УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/69/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотроєцьке Волноваського району Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 ,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
Так, 05 січня 2015 року біля 18 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку №13, що по вул. Жукова в м. Житомирі із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілої, відкрито заволодів майном ОСОБА_9 а саме: чорною сумкою в якій знаходились гроші в сумі 151 грн., трьома шматками мила, паспортом громадянина України, посвідченням працівника державної міграційної служби України на ім?я ОСОБА_9 , квитанціями про сплату комунальних послуг.
05 січня 2015 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06 січня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В цей же день, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 обрано запобіжний захід тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, не одружений, а тому щодо нього слід обрати саме такий запобіжний захід.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 більш м?який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Вказує на те, що прокурором не було доведено, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового слідства і суду, а також те, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, зазначає, що його підзахисний має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, визнав вину, щиро кається у скоєному, співпрацює з органами досудового розслідування.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги з підстав в ній наведених, опитавши слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження ОСОБА_10 , прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, є не обгрунтованими.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов?язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст. 177, 178, 183 КПК України).
Згідно ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_8 в минулому був неодноразово судимий, звільнившись з місць позбавлення волі, він на шлях виправлення не став. 18 грудня 2014 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.Після закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню і направленню обвинувального акту до суду, ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, санкція статті закону, якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя на думку колегії суддів прийшов до правильного висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Навіть з врахуванням даних про те, що ОСОБА_8 визнав вину у вчиненні злочину, співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і обрання ОСОБА_8 більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06 січня 2015 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді : (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Житомирської області ОСОБА_2