ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7221/13-к
Провадження № 1-кп/210/41/14
"13" лютого 2014 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0002490 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого: 01.06.1994 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі; - 07.05.1996 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 142 ч.3, 101 ч.3, 42 КК України до 7 років позбавлення волі; - 24.03.2003 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 186 ч.3, 69 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 22.02.2006 року Центрально - міським районним судом м. Кривого Рогу по ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 121 ч.1 КК України до 15 років позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду від 17.05.2006 року вирок змінено - засуджено за ст. 185 ч. 3, 121 ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі; звільнився 26.06.2012 року умовно-достроково з не відбутим строком 3 роки, не одруженого, не зареєстрованого, без постійного місця проживання на території м. Кривого Рогу.

у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч. ч.2 ст. ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , повторно 11.08.2013 року приблизно о 20-00 год., знаходячись біля будинку №42, по вул. Залізнорудній в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, де з раніше знайомим ОСОБА_5 вживали спиртні напої, після чого реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, наніс один удар ногою в обличчя ОСОБА_5 , після чого відкрито викрав у останнього його велосипед "Україна" синього кольору, вартістю 800 гривень та гроші в сумі 41 гривня, після чого з місця пригоди з викраденим зник, чим спричинив гр. ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 841 гривня.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів. Зазначив, що він хотів повернути велосипед ОСОБА_5 , однак не знайшов ОСОБА_5 , тому вирішив його продати, а гроші забрав собі.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що у серпні 2013 року, точної дати не пам`ятає, він збирав металобрухт, зустрів ОСОБА_4 , і вони разом здали металобрухт, а на виручені кошти купили «самогон», приблизно 1,2л. До них приєднались ще один хлопець та жінка. Вони усі разом вживали «самогон», потім коли випивка закінчилась, вони ще докупили «самогону», випили його. Від випитого йому стало зле, і він присів, а в цей час ОСОБА_6 його вдарив, від чого він впав, скотившись вниз. Після падіння у нього з карману забрали 41 грн., а потім ОСОБА_6 забрав його велосипед.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно знайшла підтвердження під час судового розгляду.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у пред`явленому звинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень:
- за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Обставиною, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який на момент вчинення злочину мав непогашену судимість, інкримінований злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, оскільки підстав для застосування ст. ст. 75, 69 КК України судом не встановлено.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року, призначивши остаточно покарання за сукупністю злочинів, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин до постановлення вказаного вироку.
Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним злочинів, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, тому суд не вирішує питання про їх долю.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, строк відбуття покарання рахувати з моменту його обрання з 14 серпня 2013 року (Т.2, а.с. 28-30).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 7 (семи) днів позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.
Початок строку відбування покарання відраховувати з 14 серпня 2013 року.
Матеріали кримінального провадження № 0002490 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/7221/13-к, провадження № 1-КП/210/41/14 (1-КП/210/359/13).
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.
На виконання ч.6 ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1