Справа № 158/2430/25 Провадження №11-кп/802/250/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2025 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ківерці Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, із застосуванням іспитового строку терміном 1 рік, на підставі ухвали слідчого судді від 11.06.2025 з 24 червня 2025 року відбуває покарання в Державної установі «Городоцький виправний центр (№131)»;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 (два) роки 4 (чотири) місяці обмеження волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати із дня приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , ігноруючи моральні засади суспільства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його честі та гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_9 .

Так, 13 грудня 2024 року о 23 годині 38 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_9 , яке виразилось в умисних діях психологічного та фізичного характеру, зокрема у вираженні у її адресу нецензурною лайкою та шарпанні за одяг, за що постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.02.2025 був визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів з доходів громадян, що становить 340,00 гривень.

Крім цього, 06 квітня 2025 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_9 , а саме: ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та пошкодив побутові речі, за що постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.04.2025 був визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Окрім цього, 11 квітня 2025 року приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання повторно протягом року, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , а саме: погрожував фізичною розправою та вибив вхідні двері, за що постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.04.2025 був визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Попри це, будучи попередньо притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не ставши на шлях виправлення та продовжуючи вчинення своїх протиправних дій, 03 травня 2025 року приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , а саме: погрожував фізичною розправою та ображав останню нецензурною лайкою.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, 05 травня 2025 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , яке виразилось у висловлюванні в її адресу нецензурними словами та погрозами вчинити фізичну розправу, за що постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.05.2025 був визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Попри це, будучи раніше засудженим за вчинення умисного кримінального правопорушення, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, 20 травня 2025 року близько о 14 години, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , умисно та безпричинно, спровокував конфлікт із своєю матір`ю - ОСОБА_9 , в ході якого висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, після чого, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, яка перебувала на близькій відстані від вхідних дверей до квартири вдарив ногою по вказаних дверях, внаслідок чого удар дверей припав на ліву руку потерпілої, внаслідок чого завдав останній тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми верхньої третини лівого передпліччя, що є в безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку із домашнім насильством фізичного характеру.

У зв`язку із вказаними умисними діями ОСОБА_8 , систематичними конфліктами та погрозами вчинити фізичне насильства, потерпілій ОСОБА_9 завдана шкода психологічному здоров`ю, що виразилось у розладі адаптації у формі тривожно-депресивної реакції на стрес, що є в безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку із домашнім насильством психологічного характеру.

У поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, зокрема, хворобу ОСОБА_8 , психічне захворювання, у зв`язку із чим останній перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати призначити покарання у виді пробаційного нагляду, а за ч. 1 ст. 70 КК України 3 місяці обмеження волі.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу просили задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.126-1 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, однак раніше вчиняв аналогічні кримінальні правопорушення, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючою обставиною рецидив злочину, і це не оспорюється апелянтом.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції захисник, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально саме у виді обмеження волі, разом з тим, призначив остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи захисника, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2025 року стосовно останнього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді