Справа №523/3047/26
Провадження №1-кс/523/2450/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000125 від 15.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст. 369-2 КК України, про накладення арешту на майно, вилученого в ході проведення обшуку,

Встановив:

13 лютого 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , про арешт майна.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідування встановлено що, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він приблизно у серпні 2025 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у невстановленому місці зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , та дізнався від нього, що його знайомий військовозобов`язаний ОСОБА_7 , має наміри залишити територію України в легальний спосіб.

В свою чергу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що має можливість допомогти в цьому питанні, але даний спосіб буде не зовсім законним, та буде коштувати певну суму грошових коштів.

Розуміючи, що дії ОСОБА_5 незаконні, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в подальшому повідомили про дану подію в правоохоронні органи.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України 15.08.2026 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи під контролем правоохоронних органів, 14.01.2026 року під час зустрічі, яка відбулась приблизно о 15 год. 10 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 85/1 автозаправна станція «ОККО» зустрілись із ОСОБА_5 та сіли до автомобіля марки CHEVROLET, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 .

Перебуваючи у зазначеному автомобілі, ОСОБА_5 повідомив, що для того, щоб вивезти його знайомого ОСОБА_7 , через державний кордон України до Республіки Молдова йому необхідно буде надати приблизно 17000 доларів США, та точну суму він повідоме пізніше, а також те що, він ОСОБА_5 , виступатиме гарантом цієї незаконної послуги, та отримані грошові кошти будуть у нього, поки посадова особа невстановленого на теперішній час правоохоронного органу не переправить ОСОБА_7 , через державний кордон України до Республіки Молдова.

Також ОСОБА_5 , повідомив що незаконне перенаправлення через державний кордон України буде здійснюватися на автомобілі невстановленої на теперішній час посадової особи правоохоронного органу, яка у визначений час та дату приїде за місцем проживання ОСОБА_7 , та безперешкодно через пункт пропуску вивезе ОСОБА_7 до Республіки Молдова з кінцевою зупинкою в м. Кишинів.

В подальшому 11.02.2026 року, більш точну дату встановити не надалося за можливе, під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що зібрав суму коштів необхідну для незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України. В свою чергу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що готовий із ним зустрітись для отримання грошових коштів 12.02.2026 року та повідомив, що ОСОБА_6 повинен буде передати йому 18500 доларів США. Надалі 12.02.2026 року приблизно о 08 год. 30 хв., під час телефонної розмови ОСОБА_8 визначив місце їх зустрічі за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 85/1 автозаправна станція «ОККО», близько 11 год. 00 хв.

Цього ж дня, 12.02.2026 року приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою, разом із невстановленою в ході проведення досудового розслідування посадовою особою правоохоронного органу, реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне переправлення ОСОБА_7 , через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, з корисливих мотивів, прибув до заздалегідь обумовленого ним місця за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 85/1 автозаправна станція «ОККО», для зустрічі із ОСОБА_6 на автомобілі марки CHEVROLET, номерний знак НОМЕР_1 , та запропонував ОСОБА_6 сісти до автомобіля.

Після того як ОСОБА_6 сів до автомобіля де ОСОБА_5 , детально роз`яснив ОСОБА_6 план дій, які необхідно виконати для перенаправлення ОСОБА_7 , через державний кордон України до Республіки Молдова, пообіцявши, організувати таке незаконне переправлення через державний кордон України, здійснити керівництво такими діями, сприяти їх вчиненню порадами та вказівками, після чого надав вказівку ОСОБА_6 залишити грошові кошти у розмірі 18500 доларів США в речовий ящик, відділ навпроти переднього сидіння пасажира, що ОСОБА_6 і зробив.

Надалі ОСОБА_5 зупинив рух автомобіля за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 34, де залишив ОСОБА_6 .

В подальшому 12.02.2026 року о 11 год. 45 хв. безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_5 був затриманий правоохоронними органами за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а його злочинну діяльність припинено.

13.02.2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

На підставі ухвали Пересипського районного суду міста Одеси від. 11.02.2026 року проведено обшук 13.02.2026 у приміщенні КНП «Міська клінічна лікарня №1», за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32 під час якого виявлено та вилучено лист КНП «МКЛ №1» від 12.02.2026 вих. №538 на семі аркушах.

13.02.2026 року слідчим винесено постанову про визнання вищезазначеного речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені.

Оскільки у вилучених документах наявна інформація, що може мати в собі інформацію і відомості, які можуть бути використані в якості доказів винуватості або невинуватості осіб, причетних до вчинення вказаного правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення, а також можуть підтвердити сам факт вчинення кримінального правопорушення виникла необхідність у накладені арешту на зазначені документи.

Прокурор під час судового засідання підтримав подане клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши представлені матеріали клопотання, вислухавши учасників провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які мають значення для вказаного кримінального провадження та буде використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню,

керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32 лист КНП «МКЛ №1» від 12.02.2026 вих. №538 на семи аркушах.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_9