Провадження № 1-кп/643/559/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні 0000926 від 10.11.2025 за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою- професійною, освітою, одружений, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000926 від 10.11.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні прокурор просить суд звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження ним військової служби, а кримінальне провадження № 0000926 від 10.11.2025 щодо нього закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити какова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі, а ОСОБА_6 , після набрання такою ухвалою законної сили, однак не пізніше 72 годин, зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Клопотання обгрунтоване таким.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 листопада 2023 року №162 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

11 жовтня 2025 року солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

11 жовтня 2025 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного етапу, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.. ст. 11, 16, 12 7, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , яка була розташована на території АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_2 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до 05.11.2025 - моменту добровільного самостійного прибуття до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України та про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає. Діями ОСОБА_4 матеріальний збиток не нанесено.

Доказами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 , інкримінованого кримінального правопорушення є: протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 відповідно якого останній повністю визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України., та повідомив, що дійсно самовільно залишив місце служби, свою вину визнає повністю. Матеріали службового розслідування за фактом самовільно залишення військової частини.

У ході досудового розслідування ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби та активно сприяв розкриттю злочину, раніше кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, не вчиняв, наявні підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив клопотання про звільнення ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив клопотання прокурора задовольнити, зазначив, що дійсно бажає продовжити військову службу.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Так, відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

11 жовтня 2025 року солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_5 .

11 жовтня 2025 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного етапу, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. І Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.. ст. 11,1 6, 12 7, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , яка була розташована на території АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_2 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до 05.11.2025 - моменту добровільного самостійного прибуття до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України та про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

У ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

У матеріалах справи міститься письмова згода т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України не притягався, добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода його керівника де він бажає продовжити проходження служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000926 від 10.11.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000926 від 10.11.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов?язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 , після набрання цією ухвалою законної сили, не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя - ОСОБА_1