Справа № 11-303/2008 р. Головуючий у І інстанції Страшний О.М.
Категорія ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК Доповідач Акуленко С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2008 року
колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

Головуючого-судді
Навозенко Л.С.

Суддів
- Акуленко С.О., Борисенка І.П.

з участю прокурора -
Варуши Т.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 на вирок
Борзнянського районного суду
Чернігівської області від 25 березня 2008 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та житель АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою освітою, вдовець, не військовозобов'язаний,
пенсіонер, раніше не судимий,

засуджений за ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69
КК України до 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по справі - 91 грн. 22
коп. - вартість проведення дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної
зброї.

Заявлений прокурором району цивільний позов задоволений, стягнуто з
засудженого ОСОБА_1 на користь Борзнянської ЦРЛ 4044 грн. 72 коп. - фактичні
витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2.

Доля речових доказів вирішена у відповідності з вимогами ст. 81 КПК
України.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 17 грудня 2007
року близько 9-ї години в АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в своєму житловому будинку, на грунті виниклих неприязних відносин,
під час сварки зі своїм сином ОСОБА_2, з метою позбавлення життя останнього
умисно ножем наніс удар в груди, чим заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у
вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудей з пошкодженням правого
шлуночка серця.

Згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, виявлені у
ОСОБА_2, в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за
ознакою небезпеки для життя.

ОСОБА_1 заздалегідь підготувавшись та діючи ціленаправлено, умисно, з метою
вбивства, ножем наніс удар в життєво важливий орган (серце) своєму сину
ОСОБА_2, заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, при цьому виконавши всі
дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але не довів свій
злочинний умисел по позбавленню життя ОСОБА_2 до кінця по причині, від нього не
залежній, оскільки потерпілому своєчасно була надана медична допомога.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_1 подав
апеляцію, в якій вказує, що вчинив злочин у стані сильного душевного хвилювання
у зв'язку з протиправною поведінкою сина, оскільки останній погрожував його
вбити, а тому перевищив межі необхідної оборони. Просить призначити часткове
судове слідство та комплексну судово-психіатричну, судово-психологічну
експертизи, перекваліфікувати його дії на ст. 15 ч. 1, ст. 118 КК України.

В апеляції потерпілий ОСОБА_2 вважає вирок суду
незаконним, оскільки він дійсно погрожував вбити свого батька, тому останній
знаходячись в стані раптово виниклого сильного душевного хвилювання, викликаного
неправомірною поведінкою свого сина ОСОБА_2, захищаючись вдарив його ножем.
Вважає, що ОСОБА_1 перевищив межі необхідної оборони. Просить перекваліфікувати
його дії зі ст.ст. 15 ч. 1, 115 КК України на ст.ст. 15 ч. 1, 118 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення
вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у
вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в судовому
засіданні доказів і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю як під час досудового
слідства, так і в судовому засіданні та показав, що 17 грудня 2007 року вранці
він в магазині с. Новоселівки вжив близько 150 грамів горілки, після чого пішов
додому, де став сваритися зі своїм старшим сином ОСОБА_3, який також перебував
у нетверезому стані. Сварка з сином тривала близько 30 хвилин, після чого,
сильно розгнівавшись на сина він взяв кухонний ніж, який лежав на кухні на
столі, підійшов до сина і вдарив його ножем в ліву частину грудей. Після цього
він вийшов на вулицю, про те, що вбив сина, повідомив свою сусідку - ОСОБА_4, що було далі не пам'ятає. В даний
час у скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_2, будучи допитаний в судовому засіданні показав, що 16
грудня 2007 року протягом дня, він перебуваючи у нетверезому стані, сварився зі
своїм батьком. Вранці наступного дня, також перебуваючи у нетверезому стані
вони продовжили між собою сваритися, при цьому батько схопив кухонний ніж і
вдарив ним його в ліву частину грудей. Після цього він впав на підлогу і більше
нічого не пам'ятає. В даний час він з батьком помирився і ніяких претензій до
нього не має.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 показав, що проживає спільно зі своїм батьком
ОСОБА_1 та братом ОСОБА_3. Вранці 17 грудня 2007 року він на вулиці виконував
роботу по господарству. Батько пішов до магазину, повернувся близько 9 години.
Брат весь цей час знаходився в будинку. Повернувшись додому батько зайшов в
будинок. Через деякий час він почув в хаті гуркіт, і в цей час з будинку вийшов
батько, який повідомив, що вбив Дмитра і вийшов з двору. Зайшовши в будинок він
побачив, що на підлозі біля ліжка лежить його брат, якого він підняв і поклав
на ліжко. Піднявши сорочку він побачив на тілі брата з лівої сторони рану і
повідомив про це сільського голову, коли останній прийшов до них.

