КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2006/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Офіс Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2025 року про скасування повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000340 від 11.02.2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2025 року частково задоволено скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000340 від 11.02.2021 року.

Скасовано письмове повідомлення про підозру пред`явлене ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України у раках кримінального провадження № 0000340 від 11.02.2021 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офіс Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні № 0000340.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що повідомлення про підозру слідчим вручено ОСОБА_7 особисто, підозрюваного невідкладно повідомлено про його права, передбачені ст. 42 КПК України, після вчинення цих процесуальних дій ОСОБА_7 відмовився письмово підтвердити факт вручення письмового повідомлення про підозру і пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки.

Крім того, апелянт зазначає, що за таких обставин, підстав для направлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений законом для вручення повідомлень, у слідчого не було.

Апелянт наголошує на тому, що незважаючи на посилання слідчого судді на відсутність у кримінальному провадженні потерпілої сторони, сторона обвинувачення вважає, що наявність чи відсутність потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не впливає на дотримання порядку вручення повідомлення про підозру.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, а також думку захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2021 за № 0000340, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

21.01.2022 року прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та цього ж дня повідомлено про підозру.

Захисник ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру від 21.02.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

23.12.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000340 від 11.02.2021.

Скасовано письмове повідомлення про підозру пред`явлене ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України у раках кримінального провадження № 0000340 від 11.02.2021 року.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується лише частково, з огляду на наступне.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Посилання захисника та висновок слідчого судді про недотримання органом досудового розслідування порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, з тих підстав, що у органу досудового розслідування були наявні підстави для направлення такого повідомлення засобами поштового зв`язку, чого ним зроблено не було, внаслідок чого ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні, ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як встановлено колегією суддів та фактично не заперечується захисником у поданій скарзі, 21.01.2022 ОСОБА_7 сам прибув до слідчого за його викликом по телефону.

Того ж дня, прокурором було складено повідомлення про підозру від 21.01.2022 та разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваної особи, у відповідності до вимог ст. 278 КПК України, вручалося ОСОБА_7 слідчим в приміщенні прохідної до будівлі МВС по вул. Богомольця, 10, але останній від його отримання відмовився і від підпису в протоколі також, що зафіксовано протоколом здійснення повідомлення про підозру від 21.01.2022 та відеозаписом відповідної процесуальної дії (а.с.58-204).

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не направлено письмове повідомлення про підозру у встановлений кримінально процесуальним законом строк за адресою місця проживання ОСОБА_7 , що свідчить про недотримання процедури вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, є таким, що суперечить матеріалам справи, позаяк органом досудового розслідування були вчинені всі можливі та необхідні дії, у відповідності до вимог ст. 278 КПК України, щодо особистого повідомлення про підозру ОСОБА_7 , однак, останній від його отримання та підпису відмовився, про що складено окремий протокол та зафіксовано на відеозапис.

На підставі вищевикладеного, підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду скарги колегією суддів встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру від 21.01.2022 ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману (шахрайстві), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

У відповідності до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

При цьому, факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На підставі доданих до клопотання матеріалів слідчий суддя досліджує обґрунтованість підозри щодо кожного діяння, що інкримінується підозрюваному, в загальному механізмі кримінального правопорушення, про яке стверджує сторона обвинувачення.

Так, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_11 придбати у нього за 140 тис. доларів США частки в розмірі 15% в уставному капіталі ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД «ДІАМАНТОВИЙ ДІМ» ТОВ «ДІАМАНТ-Т» І КОМПАНІЇ», та в подальшому зобов`язався ввести ОСОБА_11 до складу співзасновників вищевказаної юридичної особи.

В основу повідомлення про підозру ОСОБА_7 покладено існування його розписки про продаж ним ОСОБА_11 за 140 тис. доларів США частки в статутному капіталі.

Разом з тим, вина ОСОБА_7 , окрім свідчень самого ОСОБА_11 , не підтверджується жодними іншими доказами, а за період з лютого 2021 року органом досудового розслідування не проведено повного комплексу слідчих (розшукових) дій з метою перевірки зазначених потерпілим обставин, таким чином, висновок органу досудового розслідування про факт заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах базується лише на припущеннях, а кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК України є сумнівною, оскільки не виконано необхідного комплексу слідчих (розшукових) дій, які б категорично виключали цивільно-правовий характер правовідносин між підозрюваним та потерпілим.

Крім цього, протягом всього строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не застосовувався запобіжний захід та не перевірявся статус підозрюваної особи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені у повідомленні про підозру обставини фактично зводяться до припущень щодо можливого порушення договірних зобов`язань, що за своєю природою є цивільно-правовими відносинами та не утворюють складу кримінального правопорушення, за ч. 4 ст. 190 КК України.

Всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, колегія суддів доходить висновку про те, що виходячи із аналізу змісту повідомлення про підозру від 21.01.2022, яке не містять виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у стороннього спостерігача може виникнути обґрунтований сумнів у тому, що він безпосередньо вчинив дії, які містять у собі склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а тому, на переконання колегії суддів, наявні підстави для скасування повідомлення про підозру від 21.01.2022 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000340 від 11.02.2021.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги захисника щодо зобов`язання внесення відомостей про скасування повідомлення про підозру до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки кримінально процесуальним законом не визначено механізм реалізації таких дій.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують вищевказаного, а всі інші обставини, на які посилалась прокурор у своїй апеляційній скарзі, враховані колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , необхідно задовольнити частково та скасувати письмове повідомлення про підозру від 21.02.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України у рамках кримінального провадження № 0000340 від 11.02.2021 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Офіс Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000340 від 11.02.2021 року - задовольнити частково.

Скасувати письмове повідомлення про підозру від 21.02.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України у рамках кримінального провадження № 0000340 від 11.02.2021 року, а у задоволенні решти вимог скарги на повідомлення про підозру - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_12

Судді:

ОСОБА_13 ____________