Справа №522/3488/26
Провадження №1-кс/522/1341/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 10.03.2025 року, Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 4

ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнився 04.09.2025 року умовно-достроково з Вознесенської ВК Миколаївської області, невідбутий термін 2 роки 2 місяці 28 днів),

підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000181 від 08.03.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, СВ Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 від 08.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2026 року, приблизно о 23 год. 20 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали у закладі «Prince» за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія, буд. 17, де вийшли на вулицю та зустріли раніше не знайомого ОСОБА_5 . Під час спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, який у подальшому переріс у словесний конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , коли останній взяв до рук мобільний телефон та намагався зателефонувати батьку.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, в умовах діючого на території України воєнного стану, будучи раніше засудженим за вчинення майнового кримінального правопорушення та звільненим від відбування покарання умовно-достроково, діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 відкрито вирвав з рук ОСОБА_8 мобільний телефон, марки «Iphone 14 Pro», у корпусі золотистого кольору, із об`ємом пам`яті 128 GB, з sim-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , вартістю 20000 гривень, та намагався піти у невідомий напрямок. Коли ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_5 , останній наніс один удар кулаком правої руки в область голови та один удар ногою в область тулубу ОСОБА_8 , в результаті чого, побоюючись за своє життя та здоров`я, реально сприймаючи протиправні дії ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_8 перестав чинити супротив.

У подальшому, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 26000 гривень.

09.03.2026 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначив, що факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчим у клопотанні зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, визначених:

-п. 1 ст. 177 КПК України, ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавленням волі на строк від семи до десяти років) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того установлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, неодружений та не має міцних соціальних зв`язків.

-п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Цей ризик підтверджуються ти, що ОСОБА_12 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, може почати впливати на потерпілого та свідків, які допитані під час досудового розслідування, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь шляхом вмовлянь або погроз, з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

-п. 5 ч. 2 ст. 177 КПК України, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових кримінальних правопорушень, останній раз засуджений 10.03.2025 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. 04.09.2025 року ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений з Вознесенської ВК Миколаївської області (невідбутий термін 2 роки 2 місяці 28 днів), тобто він є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий у клопотання вказує про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яка пов`язана з тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання, таким чином, він може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Як зазначено у клопотанні, вказані обставини, відповідно до ст. 177 КПК України є підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з обставин викладених в ньому.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання, заслухав думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в яких йому висунуто.

Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Крім того, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

З урахуванням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави у вказаному кримінальному провадженні не визначати.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.05.2026 року, включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 10.03.2026 року з моменту фактичного оголошення ухвали та припиняє свою дію 08.05.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: