ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/548/26 Справа № 216/5184/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Кривий Ріг

03 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000098за ст. 126-1 КК України відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 серпня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 серпня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Узін Білоцерківського району Київської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 12.12.2024 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 60 годин, покарання не відбуто;

- 30.04.2025 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 5 днів обмеження волі, покарання не відбуто,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до даного покарання частково приєднано засудженому ОСОБА_7 не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2025 року у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) днів обмеження волі та визначено йому для відбування остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Суд І інстанції в своєму вироку зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в період часу з 01 липня 2023 року по 30 березня 2025 року, в порушення вимог ст.28 Конституції України, вимог Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з мотивів давньої особистої неприязні, умисно, систематично вчиняв домашнє насильство, а саме психологічне та фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є його матір`ю, та з якою останній спільно проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 01 липня 2023 року приблизно о 13:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_9 нецензурною лайкою, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол ВАВ № 930662 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За результатом розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 04 грудня 2023 року приблизно о 14:43 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_9 нецензурною лайкою, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол ВАВ № 994298 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатом розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.02.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 12 липня 2024 року приблизно о 15:45 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_9 нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол ВАД № 014802 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатом розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.08.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 19 листопада 2024 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виламував двері у будинку, висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_9 нецензурною лайкою, погрожував їй застосуванням фізичної сили, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол ВАВ № 201534 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 03 грудня 2024 року приблизно об 11:56 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , хапав свою матір ОСОБА_9 за одяг та руки, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував їй застосуванням фізичної сили, тобто вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол ВАВ № 201931 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатом розгляду зазначених справ про адміністративні правопорушення, об`єднаних в єдине провадження, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Так, будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 30 березня 2025 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті давніх неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_9 , яка є його матір`ю, наніс не менше трьох ударів правою рукою по голові в область обличчя потерпілої ОСОБА_9 , чим завдав останній фізичного болю, супроводжуючи удари нецензурними висловлюваннями образливого та принизливого характеру на адресу потерпілої ОСОБА_9 . Зазначені дії ОСОБА_7 вчинено в порушення вимог ст.28 Конституції України, Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та є проявом фізичного та психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 в період часу з 01 липня 2023 року по 30 березня 2025 року, перебуваючи за місцем спільного проживання із потерпілою ОСОБА_9 , яка є його матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів давньої особистої неприязні до неї, умисно, систематично, тобто більше трьох разів, вчиняв домашнє насильство, а саме психологічне насильство (словесні образи, погрози, приниження), фізичне насильство (стусани, нанесення побоїв) відносно потерпілої ОСОБА_9 , що призвело до приниження її людської гідності, викликали у потерпілої ОСОБА_9 побоювання за власну безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, тобто до фізичних та психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 , що виразилось зокрема у побоюваннях останньої перебувати разом із ОСОБА_7 за місцем спільного проживання, що позбавило потерпілу ОСОБА_9 можливості повною мірою задовольняти свої життєві та побутові потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за ознаками: «домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи».

На вказаний вирок суду, від прокурора ОСОБА_8 надійшла апеляційна скарга, в якій вона просить вирок Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 серпня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд в суді І інстанції. Зазначає, що суд І інстанції, в порушення вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , яке визнав доведеним за ст. 126-1 КК України, а виклав лише обставини, які були встановлені органом досудового розслідування. Також, на думку прокурора, у даному випадку суд І інстанції мав застосувати принцип повного чи часткового складання призначених покарань, який застосовується при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, а не принцип приєднання покарань, який застосовується при призначенні покарань за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, оскільки оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що мало місце в період часу з 01 липня 2023 року по 30 березня 2025 року, тобто до постановлення вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30 квітня 2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду не надходило

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, думку захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, зазначені порушення не дозволяють вказати обставини, які були встановлені саме судом.

Згідно з положеннями п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. В цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності кожного з підсудних, їх роль у вчиненні злочину, а після цього докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд І інстанції, в порушення вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , яке визнав доведеним за ст. 126-1 КК України, а виклав лише обставини, які були встановлені органом досудового розслідування.

Крім того, з оскаржуваного вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що мало місце в період часу з 01 липня 2023 року по 30 березня 2025 року, тобто до постановлення вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30 квітня 2025 року, а тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що у даному випадку суд І інстанції мав застосувати принцип повного чи часткового складання призначених покарань, який застосовується при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, а не принцип приєднання покарань, який застосовується при призначенні покарань за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

При новому розгляді суду першої інстанції з урахуванням вимог кримінального процесуального закону необхідно усунути порушення, зазначені в цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, виключити суперечності та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Центрально - Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 серпня 2025 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді І інстанції, в іншому складі суддів.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: