Справа № 534/688/15-к
№ 1-кп/534/97/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючого судді секретаря ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4

здійснивши підготовче судове засідання у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

в с т а н о в и в :
До Комсомольського міського суду Полтавської області з прокуратури м. Комсомольська надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги кримінального процесуального закону, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, зазначені недоліки обвинувального акту вважав не суттєвими.

ОСОБА_4 з даного питання послався на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 цього Кодексу.

Виходячи із змісту ч.2 ст.291 КПК України, а саме пункту 5, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак при перевірці матеріалів провадження судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить чіткої правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та зрозуміле і повне формулювання обвинувачення.

Так, виходячи із змісту ч.1 ст.91 КПК України формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодної з наведених у ч.1 ст.91 КПК істотних обставин вчинення кримінального правопорушення і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.

Із змісту обвинувального акту вбачається, що органами досудового розслідування встановлено, що в грудні 2014р. (дату вчинення кримінального правопорушення не зазначено) ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду змінив місце свого мешкання (адресу не зазначено або не вказано як не відому).

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України полягає в таких діях: - самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду; - неприбуття без поважних причин у певний строк до вибраного місця проживання піднаглядного, щодо якого встановлений адміністративний нагляд при звільнені з місць позбавлення волі.
Незважаючи на те, що ця справа є нескладною, формулювання обвинувачення не містить важливі обставини щодо місця, часу, мотивів вчинення злочину.

Крім того, у відповідності до п.9 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити дату та місце його складення та затвердження. Разом з тим, у обвинувальному акті зазначено «_» квітня 2015р. без зазначення відповідного числа вказаного місяця.

Під час засідання прокурор надав пояснення, що обвинувальний акт складено 01 квітня 2015р., разом з тим судом звернуто увагу прокурора, що на першому аркуші обвинувального акта стоїть саме підпис прокурора ОСОБА_3 під резолюцією «затвердити» обвинувальний акт 03.04.2015р., на що прокурором не надано суду зрозумілих пояснень.

У ході підготовчого розгляду прокурор ОСОБА_3 , заперечуючи проти наведених судом недоліків, заявив, що в затвердженому ним обвинувальному акті немає невідповідностей вимогам КПК.

Однак, суд звертає увагу на те, що припущення прокурора ОСОБА_3 про відсутність недоліків є помилковим твердженням.

Отже, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт складено без додержання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, правова кваліфікація викладена невірно, та представляє собою назву ст. 395 КК України, а не диспозицію скоєного кримінального правопорушення, що робить неможливим призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акту і порушує право обвинуваченого на захист від цілком зрозумілого обвинувачення та позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення як цього вимагає ст.347 КПК України.

Разом з тим, за вимогами ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення та реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Однак, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає в повному обсязі хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, зокрема в розділі ІІ графі 6 відсутня назва процесуального рішення . Крім того, графи 1 та 3 розділу ІІ реєстру містить суперечливі відомості, а саме те, що реєстрація кримінального правопорушення відбулася 10.10.2014р. та 11.10.2014р. було винесено постанову про призначення прокурора ОСОБА_3 , разом з тим рішення щодо доручення про проведення досудового розслідування прийнято 12.02.2015р., а зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинено у грудні 2014р.
Крім того, при вивченні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено, що згадані документи суперечать один одному. Так, згідно реєстру прокурор ОСОБА_3 обвинувальний акт затвердив 01.04.2015р., натомість на першому аркуші обвинувального акту дата затвердження вищезгаданим прокурором значиться 03.04.2015р.
Отже, судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.ст.109 та 291 КПК України, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

Враховуючи вище викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, що його затвердив, для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109, 291, 314, 315, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, - повернути прокурору для належного оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1