Провадження №1-кс/523/2509/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

СВ ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000822 від 22.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Пересипської окружної прокуратури м. Одеси.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 22.12.2025 приблизно об 11 год. 00 год., між ОСОБА_5 , яка знаходилась в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , разом із своїм рідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на побутовому ґрунті сталася словесна суперечка.

В ході триваючого конфлікту та особистої неприязності, ОСОБА_7 , діючи непомітно для ОСОБА_5 , стиснув у лівій руці ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини справа потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини праворуч, перелому 3 ребра праворуч, що супроводжувалося правобічним гемотораксом.

В цей час, для відвернення подальшого здійснення ОСОБА_7 шкоди життю чи здоров`ю ОСОБА_5 , присутній в квартирі її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повалив ОСОБА_7 на підлогу та схопив разом із ОСОБА_5 за кисть його лівої руки, після чого спільними зусиллями розтиснули пальці вказаної руки ОСОБА_7 , в результаті чого ніж впав на підлогу і тим самим протиправні дії останнього були припинені.

У подальшому, у ОСОБА_5 , яка достеменно розуміла, що її брат ОСОБА_7 позбавлений можливості продовжити свої злочинні дії, без перерви у часі з метою помсти за скоєне у неї виник злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Переслідуючи у вказаний час та місці мету умисного вбивства ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, агресивно налаштована ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи при цьому їх настання, у виді настання смерті потерпілого, який являється близьким родичем, взяла з підлоги вище зазначений ніж та тримаючи його у правій руці як знаряддя злочину, умисно нанесла ним ОСОБА_7 один удар в життєво важливий орган, а саме в ділянку по верхньому краю середньої третини лівої ключиці, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення, проникаючого в плевральну порожнину з повним пересіченням підключичної артерії, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_7 на місці події від гострої крововтрати.

23.12.2025 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

25.12.2025 ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25.02.2026 року.

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого вищезазначеного органу досудового розслідування, погоджене прокурором, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що вона може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із тим, що підозрювана офіційно не працевлаштована, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, крім того, остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання від 7 (семи) до 15-ти (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрювана, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні вказаного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду;

- незаконно впливати на свідків, у зв`язку із тим, що підозрювана особисто знайома зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 . На теперішній час свідки допитані лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваної можуть змінити показання в залі судового засідання, оскільки підозрювана знає їх особисто та може незаконно на них впливати.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_4 заперечив клопотання прокурора та просив змінити на нічний домашній арешт;

підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Слідчий суддя, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані прокурором на теперішній час докази обвинувачення, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора за наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтями 22, 26 означеного Кодексу регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, та сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За ч.3 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В силу ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на право на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 1 ст.12 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.

Слід зауважити на тому, що згідно рішення Конституційного суду України №14-рн/2003 від 08.07.2003 року у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останньої до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 22.12.2025 року, об`єктом якого являється місце скоєння злочину квартира АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду трупу від 22.12.2025 року;

- протоколом затримання особи ОСОБА_5 , здійсненого 23.12.2025 року у порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 в ході якого, останній відтворив події вчинення злочину ОСОБА_5 ;

- протоколами допиту інших свідків, які не були очевидцями події злочину, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Щодо заявлених ризиків на наявність яких посилаються слідчий та прокурор у поданому клопотанні, то слідчий суддя вважає наступне.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України та за її межами з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань.

Слідчий суддя вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, обвинувачена ОСОБА_5 буде перешкоджати виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя на даній стадії судового провадження враховує дані щодо особи останньої із середньою освітою, одруженої, пенсіонера, хворої на гіпертонію та острохондроз (зі слів підозрюваної), маючої 2 групу інвалідності, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюється у вчиненні особливо тяжкому злочині, крім того слідчий суддя бере до уваги додані в судовому засіданні медичну документацію та необхідність у періодичному зверненні до медичних закладів.

Водночас, слідчий суддя враховує, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрювана ОСОБА_5 не порушувала, виконувала покладені на неї обов`язки, відтак на думку слідчого судді необхідним є часткова зміна умов тримання останньої під домашнім арештом, що буде співмірним з існуючими ризиками.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, права особи на свободу і особисту недоторканність, оцінивши в сукупності наведені законодавчі вимоги та практику ЄСПЛ, приймає до уваги встановлені під час судового розгляду особистісні та інші характеризуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , її особу у взаємозв`язку із тим, що прокурором в судовому засіданні та розглядуваним клопотанням доведена актуальність існування в теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та достатність продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доведені.

Наряду з наведеним, слідчий суддя зауважується на доведеність прокурором під час розгляду клопотання відносно вказаної особи запропонованих обов`язків та приймається до уваги, що судовий розгляд ще не завершений, але незважаючи на тяжкість кримінального правопорушення у конкретному випадку і у контексті ч.ч.4, 5 ст.194 КПК України, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та крім того уявляється достатнім й обґрунтованим продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із частковим задоволенням клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.331, 369-372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про зпродовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 1 місяць до 23.03.2026 року (в межах досудового розслідування), включно, із забороною в період часу з 21год. 00хв. до 06год. 00хв. наступного дня залишати місце свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого або прокурора за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;

3) без дозволу слідчого або прокурора не відлучатися за межі м. Одеси;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на підозрювану може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1