Справа № 283/9/26
провадження №1-кп/283/152/2026
У Х В А Л А

03 березня 2026 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому засіданні обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч.4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 в підготовчому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.3 ст. 190 КПК України. В його обґрунтування зазначив, що 05 вересня 2023 року прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Відповідно до витягу з ЄРДР 06.09.2023 прокурором внесено відповідні відомості: «невстановлена особа заволоділа земельною ділянкою, кадастровий номер :08:000:0111, площею 10,41 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка рішенням органу місцевого самоврядування надавалася у постійне користування на підставі Державного акта №ЖТ-00002 від 05.07.1993».

Однак, ні відомості з ЄРДР, ні матеріали кримінального провадження не містять інформації про постанову прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження від сектору дізнання до слідства про проведення досудового розслідування, чи постанови про перекваліфікацію кримінального проступку на злочин, а також взагалі будь-яких відомостей про зміну кваліфікацію з ч.1 ст. 190 на ч. 2 ст. 190 КК України та зазначенням особи підозрюваного ОСОБА_6 .

В подальшому постановою старшого слідчого ОСОБА_8 від 06.11.2025 кримінальне правопорушення перекваліфіковано у кримінальному провадженні №00000142 з ч.2 ст. 190 на ч.3 ст. 190 КК України.

Зважаючи на те, що станом на час перебування в секторі дізнання (останні відомості 19.02.2025) кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України не було встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а станом на 23.01.2024 закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності (подія мала місце 22.01.2021), то на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України захисник просить закрити кримінальне провадження.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника з підстав встановлення в даному кримінальному провадженні особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Аналіз норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов не встановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Верховний Суд у своїй постанові від 23.02.2021 р. по справі № 397/42/20 зазначив, що у положенні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право в тому числі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Крім того, ст.314 КПК України регламентує, що серед питань, які з`ясовуються суддею при підготовчому розгляді справи, є питання з приводу наявності (відсутності) підстав для закриття справи.

Аналогічне передбачено й нормами ч. 3 ст. 288 КПК України, зокрема, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, на даній стадії розгляду кримінального провадження, суд не вправі надавати оцінку постановам прокурора, діям або бездіяльності органу досудового розслідування, будь-яких правових підстав для цього в скарзі не наведено.

На переконання суду під час судового розгляду підлягають дослідженню та оцінці усі процесуальні рішення та дії, у тому числі викладені в окремих документах, які можуть вплинути на оцінку допустимості та належності доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, самі доводи захисника потребують фактично аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, усіх матеріалів кримінального провадження, оцінки доказів, становлять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки обов`язок доведення належності та допустимості доказів згідно з вимогами ст.ст.91, 92 КПК України покладено на сторони.

Відтак, на переконання суду твердження сторони захисту щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення підлягають дослідженню судом під час судового розгляду шляхом оцінки законності прийняття процесуальних рішень та дій під час досудового розслідування, дослідження процесуальних документів та відповідних доказів, що має бути здійснено під час судового розгляду.

Оскільки докази та процесуальні документи, рішення, дії, вчинені у ході кримінального провадження, на даний час і у підготовчому судовому засіданні не досліджувалися, зважаючи на наведені положення КПК України, неможливість надання оцінки сукупності належності та допустимості доказів у всьому кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання.

З врахуванням наведеного та беручи до уваги те, що кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом і в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання щодо закриття кримінального провадження, відповідно до п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, але згідно з чинним законодавством, необхідно встановити чи дійсно було вчинене кримінальне правопорушення, чи дійсно досудове розслідування здійснювалось за ч.2 ст. 190 КК, що неможливо зробити під час проведення підготовчого судового засідання, суд вважає заявлене клопотання передчасним, а тому таким, що не підлягає задоволенню на цій стадії розгляду обвинувального акту.

Керуючись ст. 284 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України в зв`язку з тим, що в даному провадженні не встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя