Справа № 172/426/26
Провадження № 1-кп/172/19/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 від 10.02.2026 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Яблунів Гусятинського району Тернопільської області, має середню освіту, офіційно не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 09.01.2025 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 року, який набрав законної сили 11.02.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

З метою виконання вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 року працівниками Синельниківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 19.03.2025 року ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме, виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки, попереджено про відповідальність за вчинення адміністративних чи кримінальних правопорушень, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, роз`яснено права та обов`язки покладені на засудженого судом, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою, за результатами чого, від ОСОБА_4 відібрано пояснення та підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання. нехтуючи своїми обов`язками ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за яким 12.04.2025 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3400 грн. Також, 26.05.2025 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_4 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

За систематичне вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень, засудженому ОСОБА_4 Синельниківський районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області винесено офіційне попередження про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

Також, під час перебування на обліку районного сектору ОСОБА_4 допустив систематичне невиконання обов`язку суду щодо працевлаштування або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). Так, 04.06.2025, 23.12.2025 та 04.02.2026 року ОСОБА_4 працівниками районного сектору було вручено направлення до центру зайнятості, однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи необхідність відбування покарання у виді пробаційного нагляду, з умисною бездіяльністю, яка виразилася в ухиленні від виконання порядку та умов відбування покарання всупереч інтересам правосуддя, в частині забезпечення виконання покарання до теперішнього часу не працевлаштувався, в центрі зайнятості як безробітний не зареєструвався, тим самим допустив систематичне невиконання без поважних причин обов`язку, покладеного на нього рішенням суду. За вказані порушення обов`язку суду останньому було винесено офіційне попередження, чим тричі порушив порядок та умови відбування покарання та ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю. Пояснив, що приходив у центр зайнятості згідно з направленням, але оскільки щоб стати на олік треба було пройти ВЛК та стати на облік у ТЦК то відмовився від статусу безробітній. Відмовився надавати інші пояснення.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним у виді обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 року за правилами складання покарань встановленими ст. 72 КК України визначивши остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1