Справа №523/280/26
Провадження №1-кс/523/3352/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката-захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеса клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0004838 від 21.11.2025 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючому на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді командира роти № 4 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області, маючому спеціальне звання «підполковник поліції», раніше не судимого, -

підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004838 від 21.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління національної поліції в Одеській області від 05.09.2024 № 1480 о/с, ОСОБА_6 призначено на посаду командира роти № 4 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Під час службової діяльності командир роти № 4 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 у своїй службовій діяльності керується та повинен знати Конституцію України, Закони України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» і закони України, Укази і Розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, накази МВС України та Національної поліції України, тощо.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_6 усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та підозрюється у вчиненні корисливого корупційного злочину при наступних обставинах.

У жовтні 2025 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_6 повідомив останньому про набір на вакантні посади до батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області (далі - БПОП ГУНП в Одеській області) та зазначив, що має можливість посприяти його працевлаштуванню. У зв`язку з цим у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за вплив на прийняття поліцейською комісією Головного управління Національної поліції в Одеській області позитивного рішення щодо рекомендації до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

24.11.2025 у вечірній час доби, більш точний час не встановлено, за допомогою месенджеру «WhatsApp» ОСОБА_6 , користуючись номером мобільного телефону НОМЕР_1 , у ході розмови висунув ОСОБА_9 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 , вимогу щодо надання першої частини неправомірної вигоди у сумі 1000 дол. США та повідомив про необхідність її передачі 25.11.2025 разом із документами для участі у конкурсі під час зустрічі біля будівлі № 44 по вул. Преображенська в м. Одеса.

25.11.2025 приблизно о 13 год 09 хв на виконання попередніх домовленостей, ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_6 в автомобілі Tesla д.н.з. НОМЕР_3 біля будинку № 44 по вул. Преображенська в м. Одеса та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на комісію, яка уповноважена приймати рішення про рекомендацію до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади, ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 25.11.2025 становило 42 937 гривень 30 копійок, які ОСОБА_9 за вимогою ОСОБА_6 поклав в задні пасажирські дверцята автомобілю.

Пілся передачі першої частини неправомірної вигоди вони разом вирушили до будівлі БПОП ГУНП в Одеській області, де ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 про етапи конкурсу та запевнив у наявності підтримки. Надалі вони відвідали відділ кадрів для уточнення інформації щодо подання документів та в подальшому ОСОБА_6 ще раз пояснив етапи конкурсу та висловив вимогу передати другу частину неправомірної вигоди у сумі 1500 дол. США, яку необхідно буде передати безпосередньо перед співбесідою, наголосивши, що він забезпечить постійний супровід та вплив на конкурсну комісію, а також гарантував ОСОБА_9 підтримку на всіх етапах проходження конкурсу.

У період часу з 25.11.2025 по 07.01.2026 ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання попередніх домовленостей, під час телефонних розмов надавав ОСОБА_9 конкретні вказівки та консультації щодо проходження всіх етапів конкурсу, підтверджуючи свою готовність здійснювати вплив на прийняття рішення конкурсною комісією.

07.01.2025 приблизно о 17 год 20 хв ОСОБА_6 з ОСОБА_10 в ході телефонної розмови за допомогою месенджеру "WhatsApp" домовилися про передачу наступної частини неправомірної вигоди в сумі 1500 дол. США, які потрібно було передати перед співбесідою за вплив на конкурсну комісію за прийняття позитивного рішення щодо ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх протиправність, діючи умисно, з корисливих мотивів, прийняв пропозицію ОСОБА_9 щодо передачі неправомірної вигоди та одержав неправомірну вигоду від нього за здійснення впливу на поліцейську комісію ГУНП в Одеській області, поєднане з вимаганням вимоги.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити, застосувавши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках проведення досудового розслідування.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту посилаючись на необґрунтовану підозру, на відсутність належних доказів. Крім того, просив суд взяти до уваги що його підзахисний має на утриманні двох малолітніх дітей та онкохвору мати, яка проживає за межами міста.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Під час розгляду клопотання досліджено наступні документи: клопотання прокурора про запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з додатками до нього.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

?Заявою ОСОБА_10 про вчинений злочин;

?протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ;

?протоколами огляду та вручення грошових коштів;

?протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

?протоколом огляду мобільного телефона ОСОБА_10 ;

?іншими матеріалами кримінального провадження;

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Чеботарь проти Молдови" (заява № 35615/06) від 13.11.2007 року, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 року, слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На підставі вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, ОСОБА_6 використовуючи наявні у нього засоби та можливості, знайомства з іншими співробітниками правоохоронних органів Одеської області, може отримати відповідні паролі для безперешкодного проходження пунктів пропуску та здійснити виїзд на непідконтрольні Україні території, а також в напрямку Республіки Молдова або Придністровської республіки Молдова.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) - підозрюваний ОСОБА_6 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, які органом досудового розслідування ще не встановлено, не вилучено та на які не накладено арешт. Зокрема, з метою конспірації підозрюваний для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги. Крім того, наразі досудовим розслідуванням вживаються заходи щодо встановлення інших осіб, які можливо причетні до вказаного злочину, маючи інформацію про проведені слідчі дії, а також про слідчі дії, які плануються у даному кримінальному провадженні може вжити заходів щодо повідомлення цих осіб про зазначене, тим самим сприяючи їм у знищенні доказів протиправної діяльності його та інших осіб.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, може надати можливість підозрюваному вчинити зазначені дії з такими речами у кримінальному провадженні, з огляду на викладені обставини;

Незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) - незаконно впливати на свідків, підозрюваних (у тому числі, які незаконно переміщувались ним через державний), а також на осіб, які можливо причетні до даного злочину та наразі встановлюються слідством, схиляючи останніх до дачі завідомо неправдивих показань або зміни показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні. Встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 має досвід роботи в правоохоронних органах, а тому останній обізнаний з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, та може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти тощо).

Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. 1 та п. 4 ст. 177 КПК України, існують.

У відповідності до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчим суддею було встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваного ОСОБА_6 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і на які вказує сторона обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя враховує, що матеріали НСРД не відкрито, докази щодо передачі коштів ОСОБА_6 відсутні, в ході обшуку грошові кошти не було виявлено та вилучено. Також, враховано, що відповідно до висновку службового розслідування факт отримання жодним поліцейським ГУНП в Одеській області неправомірної вигоди від ОСОБА_11 не підтверджений. ОСОБА_6 більше двох місяців відомо про існування кримінального провадження та жодним чином не перешкоджає розслідуванню.

Також, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те що ОСОБА_6 за час роботи в ГУНП в Одеській області характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітній дітей. Також на його утриманні знаходиться мати, яка потребує лікування та допомоги, та проживає в Одеській області.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відтак, слідчий суддя вважає за доцільне та можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Строк дії особистого зобов`язання (запобіжного заходу) під час досудового розслідування становить не більше 2 місяців. Цей строк може бути продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора, якщо потреба в обов`язках зберігається. Після закінчення строку ухвала припиняє дію, а захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0004838 від 21.11.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки строком на 2 місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

?не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?прибувати підозрюваному до старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_12 (м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 20) із визначеною періодичністю, а саме кожної п`ятниці;

?утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання свій паспорт (паспорти) до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про наслідки ухилення від покладених на нею судом обов`язків.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду, - прокурор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1