Справа №295/8100/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого СВ ВП № 1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000288 від 21.04.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначено, що у 2025 - 2026 роках директор КП «Агропромислове» ОСОБА_4 за попередньою змовою з бухгалтером ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 організували незаконне розліснення земельних ділянок з кадастровими номерами :11:000:0032 та :11:000:0064 поблизу сіл Оліївка і Троковичі Житомирського району, що належать Оліївській сільській раді, чим завдали збитків понад 50 000 грн.

Під час оглядів 20.04.2026 та 21.04.2026 на вказаних ділянках виявлено масову вирубку дерев, пні, тирсу, залишки деревини, сліди спецтехніки та екскаватори JCB і лісозаготівельну техніку. Свідки - працівники ТОВ «Дімспецтранс» і ТОВ «Домінант Вуд» підтвердили виконання робіт з розліснення.

Представник Оліївської сільради повідомив, що жодних дозволів на розліснення не надавалося. Голова ФГ «Некрашівське» також заперечив передачу ділянок третім особам та повідомив про пропозиції погодити вирубку, від яких відмовився.

Слідством встановлено укладення низки договорів між ФОП ОСОБА_7 , ТОВ «Домінант Вуд» та іншими суб`єктами щодо розліснення земельних ділянок. За даними слідства, деревина після вирубки вивозилась ТОВ «Домінант Вуд», а кошти перераховувались ФОП ОСОБА_7 .

12.05.2026 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон «Redmi 12» із SIM-картою «Київстар», який визнано речовим доказом, оскільки він може містити інформацію щодо організації незаконного розліснення. Слідство просить накласти арешт на телефон для збереження доказів та недопущення його знищення чи відчуження.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просив проводити розгляд справи без його участі та без участі прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi 12» в силіконовому чохлі, серійний номер якого: НОМЕР_1 з сім-картою ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту з відповідними написами.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника (користувача) майном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , інших власників майна, а також третіх осіб права відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1