Справа № 645/3908/26
Провадження № 1-кп/645/408/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м.Харкові у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000115 від 07.04.2026 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українка, громадянки України, яка має загальну середню освіту, заміжня, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно працевлаштована ТОВ «Експансія» на посаді охоронця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

02.09.2024 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебуває на посаді заступника директора комунального закладу освіти ХЛ № 161 «Імпульс» ХМР, перебуваючи у приміщенні вищевказаного закладу за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору тимчасового безоплатного користування майном від 02.09.2024 передав ОСОБА_3 ноутбук HP 245 G9 Athlon 3050U, 14`` FHD, 4 GB DDR4 2400, 128 GB SSD, що знаходиться на балансі вищевказаного закладу освіти для забезпечення умов дистанційного навчання її сина ОСОБА_5 .

Під час підписання договору та акту прийому-передачі майна від 02.09.2024 у ОСОБА_3 , виник протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме ноутбуком HP 245 G9 Athlon 3050U, 14`` FHD, 4 GB DDR4 2400, 128 GB SSD, оскільки ОСОБА_3 вказаний ноутбук використовувати для забезпечення умов дистанційного навчання її сина ОСОБА_5 та повертати закладу освіти не збиралася.

Діючи з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою представника потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , знаючи, що ноутбук HP 245 G9 Athlon 3050U, 14`` FHD, 4 GB DDR4 2400, 128 GB SSD, переданий їй для забезпечення умов дистанційного навчання її сина ОСОБА_5 , при цьому усвідомлюючи свої дії та можливі наслідки, не бажала використовувати цей ноутбук для дистанційного навчання свого сина, а також не бажала повертати вказаний ноутбук, маючи намір та вчиняючи дії, спрямовані на його привласнення шляхом зловживання довірою.

ОСОБА_7 , будучи впевнений в добропорядності та чесності ОСОБА_3 , сподіваючись на те, що вона поверне ноутбук після домовленого користування, передав останній належний ноутбук HP 245 G9 Athlon 3050U, 14`` FHD, 4 GB DDR4 2400, 128 GB SSD.

В подальшому, ОСОБА_3 , заволодівши ноутбуком HP 245 G9 Athlon 3050U, 14`` FHD, 4 GB DDR4 2400, 128 GB SSD, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-26/10399-ТВ від 20.04.2026 становить 5283,25 гривні (п`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні 25 копійок), продовжила вчиняти дії, спрямовані на реалізацію свого умислу на привласнення вказаного ноутбуку шляхом зловживання довірою, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, та розпорядилася привласненим майном на власний розсуд, а саме здала в ломбард ТМ «Найкращій Ломбард» за адресою: м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, 108.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 , спричинила потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 5283,25 гривні (п`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні 25 копійок).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захист якої здійснював захисник адвокат ОСОБА_8 , подала заяву, в якій вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Потерпілий ОСОБА_7 також подав заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.

Згідно з ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Зважаючи на те, що матеріали справи хоча і містять докази працевлаштування обвинуваченої, наявності законних джерел доходу, проте доказів фінансової спроможності обвинуваченої сплатити штраф або відбувати виправні роботи суду не надано, в звязку із чим суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджена має виконувати вказані обов`язки.

Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Згідно з ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід Держави судові витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-26/10399 - ТВ від 10.11.2025 в сумі 2888,16 грн.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд міста Харкова.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1