Справа № 298/1071/25
Номер провадження 1-в/298/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця ІІ категорії Ужгородського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і направлення його для відбування покарання призначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі,

за участю учасників судового провадження:

прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

фахівця ІІ категорії Ужгородського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Фахівець ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 звернулася до суду із поданням про скасування іспитового терміну та направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років згідно вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року.

У поданні зазначається, що 27.03.2024 до Ужгородського PC №1 надійшли розпорядження №298/1843/23 від 13.03.2024 та вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 22.01.2024 щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирок щодо ОСОБА_4 цього ж дня був прийнятий до виконання.

28.03.2024 ОСОБА_4 ознайомлено із вказаним вироком, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього вироком суду, умови звільнення від відбування покарання, від засудженого відібрана підписка, анкета, з ним проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння нового злочину, порушень громадського порядку, в яких засуджений власноруч розписався. Також була винесена постанова «Про встановлення днів явки на реєстрацію», яка оголошена засудженому під розпис, заведений листок реєстрації засудженого.

Вказується, що за час перебування на обліку засуджений порушив обов`язок щодо реєстрації 02.04.2025, 04.04.2025 від ОСОБА_4 було відібрано пояснення про неявку на реєстрацію, за якими пояснив, що не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував в м.Самбір та запізнився на потяг. Цього ж дня засудженому винесено письмове попередження.

Наголошується, що за даними органів поліції засуджений ОСОБА_4 був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності: 03.10.2024 за ч.2 ст.126 КУпАП, 06.11.2024 за ч.1 ст.127 КУпАП, 04.11.2024 за ч.1 ст.127 КУпАП, 21.10.2024 за ч.1 ст.127 КУпАП, 29.10.2024 за ч.2 ст.126 КУпАП, 31.10.2024 за ч.1 ст.127 КУпАП, 25.10.2024 за ч.2 ст.127 КУпАП, 29.10.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, 19.10.2024 за ч.5 ст.126 КУпАП, 19.10.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, 03.12.2024 за ч.10 ст. 121 КУпАП, 03.12.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП, 03.12.2024 за ч.1 ст. 130 КУпАП, 21.11.2024 за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, 03.11.2024 за ч.1 ст.182 КУпАП.

Засуджений ОСОБА_4 нового злочину не вчинив протягом іспитового строку.

З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на допущену неявку на реєстрацію та систематичність вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, на підставі ч.2 ст.78 КК України, ст.166 КВК України, фахівець ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і направити його для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років згідно вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року.

У судовому засіданні фахівець Ужгородського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 подання підтримала повністю. Пояснила, що ОСОБА_4 було роз"яснено обов"язки, покладені на нього вироком суду, однак він такі не виконував. Наголосила, що засуджений ОСОБА_4 один раз не з"явився на реєстрацію без поважних на те причин, і неодноразово притягувався до адмінвідповідальності, а також залишав місце проживання без дозволу органу з питань пробації, неодноразово виїжджав у Львівську область на проживання.

Прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, вказуючи на підставність такого, оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні подання і зазначив, що засуджений ОСОБА_4 в певних випадках заперечує притягнення його до адміністративної відповідальності, неявку на реєстрацію в орган з питань пробації допустив лише одного разу, при цьому не зміг прийти на реєстрацію, оскільки запізнився на потяг. При цьому, під час іспитового строку не вчинив нового злочину. Вважає, що факт ухилення засудженим ОСОБА_4 від виконання обов"язків не доведено в повній мірі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника. Пояснив, що йому було відомо про покладені на нього обов"язки вироком суду, також ствердив, що знав, що повинен з"являтись в орган з питань пробації. Визнав, що допустив неявку на реєстрацію, пояснивши це тим, що запізнився на потяг. Зазначив, що йому відомо про винесені щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення, про всі випадки не пам`ятає, при цьому, підтвердив притягнення до відповідальності за відмову від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, також визнав, що неодноразово керував автомобілем без права керування та зупинявся працівниками поліції, які оформляли на нього матеріали. Підтвердив, що змінював місце проживання під час іспитового строку, проживав у Львівській області.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали судової справи за поданням та матеріали особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 78 КК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З наведеного випливає, що у разі виявлення фактів порушення засудженим умов звільнення від відбування покарання, скасування цього звільнення та направлення засудженого для відбування покарання є не правом, а обов`язком суду.

Як вбачається з положень ст. 163 КВК України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Частиною 3 статті 164 КВК України передбачено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною четвертою статті 166 КВК України встановлено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні (клопотанні) органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення від покарання та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Матеріалами особової справи №07/ЗВП/2024р. щодо ОСОБА_4 встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року (справа № 298/1843/23), який набрав законної сили 22 лютого 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (арк.особової справи 2-6).

ОСОБА_4 належним чином ознайомлений з обов`язками, що покладені на нього вироком суду, з порядком та умовами відбування покарання та попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання, що підтверджується підпискою ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року, яка підписана ним власноручно (арк.особової справи 16). Також ОСОБА_4 ознайомлений з постановою від 28 березня 2024 року про встановлення днів явки на реєстрацію (арк.особової справи 21).

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 ствердив суду, що йому відомо про покладені на нього вироком суду обов"язки, а також про встановлений йому день явки на реєстрацію в орган з питань пробації в першу середу кожного місяця.

Відповідно до постанови від 28 березня 2024 року про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_4 було призначено день явки на реєстрацію до Ужгородського РС №1 - першу середу кожного місяця. За відомостями листка реєстрації ОСОБА_4 допустив неявку 02.04.2025 (арк.особової справи 22).

