Справа № 203/1945/26
Провадження № 1-в/0203/32/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Центрального районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка громадянина України, військовослужбовця за призовом військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

засудженого вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29.05.2025 року за ч.2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Центрального районного сектора філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області (далі Центральний районний сектор) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення. У поданні представник пробації ставить питання про направлення засудженого для відбування покарання за вироком, оскільки ОСОБА_6 допустив порушення обов`язків покладених на нього судом.

Представник Центрального районного сектору в судовому засіданні подання підтримала та просила скасувати ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, направити його для відбування призначеного вироком суду покарання, оскільки засуджений систематично порушує умови звільнення, орган пробації за таких обставин не може належним чином здійснювати за ним нагляд, у зв`язку з чим, засуджений може продовжити вчинення правопорушень. Зокрема, засуджений не з`являвся без поважних причин на реєстрацію, прибував лише після нагадування інспектора, часто в стані наркотичного сп`яніння, в поясненнях органу пробації також зазначав про вживання наркотичних речовин.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, просив скасувати випробування і направити засудженого для відбування призначеного покарання.

Засуджений в судовому засіданні пояснив, що на час ухвалення вироку проживав в орендованій квартирі, однак через деякий час переїхав, не було можливості продовжувати оренду, тому періодично проживав в знайомого, на вулиці, зараз проживає в гуртожитку. На запитання підтвердив, що при розгляді справи судом проходив військову службу та міг відбувати покарання з випробуванням, відмічаючись в командира частини, однак, ще через тиждень після вироку, самовільно залишив військову частину, оскільки умови для проходження служби були неналежні.

Інспектор йому роз`яснював порядок відбування покарання, повідомив про встановлені дні явки на реєстрацію. Тричі не з`явився на реєстрацію з наступних причин: один раз хворів, до лікарні не звертався, бо не має грошей; другий раз працював в Києві, третій раз - забув. Один раз не мав грошей, щоб доїхати до інспектора, йти пішки було далеко. Грошей не вистачає, оскільки заробляє тимчасовими підробітками, розклеюванням листівок, а на харчування йому необхідно достатньо коштів. Вживає наркотичні речовини, проходити лікування замісною терапією не бажає, вживає наркотичні речовини переважно, коли його до цього спонукають знайомі. Вважає, що начальник відділу пробації до нього упереджено ставиться.

Захисник просив в задоволенні подання відмовити, зазначив, що з 12 разів реєстрацій за час іспитового строку засуджений не з`явився лише тричі, повідомляв інспектора про причини неприбуття, а отже, за таких обставин, скасування звільнення від відбування покарання є невиправдано жорстоким. ОСОБА_6 має статус внутрішньо переміщеної особи, не має постійного місця мешкання в місті Дніпрі, перебуває в скрутному становищі, вимушений виживати; не прибув на реєстрацію через хворобу, а один раз забув, разом з цим, до суду для розгляду подання з`являється та готовий продовжувати відмічатися в органі пробації.

Суд розглянув подання, дослідив надані письмові матеріали, заслухав думку учасників, зазначає наступне:

Вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29.05.2025 ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 30.06.2025.

Розпорядження та копія вироку прийняті до виконання Центральним районним сектором.

Засудженому ОСОБА_6 за адресою, яка зазначена у вироку суду скеровувались виклики (від 28.07.2025 та 05.08.2025), але засуджений за викликами не прибув, будь-яким зручним способом Центральний районний сектор про причини не прибуття не повідомив. 14.08.2025 працівниками Центрального районного сектора були розпочаті першочергові заходи з встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні встановлено та підтверджено самим засудженим, що він постійно змінює адреси свого місця проживання та перебування й не повідомляє про це орган пробації.

15.08.2025 засуджений ОСОБА_6 прибув до Центрального районного сектора та був ознайомлений з вироком Шевченківського районного суду м. Дніпра від 29.05.2025, порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. Останньому була винесена постанова про встановлення днів явки для реєстрації, згідно з якою ОСОБА_6 повинен з`являтися для реєстрації до Центрального районного сектора 2-й (другий) та 4 (четвертий) четвер кожного місяця, з якою засуджений був ознайомлений під особистий підпис.

Засуджений ОСОБА_6 змінив місце свого проживання не повідомив уповноважений орган з питань пробації, за що 15.08.2025 отримав перше письмове застереження у вигляді письмового попередження.

