Номер провадження по справі 1-кп/387/22/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в

складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника

( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої

( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_6

представника органу опіки та піклування

Управління з питань захисту прав дітей

Кропивницької міської ради

( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000096 від 24.02.2023, який надійшов з Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Любомирка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта повна загальна середня, одружений, не працює, раніше не судимий ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 26 січня 2024 року надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000096 від 24.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_9 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_10 . Водночас захисник не мотивував своє клопотання щодо потреби допиту в судовому засіданні ОСОБА_9 , а лише мотивував це тим, що ця особа допитувалася на стадії досудового розслідування.

Представник потерпілої особи ОСОБА_6 заперечувала з приводу допиту в якості свідка ОСОБА_9 , так як вона була законним представником неповнолітньої, а тому п.1 ч.2 ст.65 КПК України передбачає, що не можуть бути допитані як свідки законний представник потерпілого.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 підтримав позицію представника потерпілої особи.

Прокурор поклався на розсуд суду.

Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 65 КПК України встановлена заборона має функціональний характер та поширюється виключно на відомості, отримані особою у зв`язку з виконанням процесуальних повноважень законного представника у конкретному кримінальному провадженні. Вказана норма не встановлює абсолютного імунітету для батьків або інших законних представників від допиту як свідків.

Допит ОСОБА_9 може бути в контексті фактичних обставин, сприйнятих нею особисто, а не інформації, одержаної у зв`язку з виконанням функцій законного представника, у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 65 КПК України.

Правова позиція щодо функціонального характеру заборони, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 65 КПК України, узгоджується з підходом, сформованим у практиці Верховного Суду, відповідно до якого недопустимими є лише ті показання законного представника, що стосуються інформації, отриманої ним у зв`язку з виконанням процесуальної ролі.

Водночас в судовому засіданні крім того, що свідок допитувалася на стадії досудового розслідування захисник ОСОБА_4 достатнім чином не мотивував клопотання, які саме фактичні обставини планується з`ясувати шляхом допиту; чи стали ці обставини відомі ОСОБА_9 до набуття нею процесуального статусу законного представника; яким чином зазначені відомості можуть вплинути на встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

Водночас клопотання захисника має загальний характер, не містить належного обґрунтування необхідності такого допиту

Суд також враховує, що допит особи, яка до недавнього часу здійснювала процесуальне представництво потерпілої, без чіткого визначення меж такого допиту, створює ризик порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 65 КПК України та гарантій захисту інтересів неповнолітньої потерпілої.

З огляду на положення ст. 22, 26, 91 КПК України, суд розглядає та задовольняє лише ті клопотання сторін, які є належно мотивованими та спрямованими на встановлення істотних для провадження обставин.

Оскільки стороною захисту не наведено конкретних та належних даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_9 відомостей, що мають самостійне доказове значення для встановлення обставин, визначених ст. 91 КПК України, та які не пов`язані з виконанням нею функцій законного представника потерпілої у даному кримінальному провадженні, суд вважає заявлене клопотання таким, що не містить належного обґрунтування його необхідності.

Крім того, із заявленого клопотання вбачається, що захисник фактично наполягав на допиті ОСОБА_9 саме в процесуальному статусі законного представника, попри те, що ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року її було замінено у зв`язку з встановленою суперечністю її дій інтересам неповнолітньої потерпілої та виявленою упередженістю.

За таких обставин допит зазначеної особи без чіткого визначення меж та предмета допиту створює ризик порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 65 КПК України, а також може свідчити про намагання використати процесуальний механізм допиту для обходу встановлених законом гарантій захисту прав та інтересів неповнолітньої потерпілої.

З метою недопущення зловживання процесуальними правами стороною захисту, забезпечення балансу прав сторін та дотримання принципу найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 22, 26, 44, 65, 91, 87, 350, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про допит в якості свідка ОСОБА_9 , яка до 18 жовтня 2024 року була законним представником у кримінальному провадженні №0000096 від 24.02.2023, а також щодо її допиту в якості законного представника, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20.02.2026 о 08 годині 30 хвилин.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1