У письмових поясненнях від 04.04.2025 ОСОБА_4 зазначив, що не з"явився на реєстрацію 02.04.2025, оскільки перебував в м.Самбір, запізнився на потяг, не встиг вчасно приїхати (арк.особової справи 62).

04.04.2025 засуджений ОСОБА_4 письмово попереджений органом пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (арк.особової справи 63).

Засудженим ОСОБА_4 в судовому засіданні визнано факт допущеної в орган з питань пробації неявки, підтверджено своє невиконання обов`язку періодично з`являтись на реєстрацію до органу з питань пробації, встановленого вироком суду, вказано, що неявка дійсно мала місце.

Що стосується наданих суду даних про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності, то в даному випадку наявна систематичність вчинення адміністративних правопорушень, як підстава для направлення засудженого в місця позбавлення волі. Суд вважає, що факти вчинення адміністративних правопорушень свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Аналізуючи факти про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, які, окрім іншого, стали підставою для звернення з поданням про скасування його звільнення від відбування покарання, суд встановив наступне.

Так, ОСОБА_4 відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 03.02.2025 у справі №447/3149/24 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також відповідно до постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.02.2025 у справі №298/2081/24 ОСОБА_4 визнаний винним за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (арк.особової справи 87-88, 103-108).

Згідно інформації, наданої ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, щодо ОСОБА_4 винесено ряд постанов, зокрема, постанова №726148 від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_4 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, ч.10 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанова №3592812 від 3 грудня 2024 року за ч.10 ст.121 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., постанова №3189156 від 3 жовтня 2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанова №3409325 від 4 листопада 2024 року за ч.1 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., постанова №3421402 від 6 листопада 2024 року за ч.1 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., постанова №3312536 від 21 жовтня 2024 року за ч.1 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., постанова №3383724 від 31 жовтня 2024 року за ч.1 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., постанова №3338119 від 25 жовтня 2024 року за ч.2 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., постанова №1617964 від 21 листопада 2024 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., постанова №1603235 від 3 листопада 2024 року за ч.1 ст.182 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. (арк.особової справи 44-45, 58-59, 84-85, 92 -102).

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 всі випадки притягнення до адміністративної відповідальності не пам`ятав, однак ствердив, що дійсно, не маючи права керування транспортними засобами, сідав за кермо та керував автомобілем, вказане було зумовлене необхідністю власного транспортування, їздив автомобілем і по території Львівської області і в с-щі Великий Березний. Також зазначив, що дійсно його неодноразово зупиняли працівники поліції та складали адмінматеріали, також судом він притягнутий до адмінвідповідальності, накладені на нього штрафи не сплатив, бо не має коштів на це, винесені щодо нього постанови не оскаржував.

Суд звертає увагу на систематичність та характер правопорушень за винесеними щодо засудженого ОСОБА_4 постановами, характер цих адміністративних правопорушень, в тому числі порушення ПДР, допущені ОСОБА_4 порушення Правил дорожнього руху є грубими, пов`язаними з безпекою руху транспорту, вживанням алкогольних напоїв та наркотичних засобів, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку. Вказане в сукупності переконує суд в небажанні ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та необхідність направлення його для відбування покарання.

Вказані правопорушення є умисними, повторними та систематичними, що свідчить про те, засуджений належних висновків для себе не зробив, а його поведінка після ухвалення вироку свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Крім цього, в ході судового розгляду встановлено факт порушення засудженим ОСОБА_4 покладеного на нього вироком суду обов"язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Як слідує з досліджених матеріалів особової справи, наданих в судовому засіданні пояснень засудженого та представника органу з питань пробації, ОСОБА_4 неодноразово змінював місце проживання впродовж іспитового строку, систематично проживав на території Львівської області, однак про ці обставини орган з питань пробації не повідомляв.

Суд зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Засудженим ОСОБА_4 не виконано умов, передбачених ст.ст.75, 76, 78 КК України і протягом іспитового строку він порушив покладені на нього обов`язки, що підтвердив і сам засуджений в судовому засіданні.

Систематичне порушення ОСОБА_4 покладених на нього вироком суду обов`язків, його поведінка протягом іспитового строку свідчать про відсутність у ОСОБА_4 бажання стати на шлях виправлення, засвідчують свідоме, цілеспрямоване нехтування засудженим покладеними судом обов`язками, отже, суд визнає, що мета іспитового строку в даному випадку не досягнута.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаних положень КВК України, ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України та досліджених в судовому засіданні матеріалів судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до переконання, що звернення органу пробації про скасування іспитового строку є цілком обґрунтованим та вбачає підстави для задоволення подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування іспитового строку, поведінка засудженого прямо вказує про його небажання стати на шлях виправлення, останній не виправдав надану йому судом довіру, належних висновків щодо власної негативної поведінки не зробив, чим грубо порушив порядок відбування умовного покарання, що має бути наслідком скасування призначеного йому вироком суду іспитового строку та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання, як про те просить фахівець в поданні.

При цьому, суду не надано доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про поважність причин невиконання обов"язків ОСОБА_4 , інші причини, які б виправдовували таку поведінку засудженого, якому надавалась можливість виправитись без реального відбування покарання з ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст. 165 КВК України, ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання фахівця ІІ категорії Ужгородського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і направлення його для відбування покарання призначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і направити його для відбування покарання призначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного його затримання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1