Справа № 333/5902/22
Пр. №1-кс/333/947/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заявлене у кримінальному провадженні № 0000195 від 24.07.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

16.02.2026 року в провадженні слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло дане клопотання слідчого, яке обґрунтоване наступним.

У провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000195 від 24.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції України від 18.03.2021 № 151 о/с призначений на посаду дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 являється службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Так, 23.07.2022, приблизно о 21 годині, в світлу пору доби, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи власним автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі руху проїзної частини вулиці Прибережної магістралі в м. Запоріжжі, яка в місці ДТП мала три смуги для руху, з боку вулиці Водограйної в напрямку вулиці Глісерної, зі швидкістю не менше 64,2 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті. В якості пасажирів в салоні його автомобіля перебували ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей же час, проїзну частину вул. Прибережної магістралі, у невстановленому місці, в районі будинку номер 4 по вулиці Дніпровській, перетинав пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався справа наліво по напрямку руху автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час руху, водій автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в момент виходу його на проїзну частину та маючи при цьому технічну можливість запобігти наїзду на нього, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Своїми діями водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7».

Порушення водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП від 21.12.2022 № СЕ-19/108-22/14499-ІТ, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 15.08.2022 № 1221п отримав тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпека для життя у вигляді черепно-мозкової травми: перелому клиноподібної кістки праворуч, ділянки забоїв лобних часток головного мозку, крововиливів під оболонки головного мозку, рани ділянки голови та легкі тілесні ушкодження у вигляді саден кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

За даним фактом ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлених під час проведення досудового розслідування вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків.

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В судовому засіданні слідчий та процесуальний прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували відносно задоволення клопотання слідчого, вважають, що заявлені слідчим ризики необґрунтовані. Просили врахувати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває 3,5 роки, і підозрюваний протягом цього часу належним чином виконував свої процесуальні обов`язки та не перешкоджав кримінальному провадженню.

Вислухавши доводи слідчого, думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи у сукупності, слідча суддя дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав.

У провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000195 від 24.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13.01.2026 р. в межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором, оформлене відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтував доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13.02.2008 р.), що "для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи".

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років. При цьому підозрюваний ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки. Під тривалого досудового розслідування у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_5 свої процесуальній обов`язки щодо явки до слідчого тощо виконував належним чином, будь-яких дій, які б перешкоджали кримінальному провадженню не вчиняв. Наявність лише можливого тяжкого покарання не може бути підставою для висновку про наявність зазначених слідчим ризиків.

З огляду на вищевказане, слідча суддя дійшла висновку, що слідчим не доведена наявність заявлених ризиків та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного.

Враховуючим вищенаведене, слідча суддя виснує про відсутність підстав для задоволення даного клопотання слідчого.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , за погодженням процесуального прокурора, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заявлене у кримінальному провадженні № 0000195 від 24.07.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала слідчого судді окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1