ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/669/26 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/242/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

- прокурора ОСОБА_6 ,

- представника власника майна ОСОБА_7 ,

- власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.01.2026,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку, який проведено 26 січня 2026 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_1 .

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 27.01.2026 до Шевченківського районного суду м. Харкованадійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування №0000081 від 14.01.2026за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що накладення арешту на майно необхідне з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, проведення та дослідження всіх наявних, та встановлених дій.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.01.2026 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі та зобов`язати слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути грошові кошти.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000081 від 14.01.2026за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З клопотання прокурора про арешт майна, не вбачається, що арештоване майно є предметом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що накладення арешту на майно необхідне з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, проведення та дослідження всіх наявних, та встановлених дій..

Судова колегія не погоджується з даним висновком.

Відповідно до вимог ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_9 є її матір`ю, яка має доступ до вказаної квартири, але не проживає разом з нею та там немає її майна.

Матеріали справи не містять даних, що теперішній ОСОБА_8 має статус підозрюваної в кримінальному провадженні №№0000081 від 14.01.2026.

Крім того, ОСОБА_8 надала докази походження вилучених коштів, а саме договір з болгарською компанією «Академика Сий Палас» ООД в 2024, де отримувала заробітну плату в еквіваленті Євро.

Також, потерпілим в заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що в нього було викрадено суму 550500 грн., а вилучені кошти були, серед іншого, в еквіваленті доларів США та Євро.

Тобто, слідчий суддя наклав арешт на майно без врахування вимог ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно зі ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду судова колегія має повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу по справі відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідністьзадоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.01.2026 та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про арешт майна.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.01.2026щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000081 скасувати.

Постановити нову, якою грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 14 штук; номіналом 1000 гривень у кількості 13 штук; грошові номіналом 100 доларів США у кількості 10 штук з серіями та номерами: LB 1731941 IQ, QE 24550230А, QE 24550229А, QA 13937948А, QB 77853822А, РК 33269475F, РЕ 98181505С, РЕ 98181516С, QL 59318255А, QD 06804689А; грошові кошти номіналом 500 євро у кількості 1 штука з серією та номером: NZ ; номіналом 200 євро у кількості 1 штука з серією та номером: NZ ; номіналом 100 євро у кількості 3 штук з серіями та номерами: ЕА, RB , RC , які вилучено під час обшуку, який проведено 26.01.2026 за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді