Справа № 344/9821/26
Провадження № 1-кс/344/3994/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000047 від 21.05.2026,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 21.05.2026 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурором у клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до п. 4 розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (код UA 0094236) територію Старобільського району Луганської області з 24.02.2022 по даний час внесено в перелік територій України, які тимчасово окуповані російською федерацією.

На тимчасово окупованих територіях Донецької, Запорізької, Луганської та Херсонської областей впроваджено федеральний закон про загальні принципи організації місцевого самоврядування в російській федерації від 6 жовтня 2003 року, на якому, у тому числі, ґрунтується новий «адміністративний та територіальний устрій» окупованих територій. За цим законом на тимчасово окупованій території кожної з чотирьох областей утворюються т. зв. «міські округи», а також «муніципальні округи»», що мають статус району (до яких входять населені пункти). Адміністративно-територіальний поділ тимчасово окупованих територій України на «міські» та «муніципальні округи» створює підстави для побудови системи окупаційної публічної влади, яка уможливлює повноцінну роботу територіальних підрозділів федеральних органів влади росії (пенсійного фонду, прокуратури, поліції, судів, органів соціального захисту, органів надання адміністративних послуг).

Головою так званої «общественной палаты ЛНР» (стосовно якого досудове розслідування здійснюється у межах іншого кримінального провадження) з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 19.09.2022 направлено звернення до так званого «голови ЛНР» ОСОБА_5 (стосовно якого досудове розслідування здійснюється у межах іншого кримінального провадження) з ініціативою проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званого «референдуму» з питання приєднання до російської федерації на правах адміністративно-територіальної одиниці російської федерації (далі за текстом «референдум»).

На підставі вказаного звернення 20.09.2022 у м. Луганську (більш точний час та місце органом досудового розслідування не встановлені) головою «Народного Совета ЛНР» ОСОБА_6 скликано та проведено позачергове засідання т. зв. «Народного Совета ЛНР», у якому прийняли участь обрані депутати, під час якого винесено на розгляд та прийнято так званий «Закон о референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации» і постанову про призначення такого «референдуму», а ОСОБА_5 , як «голова ЛНР», підписав даний «закон», чим ввів його у дію.

Вказаним т. зв. «Законом ЛНР» регламентовано принципи проведення референдуму, юридичну силу рішення, прийнятого на референдумі, систему комісій референдуму, статус членів комісії референдуму, порядок голосування, визначено порядок підрахунку голосів і установлення результатів голосування, забезпечення безпеки при підготовці і проведенні референдуму та інші питання, пов`язані із підготовкою та проведенням референдуму.

У подальшому, не пізніше 20.09.2022, на виконання вказаного документу так званою «Центральной избирательной комиссией ЛНР» (стосовно голови та членів якої здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні) організовано процес проведення зазначеного «референдуму», який було проведено з 23.09.2022 по 27.09.2022 на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» на території російської федерації.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_4 , будучи проросійськи налаштованою, достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення Старобільського району Луганської області збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Луганська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, перебуваючи на території Біловодського району Луганської області (більш точного місця не встановлено), діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями держави-агресора російської федерації, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, добровільно ввійшла до складу т. зв. «дільничної комісії № 708 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму з питання входження так званої «луганської народної республіки» до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації, в якості голови даної комісії.

У період з 23 по 27 вересня 2022 року ОСОБА_4 в складі т. зв. «дільничної комісії № 708 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму з питання входження «луганської народної республіки» до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації взяла участь в роботі вказаного псевдовиборчого органу та організації проведення референдуму на території с. Городище Старобільського району Луганської області. В основні обов`язки ОСОБА_4 входило: формування команди дільничної виборчої комісії, підготовка виборчої дільниці та організації проведення голосування, організації виїзного голосування.

Взявши участь в якості голови дільничної виборчої комісії у проведенні референдуму окупаційною владою з питання входження т. зв. «луганської народної республіки» до складу російської федерації, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб вчинила умисні дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За даними окупаційної влади так званої «луганської народної республіки 98,42% учасників «референдуму» проголосували за приєднання «луганської народної республіки» до російської федерації.

Прокурором у клопотанні вказано, що умисні дії громадянки України ОСОБА_4 , вчинені за попередньою змовою групою осіб з невстановленими представниками російської федерації, призвели до фактичного встановлення влади окупаційних військ на території Луганської області, неможливості дії органів влади України та законів України на вказаній території, впровадження на даній території законів і грошової одиниці держави-агресора російської федерації, що є загальновідомим фактом, сприяли проведенню псевдо референдуму з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Починаючи з 24.02.2022 на територію України, у тому числі на територію Луганської області, з порушенням правил перетину державного кордону України почали прибувати невстановлені розслідуванням представники військових, державних та правоохоронних органів російської федерації для організації діяльності, кінцевої метою якої є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

До їх завдань на тимчасово окупованій державою-агресором території Луганської області відноситься встановлення влади окупаційних військ російської федерації на території населених пунктів Луганської області; керування процесами створення та діяльності окупаційних органів влади, у тому числі правоохоронних органів; створення умов неможливості дії українських органів влади та законів на вказаній території; впровадження обігу грошової одиниці російської федерації, використання системи оподаткування російської федерації, реєстрації та діяльності суб`єктів господарської діяльності, органів влади та місцевого самоврядування за законодавством російської федерації, надання освітніх та медичних послуг, робота правоохоронної та судової систем, організація та проведення незаконних виборів та референдумів та як кінцева мета зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Головою так званої «общественной палаты ЛНР» (стосовно якого досудове розслідування здійснюється у межах іншого кримінального провадження) з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 19.09.2022 направлено звернення до так званого «голови ЛНР» ОСОБА_5 (стосовно якого досудове розслідування здійснюється у межах іншого кримінального провадження) з ініціативою проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званого «референдуму» з питання приєднання до російської федерації на правах адміністративно-територіальної одиниці російської федерації.

На підставі вказаного звернення, 20.09.2022 у м. Луганську (більш точний час та місце органом досудового розслідування не встановлені) головою «Народного Совета ЛНР» ОСОБА_6 скликано та проведено позачергове засідання т.зв. «Народного Совета ЛНР», у якому прийняли участь обрані депутати, під час якого винесено на розгляд та прийнято так званий «Закон о референдуме луганской народной республики по вопросу о вхождении в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации» і постанову про призначення такого «референдуму», а ОСОБА_5 , як «голова ЛНР», підписав даний «закон», чим ввів його у дію.

Вказаним т. зв. «Законом ЛНР» регламентовано принципи проведення референдуму, юридичну силу рішення, прийнятого на референдумі, систему комісій референдуму, статус членів комісії референдуму, порядок голосування, визначено порядок підрахунку голосів і установлення результатів голосування, забезпечення безпеки при підготовці і проведенні референдума та інші питання пов`язані із підготовкою та проведенням референдуму.

У подальшому, не пізніше 20.09.2022, на виконання вказаного документу так званою «Центральной избирательной комиссией ЛНР» (стосовно голови та членів якої здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні) організовано процес проведення зазначеного «референдуму», який було проведено з 23.09.2022 по 27.09.2022 на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» на території російської федерації.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_4 , будучи проросійськи налаштованою, достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення Старобільського району Луганської області збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Луганська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, перебуваючи на території Біловодського району Луганської області (більш точного місця не встановлено), діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями держави-агресора російської федерації, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, добровільно ввійшла до складу т. зв. «дільничної комісії № 708 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму з питання входження так званої «луганської народної республіки» до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації, в якості голови даної комісії.

У період з 23 по 27 вересня 2022 року ОСОБА_4 в складі т. зв. «дільничної комісії № 708 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму з питання входження «луганської народної республіки» до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації взяла участь в роботі вказаного псевдовиборчого органу та організації проведення референдуму на території с. Городище Старобільського району Луганської області. В основні обов`язки ОСОБА_4 входило: формування команди дільничної виборчої комісії, підготовка виборчої дільниці та організації проведення голосування, організації виїзного голосування.

Взявши участь в якості голови дільничної виборчої комісії у проведенні референдуму окупаційною владою з питання входження т. зв. «луганської народної республіки» до складу російської федерації, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб вчинила умисні дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За даними окупаційної влади так званої «луганської народної республіки 98,42% учасників «референдуму» проголосували за приєднання «луганської народної республіки» до російської федерації.

Як зазначено в клопотанні, умисні дії громадянки України ОСОБА_4 , вчинені за попередньою змовою групою осіб з невстановленими представниками російської федерації, призвели до фактичного встановлення влади окупаційних військ на території Луганської області, неможливості дії органів влади України та законів України на вказаній території, впровадження на даній території законів і грошової одиниці держави-агресора російської федерації, що є загальновідомим фактом, сприяли проведенню псевдо референдуму з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, на окупованих територіях російська федерація вирішила провести псевдовибори, спрямовані на розбудову підконтрольної російській федерації владної вертикалі на тимчасово окупованих територіях; уніфікацію окупаційної влади з російською системою публічної влади; легітимізацію незаконної окупації українських територій; залучення місцевого населення тимчасово окупованих територій до колаборації з метою збільшення соціальної дистанції між населенням вільних та окупованих частин України; підготовку до проведення на тимчасово окупованих територіях України виборів президента російської федерації.

11 грудня 2023 року ЦВК російської федерації оголосила, що голосування на президентських виборах у березні 2024 року пошириться на окуповані території Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької областей України. Окупаційний режим вирішив використати псевдовибори для того, щоб посилити інтеграцію окупованих територій до російської федерації.

Нехтуючи загальновизнаними принципами та нормами міжнародного права, держава-агресор 15-17 березня 2024 року провела «вибори» на тимчасово окупованих територіях Запорізької, Херсонської, Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та в місті Севастополі.

ОСОБА_4 добровільно взяла участь в організації та проведенні т. зв. «виборів президента російської федерації» у березні 2024 року в якості голови так званої «дільничної виборчої комісії № 130 Біловодського району луганської народної республіки. За участю ОСОБА_4 сформовано чисельний склад виборчої комісії, підготовлено виборчу дільницю, забезпечено проведення т. зв. «голосування» з 15 по 17 березня 2024 року включно. В основні обов`язки ОСОБА_4 входили: формування команди дільничної виборчої комісії, підготовка виборчої дільниці та організації проведення голосування, організації виїзного голосування.

Центральна виборча комісія російської федерації, яка організовувала і проводила «вибори», повідомила про рекордну явку на них «87 мільйонів виборців, що становить 77,44% від загальної кількості громадян, які мали активне виборче право в росії», та про те, що володимир путін у 2024 році отримав «на 20 мільйонів голосів більше, ніж у 2018 році». Такі цифри визначені з урахуванням голосів «виборців» на тимчасово окупованих територіях України.

Парламентська асамблея Ради Європи (ПАРЄ) 17 квітня 2024 року прийняла резолюцію № 2540 (2024), у якій зазначила, що 17 березня 2024 року володимира путіна було оголошено переможцем так званих президентських виборів, які з самого початку не були вільними та чесними, оскільки жодному справжньому опоненту володимира путіна навіть не було дозволено балотуватись. Крім того, виборчі дільниці для цих «виборів» були відкриті на суверенній українській території, тимчасово окупованій російською федерацією, та в молдовських адміністративно-територіальних одиницях Лівого берега Дністра, що є грубим порушенням Статуту ООН та принципу суверенітету, політичної незалежності і територіальної цілісності усіх держав.

Стороною обвинувачення в клопотанні вказано, що таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, та участі в організації та проведенні незаконних виборів та референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, відповідно до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 16.05.2026 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_4 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

21 травня 2026 року слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, є тяжкими злочинами, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у

Прокурором зазначено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів неруховомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_4 знаходиться нерухоме майно: земельна ділянка (ділянка 56), площею 9,2124 га (кадастровий номер :02:003:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Луганська обл., Біловодський р., Новолимарівська с/рада).

Органом досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно належить на праві приватної власності підозрюваній і може бути конфісковано у випадку призначення судом відповідного покарання.

Прокурором в клопотанні вказано, що з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання за ч. 5 ст. 111-1, на вищевказане майно, яке належить ОСОБА_4 необхідно накласти арешт, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст.170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку із чим прокурор звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор у прохальній частині клопотання просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить клопотання задовольнити.

Володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар. Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З клопотання вбачається, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 21.05.2026 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, відповідно до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 16.05.2026 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Як вказано прокурором в клопотанні, на даний час ОСОБА_4 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

21 травня 2026 року постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділення Управління СБ України в Івано-Франківській області підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів неруховомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_4 знаходиться нерухоме майно: земельна ділянка (ділянка 56), площею 9,2124 га (кадастровий номер :02:003:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Луганська обл., Біловодський р., Новолимарівська с/рада).

У відповідності до ст. 12 КК України злочини у яких підозрюється ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 111-1 КК та ч. 2 ст. 110 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а санкція ч. 2 ст. 110 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні, може бути предметом конфіскації, оскільки санкція статті ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а санкція ч. 2 ст. 110 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання та з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку (ділянка 56), площею 9,2124 га (кадастровий номер :02:003:0015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Луганська обл., Біловодський р., Новолимарівська с/рада). до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.05.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1