Справа № 308/8356/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.07.2015р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні, шляхом проведення в порядку ст. 336 КПК України відеоконференції між Апеляційним судом Закарпатської області та Закарпатською обласною клінічною лікарнею ім. Новака, в якій на лікуванні перебуває ОСОБА_6 , провадження № 11-сс/777/266/15 за клопотанням старшого прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Слов`янськ Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 258 КК України, в якому захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2015 року.
Цією ухвалою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Строк дії ухвали визначено з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 з 17 год. 00 хв. 12.07.2015 р. до 17 год. 00 хв. 09.09.2015 р.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він у невстановлений слідством час спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими 8 невстановленими слідством особами, за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації в стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію.
Вказана злочинна організація передбачала наявність відповідної системно-структурної побудови об`єднання, яка включала в себе наявність загального керівництва (лідерів), чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам, загально визначеними правилами поведінки і забезпечення дотримання їх учасниками злочинної організації.
Спрямованість на вчинення членами об`єднання тяжких та особливо тяжких злочинів також передбачала необхідність забезпечення її учасників необхідною вогнепальною зброєю та бойовими припасами.
Як встановлено досудовим розслідуванням, 11.07.2015. між 12.00 год. та 13.00 год., з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, вказана злочинна група у складі 12-ти членів, до яких входили також ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , прибула на чотирьох автомобілях у м. Мукачево до спортивно-оздоровчого комплексу «Антарес». При цьому, члени зазначеної групи були озброєні кожен автоматичною та стрілецькою зброєю, бойовими припасами, в тому числі гранатами, були одягнуті в камуфляжну форму з позначеннями ДУК «Правий Сектор», їх обличчя, з метою уникнення подальшої ідентифікації, були прикриті.
У ході інциденту, 11.07.2015 р., близько 13 год. 30 хв., що раптово виник між вказаною злочинною групою і громадянином ОСОБА_14 , невідомою особою із числа цієї злочинної організації, було спричинено вогнепальне поранення в голову ОСОБА_14 , який був госпіталізований в Мукачівську ЦРЛ з діагнозом: вогнепальне поранення голови зліва, мозкова кома.
Після того, як працівниками правоохоронних органів за допомогою автомобілів було перекрито рух по вул. Лєрмонтова в напрямку руху до вул. Садової в м. Мукачево, озброєні невстановлені особи цієї злочинної організації, до складу яких також входили ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 на чотирьох автомобілях, проїхавши по вул. Лєрмонтова біля готелю «Інтурист», виїхали на вул. Духновича, повернувши вліво, проїхали через с. Кольчино та смт. Чинадієво Мукачівського району, та біля ресторану «Козачок» на виїзді з смт. Чинадієво знову повернули в напрямку м. Мукачево.
Не доїжджаючи до перехрестя автотраси загальнодержавного значення «Київ-Чоп» та вул. Д.Галицького в м. Мукачево, автодорога була перекрита автотранспортними засобами УМВС України в Закарпатській області, через що невстановленими особами зазначеної злочинної організації з вищевказаних автомобілів було відкрито вогонь з автоматичної та іншої невстановленої зброї, а також ручних гранатометів в напрямку автомобілів працівників міліції.
У ході обстрілу зазначеними невстановленими особами цієї злочинної організації також отримали вогнепальні поранення різного ступеню тяжкості наступні особи та співробітники міліції: оперуповноважений СКР Мукачівського MB УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_16 , командир спецпідрозділу «Беркут» ОСОБА_17 , співробітники спецпідрозділу «Беркут» ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , начальник сектору НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_20 , громадяни ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .
У подальшому, з метою уникнення відповідальності за вчинені тяжкі та особливо тяжкі злочини, вказана злочинна організація у повному складі, а саме 12-ти членів, в тому числі ОСОБА_26 та ОСОБА_6 , зникли у лісовому масиві поблизу с. Лавки Мукачівського району.
12.07.2015 р., біля 17.00 год., під час проведення спецоперації по затриманню членів злочинної організації, у лісовому масиві біля с. Лавки Мукачівського району, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було виявлено правоохоронними органами з вогнепальними пораненнями та затримано.
В клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді дане клопотання задоволено.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою. Зазначає, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою побудоване виключно на припущеннях, які не підтверджені належними та допустимими доказами. Досудовим слідством уже проведено ряд першочергових слідчих дій та допитані свідки, тому відсутній ризик впливу на них. Крім того, вказує, що ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю навчання, переніс операцію та наразі перебуває в лікарні і потребує постійного медичного догляду. Тому з урахуванням практики Європейського суду з прав людини вважає цілком доцільно і достатньо обрати запобіжний захід ОСОБА_6 непов`язаний з триманням під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить також скасувати ухвалу слідчого судді, а в задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. Зазначає, що прокурором не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_6 дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема не вказано, на яких саме свідків буде здійснювати вплив ОСОБА_6 та яким чином він буде здійснювати такий вплив. Також, стороною обвинувачення до суду не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Вказує, що ОСОБА_6 працівникам правоохоронних органів здався самостійно та з власної волі, не вчиняючи ніякого опору, що однозначно свідчать про відсутність ризиків настання обставин, на які в клопотанні безпідставно посилається прокурор. Стверджує, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України,є незаконною і необґрунтованою, оскільки в його діях не встановлено суб`єктивної та об`єктивної сторін складу злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Крім цього, зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не взято до уваги те, що ОСОБА_6 постійно проживає в АДРЕСА_1 , характеризується виключно позитивно, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, а також не має судимостей.
Апеляційний суд заслухавши доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційних скаргах, пояснення підозрюваного і виступ захисників на підтримання апеляційних скарг, промову прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційні скарги - такими, що не підлягають задоволенню, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням слідчого, ОСОБА_6 підозрюється в кримінальних правопорушеннях, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, вчинених за обставин, які встановлені протоколами огляду місць подій, протоколами допитів свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , протоколами допитів потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_38 , ОСОБА_20 та інших доказів, зібраних під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим суддею характер, значна суспільна небезпека кримінальних правопорушень та ступінь їх тяжкості, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконними засобами може впливати на свідків та потерпілих, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, та інших осіб, які можуть бути свідками у зазначеному кримінальному провадженні, з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 ; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, вчинити новий умисний злочин, оскільки, на даний час інші члени злочинної організації знаходяться на свободі, мають достатню кількість зброї, яку можуть застосувати для перешкоджання кримінальному провадженню.
Наведені в апеляційній скарзі захисників доводи щодо наявності у ОСОБА_6 позитивної характеристики, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, наявність постійного місця проживання, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, постановляючи ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України обґрунтовано не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, поєднаних із застосуванням насильства.
З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, апеляційний суд вважає, що застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 419, 422 КПК України апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2015 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: