Справа № 545/4172/25
Провадження № 1-кп/545/267/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та захисником-адвокатом ОСОБА_5 через ЄСІТС з використанням власних технічних засобів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 09.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді від 18.09.2025 кримінальне провадження №0000475 від 09.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.115 КК України, призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді від 22.10.2025 кримінальне провадження №0000475 від 09.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.115 КК України, призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні від сторони обвинувачення надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із посиланням на продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. В клопотанні прокурор також зазначає, що обрання більш м`яких запобіжних заходів у даному кримінальному проваджені не здатне усунути ризики, передбачені ст.177 КПК України. Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, просив продовжити застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, вважав, що за даних обставин неможливо застосувати альтернативний запобіжний захід.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували та вважали, що ризики, на які посилається прокурор, є необґрунтованими. Просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи, що продовжувати кримінальне правопорушення він не бажає, матеріальне забезпечення отримує та потерпіла до нього претензій не має.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану; ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 23.05.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в межах досудового розслідування, з 22.05.2025 18 год.50 хв. до 20.07.2025 18 год 50 хв. включно, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2026 строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 31.05.2026 включно, однак судове провадження не закінчене і потребує значного часу для розгляду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000475 від 09.05.2025, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З аналізу положень ст.175-177, 183, 194,199,315 КПК України вбачається, що клопотання про продовження запобіжного заходу підлягає до задоволення, якщо наявні підстави вважати, що продовжує існувати хоча б один з ризиків передбачених ст.177 КПК України та застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства

В судовому засіданні прокурор довів, що тривають ризики передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі незастосування до обвинуваченого запобіжного заходку у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Так, існують ризики, що перебуваючи на волі, усвідомлюючи втрату свободи на тривалий строк, обвинувачений, може переховуватися від суду, оскільки інкриміновані йому злочини передбачають покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на строк 15 років. Також обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на епізодичність інкримінованих кримінальних правопорушень та оскільки обвинувачений є працездатним, має задовільний стан здоров`я, та при цьому не працевлаштований та немає офіційних джерел для існування.

Суд відхиляє посилання прокурора на рзик передбачений п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як зазначено в клопотанні, цей ризик полягає в невиконанні покладених процесуальних обов`язків, що фактично охоплюється ризиком переховування від органів досудового розслідування чи суду.

При вирішенні клопотання суд враховує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України у їх сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення яке передано до суду з обвинувальним актом та реєстром матеріалів розслідування кримінального провадження, в якому наведено перелік доказів та проведених слідчих дій, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим в інкримінованому правопорушенні, характери вчинених правопорушень, одне з яких відносить до злочинів проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, який раніше не судимий, розлучений, перебуває в цивільному шлюбі має неповнолітніх дітей, офіційно не працюючий, тобто не має постійних та легальних джерел доходу, стан його здоров`я, а також існування ризиків продовження протиправної поведінки обвинуваченим,та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний момент, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Будь-яких відомостей, які б спростовували наявність вищезазначених ризиків, суду не надано.

При цьому обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Застосований запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наведені вище обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу щодо наявних ризиків та характер кримінального правопорушення, яке пов`язане із загибеллю людини, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

При цьому за вказаних обставин, не вбачається можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, як такий що не в змозі забезпечити запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

За таких обставин, слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто по 23.07.2026 включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183,194-197,331,392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 23.07.2026 включно.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження та до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» - для виконання

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою що перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1