УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 Справа №607/7001/26 Провадження №1-кс/607/2517/2026

Cлідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (з дислокацією в м. Тернополі) ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мшанець Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, понтонера третього понтонного відділення першого понтонного взводу четвертої понтонної роти другого понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2026 року старший слідчий четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (з дислокацією в м. Тернополі) ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 03 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, існують підстави для тримання його під вартою, а також на даний час він переховується від органів досудового розслідуваннята оголошений у розшук.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просить надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувають матеріали кримінального провадження №0000071 від 03 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, о 08 год. 30 хв. 12 січня 2025 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та проводячи час на власний розсуд, о 08 год. 30 хв. 31 липня 2025 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

12 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та цього ж дня відносно останнього скеровано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ч. 5 ст. 401 КПК України. Однак 18 березня 2026 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області вказане вище клопотання повернуто у зв`язку із постійною неявкою підозрюваного у судові засідання, що стало перешкодою судового розгляду та прийняття рішення у справі.

Так, 16 серпня 2025 року ОСОБА_5 повторно самовільно залишив місце служби і до виконання службових обов`язків за посадою не повернувся. Таким чином, ОСОБА_5 , свідомо ігноруючи законодавчі заклики до припинення своєї протиправної бездіяльності, на військову службу у розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, до виконання службових обов`язків за посадою не приступив, чим підриває обороноздатність військової частини НОМЕР_1 та країни в цілому у час, коли Україна відстоює свою державність в умовах відкритої агресії зі сторони російської федерації. Станом на сьогодні стороні обвинувачення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не відоме, на телефонні дзвінки останній не відповідає, його місцезнаходження невідоме, що свідчить про відсутність в ОСОБА_5 бажання продовжувати проходити військову службу.

31 березня 2026 року досудове розслідування у кримінальному провадженню зупинено, а підозрюваного оголошено в розшук.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України, доказами, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; доповіддю про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 ; актом проведення службового розслідування; протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 22.02.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження та відповідно встановленими доказами.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушень, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження невідоме, чим перешкоджає кримінальному провадженню, у зв`язку із чим постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 31.03.2026 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , досудове розслідування зупинено.

Таким чином, забезпечити явку у судове засідання для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо, оскільки останній умисно ухиляється від органів досудового розслідування та його місцезнаходження невідоме.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою (пункт 1 частини другої статті 188 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, з метою уникнення покарання переховується від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки в даному кримінальному провадженні наявні обставини, зазначені у ч. 3 ст. 187 КПК України, та стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного та достатні дані вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховується від органів досудового розслідування та вчиняє перешкоди кримінальному провадженню, тобто наявні підстави, визначені п.1 ч. 4 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 188, 189, 190, 191, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (з дислокацією в м. Тернополі) ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про хід виконання ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (з дислокацією в м. Тернополі) ОСОБА_4 та прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу 30 вересня 2026 року або з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду, відкликання прокурором ухвали, добровільне з`явлення підозрюваного до слідчого судді.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1