Справа № 344/2907/26
Провадження № 1-кс/344/1506/26
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано: «…П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000429 відомості про яке 06.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 09.02.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. В ході затримання ОСОБА_4 проведено його особистий обшук, в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 2500 доларів США, а саме 25 купюр номіналом 100 доларів США, серії та номери яких співпали із протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 09.02.2026, належний ОСОБА_4 мобільний телефон Galaxy S25 Ultra, серійний номер НОМЕР_1 , а також грошові кошти в сумі 3015 Євро та 500 гривень. Крім цього, 09.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено планшетний комп`ютерi Pad 6 моделі MR722RK/А. В ході досудового розслідування встановлено, що грошові кошти в сумі 2500 доларів США були предметом неправомірної вигоди. Мобільний телефон та планшетний комп`ютер ОСОБА_4 використовувався у протиправній діяльності, оскільки він за допомогою нього контактував із іншими можливими співучасниками кримінального правопорушення, а також свідком ОСОБА_5 , відтак у ньому збереглись відомості про телефонні з`єднання, а також можуть бути наявні переписки у месенджерах та фотографії, які підтверджують неправомірні дії. Відтак, вищеописані речі та документи і грошові кошти містять ознаки речових доказів, визначені ст. 98 КПК України. Крім цього, ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні 09.02.2026повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна…».

Слідчий подав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Власник в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.01.2026 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4

09.02.2026 року складено протокол обшуку.

Постановою від 10.02.2026 року вилучені в ході проведення особистого обшуку 09.02.2026 ОСОБА_4 під час його затримання: грошові кошти в сумі 2500 доларів США, а саме 25 купюр номіналом 100 доларів США, належний ОСОБА_4 мобільний телефон Galaxy S25 Ultra, серійний номер НОМЕР_1 , а також на вилучений 09.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 , планшетний комп`ютер iPad 6 моделі MR722RK/А, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також на вилучені 09.02.2026 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 під час його затримання грошові кошти в сумі 3015 Євро та 500 гривень визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000429.

09.02.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна, клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до зазначеного, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти в сумі 2500 доларів США, а саме 25 купюр номіналом 100 доларів США, належний ОСОБА_4 мобільний телефон Galaxy S25 Ultra, серійний номер R5CY91M7M1T, планшетний комп`ютер iPad 6 моделі MR722RK/А, грошові кошти в сумі 3015 Євро та 500 гривень.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1