Справа № 401/2570/15-к
Провадження №1-кп/401/164/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року Світловодський міськрайонний суд у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000856 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Світловодськ Кіровоградської області , українки, громадянки України, з

середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні 3-х малолітніх дітей, не

працюючої, зареєстрованої по

АДРЕСА_1 , проживаючої по

АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

за ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , вчинила злочин проти власності за наступних обставин:

13. 05. 2015 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшла до молодшої групи дитячого закладу «Школа Монтессорі», який розташований по провулку Піонерському, 3 м. Світловодськ Кіровоградської області щоб забрати свого сина ОСОБА_4 , 2011 року народження. Знаходячись в приміщенні групи остання почала одягати свого сина. В цей час ОСОБА_3 помітила на дерев`яній тумбочці мобільний телефон марки « HTC Desire 210 210, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний задум до кінця, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що її злочинні дії нікому не помітні та діючи цілеспрямовано, бажаючи настання суспільно негативних наслідків, таємно викрала чохол білого кольору вартістю 90. 00грн. , у якому знаходився мобільний телефон зазначеної вище марки в корпусі білого кольору, вартістю 1799. 00грн. , в якому були вмонтовані: сім картка мобільного оператору «Київстар» вартістю 13 . 00грн. , сім картка мобільного оператору «Лайф», вартістю 18. 00грн. та карта пам`яті «micro SD» об`ємом 8Гб, вартістю 180. 00грн.

Викравши у такий спосіб вище вказане майно, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилась викраденим майном на свій власний розсуд, тим самим спричинила власниці майна ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2100. 00грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

18. 06. 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення .

Згідно даної угоди ОСОБА_3 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2-х років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покласти на неї зобов`язання, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про заміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Угода містить наслідки її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визначення винуватості може ініціювати в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 , цілком розуміє права, визначені ст. 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам потерпілої та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визначення винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити дану угоду про примирення, а прокурор не заперечував проти її затвердження між обвинуваченою та потерпілою.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання де характеризується позитивно , має трьох малолітніх дітей синів Матвія, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Арсенія, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття ОСОБА_3 у скоєнні злочину та активне сприяння слідству у розкритті злочину .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_5 від надання цивільного позову відмовилась.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речовий доказ по кримінальному провадженню мобільний телефон марки «HTC Desire 210» білого кольору з вмонтованою карткою пам`яті на 8 Гб та з чохлом білого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в користуванні власника (а. с. 32-33).

Керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 394, 471, 473, 474 -476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення укладену 18 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винною за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі якої призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 1(один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки , передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про заміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ - мобільний телефон марки « HTC Desire 210 « білого кольору з вмонтованою карткою пам`яті на 8 Гб та з чохлом білого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в користуванні власника(а. с. 32-33).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області в порядку визначеному ст. 394 КПК України.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

09.07.2015