Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7177/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001949 від 17.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001949 від 17.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, яке вилучено у ході проведення особистого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001949 від 17.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що адміністратор відділу прийому та передачі документів Управління (Центру) надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступила в злочинну змову з громадяном України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які діючи з корисливих мотивів, впровадили протиправний механізм, який полягає у внесенні до службової комп`ютерної мережі змін щодо відомостей про місце реєстрації іноземних громадян, без їх реального перебування на території України.

Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_6 є власником та адміністратором сайту з назвою «Київський центр реєстрації» розміщеного в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_11), має нотаріальну довіреність від власника квартири за адресою АДРЕСА_1 , і здійснює пошук клієнтів в тому числі серед іноземних громадян, які за грошову винагороду у 3000 грн./рік бажають зареєструвати своє місце проживання (прописатись) у м. Києві.

В той же час, ОСОБА_4 всупереч діючого законодавства, а саме Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» та Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», які передбачають, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності, вступивши в злочинну змову з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, здійснює в інтересах останнього несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно- обчислювальних машинах (комп?ютерах), а саме вносить зміни до службової комп?ютерної мережі щодо відомостей про місце реєстрації іноземних громадян, без їх присутності в Україні.

Зокрема, встановлено, що в період з 01.08.2022 по 04.06.2025 року, ОСОБА_4 несанкціоновано внесла зміни до службової комп?ютерної мережі щодо місця реєстрації 7 іноземних громадян, які в цей час знаходились поза Україною, що підтверджується даними з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (ЩІ «Аркан»).

Прокурор в клопотанні вказує, що іноземними громадянами, які були відсутні в Україні станом на дату реєстрації є:

1. громадянин Китаю ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації змінена 22.03.2023, виїхав з України 16.03.2023 та станом на 29.09.2025 не повертався;

2. громадянин Китаю ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації змінена 25.07.2023, в період з 18.07.2023 по 25.10.2023 був відсутній в Україні;

3. громадянка Узбекистану ОСОБА_11 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації змінена 15.08.2023, виїхала з України 11.08.2023 та станом на 29.09.2025 не поверталась;

4. громадянин Туреччини ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації змінена 15.07.2024, в період з 26.06.2024 по 11.08.2024 був відсутній в Україні;

5. громадянин Китаю ОСОБА_15 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації змінена 21.01.2025, виїхав з України 23.12.2024 та станом на 29.09.2025 не повертався;

6. громадянин Туреччини ОСОБА_17 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса реєстрації змінена 26.02.2025, в період з 15.02.2025 по 19.05.2025 був відсутній в Україні;

7. громадянин Ірану ОСОБА_19 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса реєстрації змінена 04.06.2025, виїхав з України 27.01.2022 та станом на 29.09.2025 не повертався.

Також, отримано відомості про те, що за адресою АДРЕСА_1 з 13.04.2017 по 24.07.2025 зареєстровано 757 осіб.

Оглядом банківської таємниці, а саме карткового рахунку ОСОБА_4 відкритого в АТ «ПриватБанк» встановлено, що остання отримувала в період з 06.07.2021 по 31.03.2025 перекази грошових коштів від ОСОБА_5 в загальній сумі понад 43 000 гривень.

Так, 29.04.2026, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/5959/26 від 10.04.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Vivo 1938 з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

29 квітня 2026 року слідчою СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_21 винесено постанову про визнання мобільного телефону марки «Vivo 1938 » речовим доказом.

Посилаючись на те, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені речі є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор скерував клопотання про арешт майна як речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та зазначив, що просить клопотання задовольнити.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001949 від 17.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

29.04.2026, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/5959/26 від 10.04.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Vivo 1938 з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

Постановою слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві від 29.04.2026р. мобільний телефон марки «Vivo 1938 » визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки є об`єктом матеріального світу, яке ймовірно має сліди вчиненого кримінального правопорушення, має відношення до кримінального провадження, і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на доведеність існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на перелічене вище майно з метою забезпечення збереження речових доказів, дієвості та об`єктивності досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001949 від 17.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 29.04.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон Vivo 1938 з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з метою їх збереження, як речових доказів, подальшого огляду та проведення необхідних судових експертиз в межах кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1