Крім того, перебуваючи на обліку в Центральному районному секторі засуджений ОСОБА_6 допустив низку порушень, а саме: не з?явився на реєстрацію без поважних на те причин 28.08.2025, 11.12.2025 та 12.02.2026 документів, які підтверджують поважність неявки, до Центрального районного сектора не надав, у зв?язку з чим, отримав письмові застереження у вигляді письмових попереджень 29.08.2025, 18.12.2025 та 20.02.2026 відповідно.

В своєму письмовому поясненні від 29.08.2025 засуджений ОСОБА_6 пояснив, що не прибув на реєстрацію 28.08.2025, так як забувся про цей день, документів які б підтверджували поважність причин не прибуття на реєстрацію до органу пробації не надав, до медичних закладів не звертався.

В поясненні від 18.12.2025 засуджений ОСОБА_6 письмово зазначив, що не прибув на реєстрацію 11.12.2025 так як працював в іншому місці, документів, що підтверджують поважну причину неявки до органу пробації не надав, та в своєму письмовому поясненні від 20.02.2026 зазначив, що не прибув на реєстрацію 12.02.2026 без поважних причин, так як спав цілий день та забув про реєстрацію, а 19.02.2026 не прибув за викликом, який отримав належним чином, так як бракувало коштів на проїзд, зазначив що до медичних закладів не звертався, документів не має.

Працівниками Центрального районного сектора проводилась роз?яснювально-профілактична бесіда про недопустимість порушень умов відбування покарання з випробуванням та необхідність дотримання обов`язків, покладених на нього судом, про негативні наслідки такої поведінки (пояснення від 15.08.2025, 29.08.2025,18.12.2025, 20.02.2026).

Незважаючи на роботу з засудженим, ОСОБА_6 допустив низьку порушень, ігноруючи законні вимоги органу пробації що дотримання ним порядку та умов відбування покарання з випробуванням, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та про нездатність його до самоконтролюючої та законослухняної поведінки.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з п. п. 2, 3 Глави 3 Розділу IX «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5 (далі Порядку), невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Відповідно до п. 5 Глави 3 Розділу IX Порядку, до вирішення судом питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання виконання судового рішення стосовно звільнених з випробуванням не припиняється, а документи, які надходять до уповноваженого органу з питань пробації стосовно такого звільненого з випробуванням, долучаються до копії подання.

На підставі вищевказаної норми представник пробації в судовому засіданні доповнив, що навіть після направлення клопотання до суду, засуджений знов не прибув на реєстрацію.

Згідно з положеннями ст. 166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Засуджений прямо порушив встановлений вироком обов`язок повідомляти орган пробації про зміну місця проживання змінює постійно місце свого перебування, не вказавши про це інспектору. На думку суду, той факт що засуджений не має постійного місця мешкання, жодним чином не виправдовує допущене ним порушення, оскільки єдине, що від нього вимагалося, це лише донести інформацію інспектору, контактні дані якого доступні засудженому.

Загалом протягом іспитового строку ОСОБА_6 тричі не прибув на реєстрацію без поважних причин, і четвертий раз вже після направлення подання про скасування звільнення до суду.

ОСОБА_6 ігнорує роль пробації у процесі виправлення і контролю за поведінкою протягом іспитового строку, нехтує обов`язками, покладеними судом, легковажно ставиться до їх невиконання, неправильно оцінює наслідки своєї поведінки, а вимоги вироку суду не як шанс відбувати покарання в громаді, а як другорядні випадкові обставини в його житті.

Суд констатує, що засуджений допустив невиконання визначених вироком обов`язків - періодично з`являтись для реєстрації та повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.

На переконання суду, докази наведені у поданні, у своїй сукупності, свідчать про наявність беззаперечних підстав про скасування щодо ОСОБА_6 встановленого вироком суду іспитового строку та вказують, на умисність та систематичність й мають розцінюватись судом як небажання засудженого виконувати встановлені вироком суду процесуальні обов`язки, навіть після неодноразових попереджень органу пробації.

Відтак встановлено, що ОСОБА_6 довіру суду не виправдав, на шлях виправлення під час іспитового строку не став, а тому слід прийняти рішення про направлення засудженого для відбування покарання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537,539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Центрального районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29.05.2025 року за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлене вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29.05.2025, та направити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його затримання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1