Справа №152/1760/25
Провадження № 1-кп/127/11/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 10.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області на розгляді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, оскільки ризики, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому може переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_7 підтримала думку прокурора ОСОБА_6 та просила суд продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представник потерпілої захисник ОСОБА_8 просили суд задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, поклались на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисників.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2025, 09.12.2025 та від 22.01.2026 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжувався.

При вирішенні заявленого клопотання прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного вище, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя двох неповнолітніх осіб, а тому, він, усвідомлюючи, що йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від суду.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, а відповідно і стабільного джерела доходу, може переховуватися від суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 відомі місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а потерпілі, під час розгляду клопотань прокурора, просили суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, а також обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду, немає, ризики не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобігання ризиків та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 128, 177, 314, 315, 316, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.05.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: