Справа № 199/3640/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3 (в режимі відео конференції)

обвинувачений ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

захисник ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в межах кримінального провадження №0042104 від 13.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, клопотання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Почаїв, Кременецького району Тернопільської області, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

про закриття кримінального провадження №0042104 від 13.11.2025 року та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно рішення Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 № 2797/0/15-24 змінена з 7 жовтня 2024 року територіальна підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська (на теперішній час місто Дніпро).

З обвинувального акту вбачається, що молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період та проходячи її на посаді командир мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, відмовилася від несення обов`язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької області та діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, 03.09.2025 не з`явився вчасно на службу, без поважних причин до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що розташовувався у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, станом до 12.03.2026, доки не повернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську за адресою: вул. Січових Стрільців, буд. 94, м. Дніпро Дніпропетровської області, де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що законодавцем передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби. Він на теперішній час бажає повернутися до військової служби та виконувати завдання у військовій частині НОМЕР_2 Збройних сил України, командир якої надав на це свою письмову згоду.

У підготовчому судовому засіданні суд дослідив письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити, звільнити його, військовослужбовця, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, кримінальне провадження №0042104 від 13.11.2025 року, в межах якого йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, подане письмове клопотання підтримав. Просив суд щоб кримінальне провадження у справі було закрито з підстави, яка його не реабілітує.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на її думку є законна підстава для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 на питання головуючого судді заявив, що така позиція є його добровільним волевиявленням, без стороннього на нього примусу або тиску з боку певної особи, домовленістю щодо яких не будь переваг. Він на теперішній час, беручи участь у підготовчому судовому засіданні, під дією наркотичних засобів, психотропної або сильнодіючою речовини, у хворобливому стані які перешкоджають йому або негативно впливають на психічний стан, не знаходиться.

З огляду на вище наведене, обвинуваченим у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначене його клопотання є неусвідомленим останнім, не відповідає його внутрішній волі, а процесуальна позиція обвинуваченого сформувалася під дією будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження - прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши письмові документи, подані суду, дослідивши вимогу про відсутність на теперішній час судимостей у ОСОБА_4 , яку надав суду прокурор, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження №0042104 від 13.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, підлягає задоволенню та мотивує своє рішення наступним чином.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

30.08.2024 набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами:

1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту:

«У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наступних підстав:

1) особа вчинила злочин, передбачений ст. ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Під час дослідження викладеного в усному клопотанні обґрунтування та наданих суду документів встановлено наявність підстав та умов звільнення військовослужбовця ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 останній був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вчинене ним під час воєнного стану вперше.

В підготовчому судовому засідання, ОСОБА_4 підтримав своє клопотання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у зв`язку із наміром продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України, останній не заперечує після прийняття рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0042104 від 13.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про переміщення ОСОБА_4 на вакантну посаду частини НОМЕР_2 , тобто на подальше проходження військової служби у військовій частині військовослужбовця ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні були роз`яснені правові підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності, після чого підозрюваний підтвердив як свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, так і про добровільність свого звернення до суду із клопотанням для продовження проходження військової служби.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Судом враховується, що у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Крім того, за положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Таким чином, наявність констатованих правових підстав та умов звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у сукупності із відсутністю негативних характеристик особи обвинуваченого та фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, приводить суд до переконання про можливість, у відповідності до вимог статті 288 КПК України, для задоволення клопотання обвинуваченого, звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 287, 288, 314 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі частини 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження № 0042104 від 13.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Після набрання ухвалою законної сили зобов`язати:

1) невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі;

2) ОСОБА_4 прибути протягом 72 годин за місцем служби до військової частини НОМЕР_2 , - для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

26.05.2026