Справа № 209/13/26
Провадження № 1-кп/209/166/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за №0018981 від 20.09.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Благовещенськ, Амурської області, рф, громадянина України, середня освіта, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи на посаді командира 1 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 128, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 28.07.2025 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 12.11.2025.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 подане клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про закриття провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній має намір повернутися для проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 (код: НОМЕР_3 ).

До клопотання сторони захисту додана адресована суду заява ТВО командира військової частини НОМЕР_2 (код: НОМЕР_3 ) з наданням згоди на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби за контрактом у вказаній військовій частині.

Прокурор ОСОБА_3 на заперечував проти задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з того, що за вимогами ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За приписами ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до суду про намір продовжити службу у військовій частині НОМЕР_2 (код: НОМЕР_3 ), і при цьому суду надана письмова згода ТВО командира військової частини НОМЕР_2 (код: НОМЕР_3 ) на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття кримінального провадження з підстав передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, і безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

На підставі викладеного, оскільки наявні передбачені ч. 5 ст. 401 КК України підстави, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Суд враховує, що за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, оскільки наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, клопотання останнього про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Суд також враховує приписи ч. 3 ст. 288 КПК України, за якими у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно вимог ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти, у зв`язку з чим раніше обраний останньому запобіжний захід підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0018981 від 20.09.2025, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №№0018981 від 20.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати і негайно звільнити його з-під варти в залі суду.

Після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 , який зобов`язаний не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 (код: НОМЕР_3 ) для проходження військової служби за контрактом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1