ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1575/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/306/26 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисник - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Нововоронцовського районого суду Херсонської області від 24 лютого 2026 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Токівське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 25 квітня 2026 року включно, з визначенням застави, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 166400 грн

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Нововоронцовського районного суду Херсонської області перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Нововоронцовського районого суду Херсонської області від 24.02.2026 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 до 25.04.2026 року. У задоволені клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовилено.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про те що вказана ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, апелянт звертає про необґрунтованість та не доведення існування ризиків, зазначених в клопотанні та оскаржуваній ухвалі суду.

Також, апелянт звертає увагу на стан здоров`я обвинуваченого, за рік знаходження у СІЗО останній позбавлений можливості доступу до медицини, постійні ОРВІ хвороби не лікуються, що свідчить про систематичне запалення легенів. Під час судових засідань зв`язок не дозволяє ані чути судове засідання, ані самому робити репліки.

Крім того, апелянт зазначає, що сторона захисту має гарантійний лист від місцевого підприємства в м. Покров, Нікопольського району, Дніпропетровської області, яке запрошує обвинуваченого на роботу. Що в свою чергу дає можливість виключити один з ризиків, зазначений судом першої інстанції, щодо вчинення обвинуваченим повторного злочину в умовах відсутності грошових коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не завершений, а прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

В клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 прокурор зазначає про обґрунтованість його обвинувачення, існування ризиків, визначених на досудовому розслідування, які не зменшилися та не перестали існувати та неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри визначено на стадії досудового розслідування та не може бути предметом перегляду під час розгляду кримінального провадження по суті.

На цій стадії процесу, суд повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд цілком слушно виходив із того, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті, за вчинення якого, передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, є особою неодруженою та непрацевлаштованою.

Існуючі соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_8 є недостатніми для того, щоб гарантувати його належну процесуальну поведінку, а доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, до суду не надано. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, апеляційний суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кримінальних, може вдатися до відповідних дій.

В контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. В той же час, для того щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу підозрюваного, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Так, існування ризику переховування обвинуваченого від суду обумовлене, в тому числі тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, адже за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ризик незаконного впливу на свідків до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи прокурором не доведено.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційних джерел доходу, не працевлаштований та обвинувачуються у вчиненні декількох епізодів злочинної діяльності вчинених групою осіб. Гарантійний лист від ТОВ «С-КАЙЛАНС» є недостатніми для того, щоб гарантувати його належну процесуальну поведінку. Зазначене вказує на обґрунтоване існування ризику можливого вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

Таким чином подальше існування наведених ризиків виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання прокурора в суді не зменшилися та не перестали існувати.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому його утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості саме утримання обвинуваченого під вартою в умовах СІЗО до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як про те просить захисник, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на викладене твердження апелянтів про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання його під вартою та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Нововоронцовського районого суду Херсонської області від 24 лютого 2026 року, якою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 25 квітня 2026 року включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13