ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 31 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001843, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 246 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 31 грудня 2025 року року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001843, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 246 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що автомобіль марки «КАМАЗ», моделі 5511, VIN: НОМЕР_1 , що має номер шасі: НОМЕР_2 , сірого кольору, тип спеціалізований вантажний самоскид, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рік випуску 1987 не може вважатися знаряддям злочину чи речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України у зв`язку із відсутністю події та складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль марки «КАМАЗ», моделі 5511, VIN: НОМЕР_1 , що має номер шасі: НОМЕР_2 , сірого кольору, тип спеціалізований вантажний самоскид, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рік випуску 1987 включно зі змістом кузова який складають спили дерев (дрова) з забороною користування, розпорядження та відчуження майна.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті, прокурор посилається на те, що вищевказані речі згідно ст. 98 КПК України визнано речовими доказами, постанова сторонами не оскаржувалась та зазначає , що виникла необхідність в збереженні речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, забезпечення належного їх зберігання до призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз.

Заслухавши учасників судового провадження, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 , які заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Так, за наявними матеріалами, долученими до клопотання про арешт майна встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП України в Дніпропетровській перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 29 грудня 2025 року до ЄРДР за № 0001843, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 29.12.2025 р. біля гаражного кооперативу «Лоцманський-2», м. Дніпро співробітниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «КАМАЗ» з д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , в якому перевозились спили дерев без відповідної дозвільної документації.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 здійснював перевезення спилів дерев на транспортному засобі, який перебував в користування останнього, а саме: марка «КАМАЗ», моделі 5511, VIN: НОМЕР_1 , що має номер шасі: НОМЕР_2 , сірого кольору, тип спеціалізований вантажний самоскид, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рік випуску 1987.

Власником зазначеного транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_8 .

Оглядом місця події від 29.12.2025 року було зафіксовано, що вміст нетентованого спеціалізованого вантажного самоскида, а саме: марка «КАМАЗ», моделі 5511, VIN: НОМЕР_1 , що має номер шасі: НОМЕР_2 , сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рік випуску 1987, - становлять спили дерев (дрова) без відповідної дозвільної документації, водієм даного транспортного засобу є ОСОБА_10 який не мав дозвільної документації на перевезення вказаного вантажу.

29 грудня 2025 року було вилучено вказаний вище транспортний засіб, вміст кузова якого складають спили дерев (дрова), які постановою слідчого від 29 грудня 2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, згідно змісту клопотання про арешт майна, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб з вмістом кузова, який складають спили дерев, оскільки вони мають значення речових доказів, а також є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Так, під час вирішення клопотання, слідчим суддею було безпосередньо досліджено договір № 01/10-1 надання послуг від 01 жовтня 2024 року, укладеного між ТОВ «КРОНА РЕСУРС» та ТОВ «АВТОДНІПРО Д»; договір субпідряду № 06/01/2 сп22 від 06 січня 2025 року укладеного між КП «МІСЬКЗЕЛЕНБУД» ДОР та ТОВ «КРОНА РЕСУРС»; договір № 14 січня 2025 року про надання послуг з управління відходами від 02 січня 2025 року, укладеного між ТОВ «БУДЕКОПАРК» та ТОВ «КРОНА РЕСУРС», в також акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню за адресами: вул. Данила Самойловича від 17 вересня 2024 року, який складено та підписано комісією, призначеною наказом департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 06.03.2024 року № 25.

Тобто, слідчим суддею встановлено, що відповідно до досліджених доказів, перевезення деревини здійснювалося на законних підставах, що підтверджується відповідними документами, які містять відомості про походження деревини, її обсяг, вид, відправника та одержувача.

За наведеного, враховуючи сукупність наведених вище доказів, слідчим на даній стадії досудового розслідування не доведено, що вказані об`єкти відповідають критеріям речового доказу, які зазначені у ст. 98 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, на даному етапі кримінального провадження, неможливо дійти безумовного висновку про незаконність походження деревини, а також незаконність її перевезення.

За наведеного, слідчим не було надано достатньо доказів на підтвердження того, перевезення спеціалізованим вантажним самоскидом марки «КАМАЗ» спилів дерев (дров) відбувалося без відповідної дозвільної документації.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна в цій частині, слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб та спили дерев.

В той же час, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив про відсутність події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Однак, такий висновок слідчого судді є зайвим, оскільки на стадії досудового розслідування, зокрема, під час вирішення питання про арешт майна, в розумінні процесуального закону не підлягають вирішенню питання, які вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, надання оцінки доказам з точки зору їх достатності для встановлення вини особи оба визнання особи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має повноваження на відповідній стадії.

Проте, оскільки наведені вище висновки слідчого судді не вплинули на правильність його висновків щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а доводи прокурора, при цьому, не знайшли свого підтвердження, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 31 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001843, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 246 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4