , що у двері його квартири стукають. Відчинивши вхідні двері до квартири ОСОБА_4 на сходинковому майданчику побачив місцевих жителів: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та свою дружину, ОСОБА_7 . В цей же день, час та місці, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, по своїй злочинній недбалості, ОСОБА_4 , не передбачивши , що може заподіяти тілесні ушкодження середньої тяжкості, хоч повинен був і міг їх передбачити, ногою штовхнув ОСОБА_5 в область тулубу, в результаті чого остання не втрималася на ногах та, втративши рівновагу, впала зі сходів на бетонну підлогу, при цьому лівим плечем вдарилася та відчула гострий біль.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді перелому хірургічної шийки з вивихом лівого плечового суглобу , яке могло утворитися при непрямій травмі, при падінні з відведеною чи приведеною рукою та упором на ліву витягнуту руку, лікоть або плече, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 27.05.2015 року відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 22.03.15 близько 14 години почувши стук в двері своєї квартири вийшов та побачив там свою дружину , потерпілу по справі та ОСОБА_6 .. Відчуваючи до них неприязнь, бо вони його розбудили, він ногою відштовхнув потерпілу, від чого вона втратила рівновагу та впала, заподіявши собі тілесні ушкодження. Він не бажав настання таких наслідків та розкаюється у вчиненому.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у скоєнні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, показами потерпілої та матеріалами кримінального провадження..

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 22.03.15 близько 14 години вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийшли на квартиру до обвинуваченого, він вийшов до них на сходинковий майданчик та штовхнув її від чого вона втратила рівновагу та впала, заподіявши собі тілесні ушкодження. На лікування ОСОБА_4 дав їй 5000 грн.. Просить задовільнити її цивільний позов , оскільки не виключає, що їй необхідно буде продовжити лікування. При обранні міри покарання покладається на розсуд суду .

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.05.15 (а.с.7);

-висновком експерта №1068 від 27.05.15, відповідно до якого закритий перелом хірургічної шийки з вивихом в лівому плечевому суглобі у потерпілої ОСОБА_5 відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження , як такого, що не є небезпечним для життя, але призвело до довготривалого розладу здоров`я, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженою (а.с.16);

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у заподіянні ОСОБА_5 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження

внаслідок злочинної недбалості повністю доведена.

Таким чинном, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, враховує особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, пенсіонер, а також визнання ним вини, щире каяття, що визнається судом як обставина, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання, суд судом не встановлено.

Санкцією ст. 128 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.

Згідно з положеннями ч.3ст. 56, ч.2 ст. 57, ч.3 ст. 61 КК України, покарання у виді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі не призначаються особам, які досягли пенсійного віку.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.02.07. Таким чином, жодне з передбачених санкцією ст 128 КК України видів покарань не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_9 з огляду на його вік.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.8 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосов`ані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене та, враховуючи відсутність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України, його необхідно звільнити від покарання за цей злочин на підставі ч.І ст. 74 КК України, відповідно до ч.2 ст.373 КПК України у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення покарання.

При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілою ОСОБА_5 до початку судового розгляду справи суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1004 грн. 52 коп. , яка визнана обвинуваченим та стверджена матеріалами кримінального провадження. Суд частково задовольняє позов про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої, оскільки обвинувачений в ході досудового слідства частково, в сумі трьох тисяч грн., компенсував моральну шкоду потерпілій.

Згідно ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно квитанції від 03.06.15., потерпіла ОСОБА_5 оплатила виграти на правову допомогу у розмірі 400 грн. за консультацію та складання позовної заяви та судовий збір в сумі 50 грн., що стверджується квитанцією, які суд також стягує з обвинуваченого на користь потерпілої.

Суд також задовольняє цивільний позов прокурора в інтересах Головного фінансового управління в Житомирській області в сумі 1483,74 грн., яку стягує з обвинуваченого на корись Головного фінансового управління в Житомирській області, оскільки він підтверджений матеріалами кримінального провадження та визнаний обвинуваченим.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та, на підставі ст.74 КК України, звільнити від покарання за скоєння злочину, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку з неможливістю застосування до нього жодного з покарань, передбачених в санкції ст.128 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 1004 грн. 52 коп., 2000 грн. моральної шкоди, витрати на правову допомогу у сумі 400 ,00 грн., судовий збір в сумі 50,00 грн. . а всього стягнути 3454 / три тисячі чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 52 коп. В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов прокурора району задовольнити повністю, стягнувши з ОСОБА_4 на рахунок департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації р/р 001 в ГУДСКУ в Житомирській області МФО 811039 код 02313476 кошти в сумі 1483,74 грн. за лікування ОСОБА_5 від злочину.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуюча- суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Копія: вірно
Суддя: