Справа №:755/3167/26
Провадження №: 1-кс/755/951/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2026 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000999, розпочатого 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, всі будівлі та споруди та об`єкт будівництва; на будівлю АЗК № 38 (літ. «А») площею 214,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000); на нежитлову будівлю літ. «B» площею 168.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000), з метою збереження речових доказів.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000999, розпочатого 17.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленими особами за попередньою змовою організовано протиправну схему, яка полягала у виготовленні та використанні офіційних документів, що містять завідомо недостовірні відомості щодо характеристик об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером: :66:247:0012, що за адресою: АДРЕСА_1, з метою внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та легалізації самочинного будівництва.

Зібраними доказами підтверджується, що на підставі технічної документації, яка містить недостовірні відомості, безпідставно збільшено загальну площу будівлі АЗС з 31 кв.м до 214,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), а також прийнято рішення про здійснення державної реєстрації права власності (з відкриттям розділу) на об`єкт нерухомого майна, а саме: мийка самообслуговування (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), будівництво якого здійснено всупереч встановленого законом порядку на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту.

Так, по АДРЕСА_1 розташована земельна ділянка з кадастровим номером: :66:247:0012, площею 0,5212 га (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції АЗС, будівництва кафе-магазину).

Проведеним первинним оглядом місцевості встановлено, що на вказаній земельній ділянці розміщено одноповерхову нежитлову будівлю АЗС, розміром приблизно 6х6 метрів. При цьому господарської діяльності з надання послуг АЗС, а також факту проведення підготовчих, будівельних робіт, реконструкції - не виявлено.

Також, на вказаній земельній ділянці на момент проведення огляду виявлено автомийку самообслуговування «Violet».

При цьому, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: вул. Гната Хоткевича, 39 у Дніпровському районі міста Києва.

Таким чином, на земельній ділянці з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, самочинно збудовано споруду (автомийку самообслуговування), без отримання передбачених законом дозвільних документів та на даний час проводяться будівельні роботи.

Крім того, щодо незаконності проведення реєстраційних дій слід зазначити наступне:

08.09.2025 між ТОВ «НЬЮПОРТ ХОЛДІНГ» в особі ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності від 10.06.2025 № 605 та ТОВ «ІНТЕРФЛО ІНДАСТРІЄЗ УКРАЇНА» в особі т.в.о. керівника ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого є будівля АЗС №38 (літ. А) загальною площею 31 кв.м. (РНОНМ: 0000).

В подальшому, 29.09.2025 ПНВФ «СТРОЙІНДУСТРІЯ-Л» на замовлення ТОВ «ІНТЕРФЛО ІНДАСТРІЄЗ УКРАЇНА» виготовлені технічні документи, а саме довідку про показники об`єкта нерухомого майна та технічний паспорт, до яких всупереч діючому законодавству України умисно внесені завідомо недостовірні відомості.

Зокрема, вказані документи містять відомості про те, що приміщення будівлі АЗС № 38 (літ. «А») має загальну площу 214,2 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: літера «Б» - навіс над ПРК - площа забудови 468,6 кв.м., літера «№1» - колонка заправна - 5 шт., літера «№2» - резервуар підземний для зберігання рідкого моторного палива -1 шт.; літера «№3» - резервуар підземний для зберігання ЗВГ - 1 щт.; літера «№4» - інформаційна стела зі світловим табло - 1 шт.

При цьому, на даний час на вказаній земельній ділянці вказані об`єкти - відсутні, однак розпочато будівельні роботи, що підтведжується протоколом огляду.

ОСОБА_5 , будучи керівником ТОВ «ІНТЕРФЛО ІНДАСТРІЄЗ УКРАЇНА», достовірно знаючи та усвідомлюючи, що відомості, що містяться у складених та виданих ПНВФ «СТРОЙІНДРУСТРІЯ-Л» документах не відповідають дійсності, 13.10.2025 приблизно о 17:11 використала вказані документи шляхом подання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 заяви про державну реєстрацію прав № 69386145 з метою здійснення нею внесення змін до розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно вказаного об`єкта нерухомого майна та якою в подальшому, всупереч встановленого Законом порядку, 16.10.2025 прийнято рішення № 81380223, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що призвело до збільшення загальної площі вказаного об`єкта нерухомого майна з 31 кв.м. до 214,2 кв.м.

Крім того, з метою узаконення самочинно збудованої споруди (автомийки самообслуговування) невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючої від імені ТОВ «НЬЮПОРТ ХОЛДІНГ» подано документи, на підставі яких 18.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , всупереч встановленого законом порядку, прийнято рішення про здійснення державної реєстрації права власності (з відкриттям розділу) на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля літ «В», загальною площею 170.2 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП: 000), зокрема: Заява ТОВ «НЬЮПОРТ ХОЛДІНГ» від 15.02.2022 № 51024676; Технічний паспорт ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТІНГ», від 05.01.2022; Довідка про показники ОНМ ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТІНГ» від 05.01.2022, які також є офіційними документами, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до відомостей, викладених у довідці про показники об`єкта нерухомого майна ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТІНГ» від 15.02.2022 об`єкт будівництва виник в результаті обшиття міжколонного простору, і тому не є самочинним.

Разом з тим, вказані вище документи, складені на підставі технічної інвентаризації, не є правовстановлюючим документом, або іншим документом що надають підстави для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості (Порядок №1127, затверджений постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127).