Свідок ОСОБА_6 показала, що 17 грудня 2007 року до неї прийшов її сусід
ОСОБА_1, який плакав і перебував у нетверезому стані, при цьому їй повідомив,
що щойно вбив сина Дмитра і попрохав викликати медичний працівників, після чого
вийшов з будинку. Почувши це вона відразу ж зателефонувала своїй знайомій
ОСОБА_4, якій повідомила про це і попрохала викликати „швидку допомогу”.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами: протоколом огляду місця
події (а.с. 11-12), з якого вбачається, що під час огляду будинку ОСОБА_1 як на
ліжку, так і на підлозі були виявлені плями бурого кольору, схожі на кров, а
також виявлений та вилучений кухонний ніж, крім того, протоколами огляду
кухонного ножа та частини газети „Гарт” (а.с. 23-24), де малися плями бурого кольору,
схожі на кров.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1 (а.с. 74-76) у ОСОБА_2
встановлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення
грудей з пошкодженням правого шлуночка серця. Дані тілесні ушкодження зумовлені
одноразовою дією колючо-ріжучого знаряддя, виключно типу ножа, з напрямком
вістря клинка у момент поранення, стосовно основних площин тіла спереду-до заду
і в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя.

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи № 9 від
16.01.2008 року, на клинку та ручці ножа, вилученого в будинку ОСОБА_1,
виявлені кров та піт людини чоловічої статі, походження крові при цьому може
походити від потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 82-84).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 14 від 16.01.2008 року в
бурих слідах на фрагменті газети „Гарт”, вилученої з житлового будинку ОСОБА_1,
виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 90-93).

Як вбачається з матеріалів справи, судово-психіатрична експертиза була
проведена (а.с. 146-149), згідно якої у
ОСОБА_1 має місце органічний розлад особистості, обумовлений атеросклерозом,
який не позбавляє його здатності вірно сприймати обставини, які мають значення
для справи, та давати про них правильні показання. У ОСОБА_1 в період
інкримінованого діяння мав місце органічний розлад особистості, обумовлений
атеросклерозом, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності
він не знаходився (в тому числі і в стані патологічного сп'яніння), за своїм
психічним станом тоді він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінивши зазначені докази та виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого
діяння, зокрема враховуючи спосіб, наявність знаряддя злочину - ножа, характер
і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обох, вживання спиртних напоїв, їх
стосунки, колегія суддів вважає, що у ОСОБА_1 був спрямований умисел на
позбавлення життя потерпілого, але не довів його до кінця по причині, від нього
не залежній.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо
кваліфікації дій засудженого за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

Посилання засудженого на те, що він наніс удар ножем сину у зв'язку з його
протиправною поведінкою, були ретельно перевірені судом першої інстанції і
визнані необґрунтованими.

Відповідно
до диспозиції ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії вчинені з
метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається,
або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від
суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди,
необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи
припинення посягання.

У
справі не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що у момент вчинення
злочину засуджений перебував у такому стані. Замах на вбивство ОСОБА_2 стався
під час сварки. Суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого в той час
не було і необхідності наносити удар в груди ножем, для відвернення чи припинення
посягання також не було.

Даних, які б свідчили про вчинення злочину при перевищенні меж необхідної
оборони в матеріалах справи немає, тому підстав для перекваліфікації дій на ст.
118 КК України колегія не знаходить.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання, враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання засудженому, суд у відповідно до вимог ст.ст. 65, 66
КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані
про особу винного, а також всі обставини справи.

Суд першої інстанції врахував вік засудженого, позитивні характеристики,
стан здоров'я і прийшов до правильного висновку про обрання покарання не лише в
межах мінімальної санкції закону, а із застосуванням ст. 69 КК України, нижче
від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, що є необхідним і достатнім
для його виправлення та перевиховання.

За таких обставин підстав для задоволення апеляції засудженого та
потерпілого, або пом'якшення покарання колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365, 366. 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25
березня 2008 року щодо ОСОБА_1- без зміни.

С у д д і :

Акуленко С.О. Навозенко Л.С. Борисенко І.П.