Справа № 569/4920/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям у кримінальному провадженні №0000153 від 19.02.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За змістом обвинувального акта, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, в порушення ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місця та часу, незаконно придбала психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігала при собі без мети збуту до моменту проведення огляду місця події, що мало місце 19.02.2026, близько 10 год 54 хв, за адресою: м. Рівне, вул. Князя Романа, буд. 13, в ході проведення якого працівниками поліції було виявлено та вилучено пакетик з безбарвного прозорого полімерного матеріалу із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,504 г, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки вона вперше вчинила кримінальний проступок, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шкоди її діями не заподіяно.

Прокурор ОСОБА_3 погодилася із тим, що ОСОБА_4 щиро покаялася та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, не заперечувала проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям передбачені ст. 45 КК України.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям застосовується за умов, якщо особа: 1) вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 2) після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася; 3) активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення; 4) повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під вчиненням кримінального правопорушення вперше у ст. 45 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин, кримінального провадження, відкритого у зв`язку із вчиненням особою будь-якого кримінального правопорушення. Особою, яка вперше вчинила злочин чи проступок, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням, була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності, була реабілітована, була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання, відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вважається особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд враховує, що вчинене обвинуваченою діяння не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглядаючи питання про наявність в поведінці обвинуваченої щирого каяття, суд бере до уваги, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення діяння, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що щиро шкодує про вчинене, повністю визнає свою вину, засуджує власний вчинок, вказала, що зробила для себе позитивні висновки, має намір виправитись й твердо вирішила в майбутньому більше не скоювати подібного, відтак суд встановив в поведінці обвинуваченої щире каяття.

Обвинувачена також вказала, що активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шляхом визнання вини та добровільній співпраці з органом досудового розслідування, що також підтвердила в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 .

Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним правопорушенням з формальним складом, отже шкода не є обов`язковою (конститутивною) ознакою його об`єктивної сторони.

З обвинувального акту вбачається, що шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Обвинуваченій судом роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі на підставі ст. 45 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та продовжувати загальний розгляд в загальному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена вперше вчинила кримінальний проступок, який не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шкоди кримінальним правопорушенням не заподіяно, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, та закриття відносно неї кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченої на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженню: пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, який містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,504 г суд вирішує знищити; DVD-R диск з відеозаписами із портативного відеореєстратора від 19.02.2026 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000153 від 19.02.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази:

- пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, який містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,504 г знищити;

- DVD-R диск з відеозаписами із портативного відеореєстратора від 19.02.2026 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_5