Відповідно до протоколу огляду застосунку «Google Планета Земля» встановлено, що на земельній ділянці у місці де на даний час (станом на 12.02.2026) розташована одноповерхова будівля розміром приблизно 6х6 метрів, яку було виявлено в ході огляду 12.02.2026 - відсутні будь-які приміщення, будівлі та споруди, які б за своїм розміром, формою та площею відповідали об`єкту нерухомого майна, а саме: будівля АЗС №38 (літера А) загальною площею 214,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), а також встановлено, що фактично будівництво автомийки самообслуговування розпочато у період з 26.09.2020 по 28.02.2022 (оскільки станом на 11.10.2022 будівництво вказаного об`єкта нерухомого майна тривало).

12.02.2026 проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером: :66:247:0012 по АДРЕСА_1 в ході якого встановлено, що на земельній ділянці наявна нежитлова будівля орієнтовно 6х6 метрів, поруч з якою розпочато будівельні роботи, вирито котлован, наявна будівельна техніка та матеріали, працював екскаватор, також зафіксовано споруду (автомийка самообслуговування), яка функціонувала на момент проведення огляду.

Фактичний стан земельної ділянки, встановлений під час огляду, свідчить про невідповідність відомостей, внесених до державного реєстру речових прав, реальним характеристикам об`єктів нерухомості, що розміщені на вказаній земельній ділянці.

На момент огляду зафіксовано здійснення будівельних робіт, наявність будівельної техніки, котловану, функціонування споруди автомийки, що свідчить про активну зміну об`єкта дослідження.

Таким чином, на даний час є достатні підстави вважати, що державні реєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна - здійснені з порушенням норм чинного законодавства, а також з використанням підроблених документів, що були виготовлені та використані невстановленими особами з метою реєстрації права власності та вчинення подальших неправомірних дій.

Виходячи з усього вище описаного, встановлено, що невстановленими досудовим розслідуванням особами вчинено виготовлення та використання завідомо підроблених документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :66:247:0012.

Постановою прокурора земельну ділянку з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, всі будівлі та споруди та об`єкт будівництва на ній, а також об`єкти нерухомого майна, а саме: будівля АЗК № 38 (літ. «А») площею 214,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000) та нежитлова будівля літ. «B» площею 168.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки: є безпосереднім предметом кримінально протиправних дій; містять матеріальні сліди можливого кримінального правопорушення; є об`єктами незаконних реєстраційних дій; їх фактичні характеристики підлягають встановленню в межах призначеної судової експертизи.

У провадженні призначено будівельно-технічну експертизу, проведення яких потребує збереження об`єктів у їх фактичному стані. Продовження будівельних робіт, зміна конфігурації споруд, демонтаж або добудова унеможливлять встановлення часу та способу зведення об`єктів, їх фактичної площі та відповідності містобудівній документації.

Таким чином, існує реальний, а не гіпотетичний ризик зміни, перетворення та знищення речових доказів.

Крім того, встановлено аналогічні обставини вчинення кримінальних правопорушень за участю тих самих осіб щодо інших земельних ділянок та об`єктів нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 , що свідчить про системний характер протиправної діяльності та підвищує ризик подальшого відчуження або зміни спірного майна.

Згідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до пункту 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (у редакції, чинній на момент проведення державної реєстрації) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Також, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 2 цієї ж статті, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України - доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, орган досудового розслідування у кримінальному провадженні з метою досягнення дієвості досудового розслідування, не позбавлений права ініціювати питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Накладення арешту є єдиним ефективним способом забезпечення цілей кримінального провадження.

Застосування менш обмежувального заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, оскільки не перешкоджатиме продовженню будівельних робіт та внесенню нових змін до реєстраційних даних.

Обраний захід є співмірним завданням кримінального провадження, оскільки має тимчасовий характер, спрямований виключно на збереження речових доказів та не вирішує питання права власності по суті.

З метою запобігання можливому невідкладному відчуженню або зміні об`єкта нерухомості, що може істотно ускладнити або зробити неможливим досягнення мети арешту, клопотання підлягає розгляду без повідомлення власників майна.

За викладених обставин на даний час наявні достатні підстави вважати, що групою осіб, діючи за попередньою змовою, організовано та реалізовано протиправну схему, яка полягала у здійсненні самочинного будівництва, виготовленні та використанні підроблених документів, а також проведенні незаконних реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна з метою їх подальшої легалізації.

Враховуючи, що на земельній ділянці з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, розпочато та фактично здійснюються будівельні роботи без належних дозвільних документів, існує реальний ризик зміни або знищення наявних будівель і споруд, а також інших матеріальних слідів можливого кримінального правопорушення, на даний час існують підстави для накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, об`єктів будівництва та нерухомості на ній.

Тільки запобігши реальній загрозі протиправного впливу (відчуження, знищення, користування) на вказане нерухоме майно шляхом накладення арешту можливо досягти мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також настанню будь-яких негативних наслідків.

Враховуючи, що вищевказане нерухоме майно, може бути відчужене на користь інших осіб, з урахуванням того, що у разі незастосування даного заходу забезпечення майно може бути втрачене, передане, відчужене.

У судовому засіданні прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна - Київська міська рада у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на положення ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали, яким воно обґрунтовується, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 12.01.2026, земельну ділянку з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, всі будівлі та споруди та об`єкт будівництва на ній з метою збереження речового доказу; будівлю АЗК № 38 (літ. «А») площею 214,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000); нежитлову будівлю літ. «B» площею 168.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 від 17.10.2025.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, а також враховуючи необхідність збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, тому підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона розпорядження та відчуження об`єктом нерухомого майна.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175,309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000999, розпочатого 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :66:247:0012 за адресою: АДРЕСА_1, всі будівлі та споруди та об`єкт будівництва на ній; на будівлю АЗК № 38 (літ. «А») площею 214,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000); на нежитлову будівлю літ. «B» площею 168.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 000), з метою збереження речового доказу, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1