печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001948, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2022 у справі № 757/13282/22-к в межах кримінального провадження № 0001948 від 21.09.2021, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0520, площею 0,1127 га, що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_3 вказує, що належна йому земельна ділянка не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування у кримінальному провадженні не надано доказів, що є сукупність розумних підозр вважати, що вона є предметом злочину, доходом від вчиненого злочину, її відчужено власнику майна з метою приховання злочину та уникнення конфіскації майна, та заявник був обізнаний про мету такої передачі. Заявник запевняє, що він не вчиняв жодних дій, що могли б призвести до зникнення, втрати чи пошкодження майна.

На думку власника майна, прокурор пов?язував необхідність накладення арешту на майно з метою недопущення відчуження. Однак, в даному випадку стороною обвинувачення не наведена та не доведена така необхідність, а слідчий суддя, всупереч імперативним положенням п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, не зазначив з яких міркувань він виходив та якими доказами підтверджується наявність ризиків.

Крім того, заявник вважає, що арешт майна підлягає скасуванню з наступних причин:

1.відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких прокурор просить накласти арешт, кримінального правопорушення;

2.не встановлення розміру шкоди, питання щодо наявності цивільного позову та співрозмірність обмеження права власності;

3.невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 171, ст. 370 та ст. 372 КПК України;

4.розгляд клопотання прокурора про арешт майна за відсутності власника майна;

5.накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час, місце та дату судового засідання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, причини неприбуття не повідомив, жодних заяв на адресу суду не направив.

Прокурор, слідчий також не прибули в судове засідання, будучи повідомленими належним чином.

Водночас, прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 подано до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та заперечення на клопотання, в яких останній зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001948 від 21.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження серед іншого досліджуються обставини за яких ОСОБА_5 , будучи головою Вороньківської об?єднаної територіальної громади, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи у складі організованої групи осіб до складу якої входять ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних та юридичних осіб, використовують надані їм службове становище всупереч інтересам служби, для незаконної зміни цільового призначення земельних ділянок, надання їх в довгострокову оренду, виділення у власність земельних ділянок та інше, що призвело до тяжких наслідків.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи ще сільською головою Процівської сільської ради під час переходу до об?єднаних територіальних громад, спільно з ОСОБА_6 розробили злочинний план спрямований на особисте збагачення, який полягав у неправомірному виділенні земельних ділянок на підконтрольних осіб загальною площею 98 га.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично розподілили на підконтрольних осіб (родичів) земельні ділянки площею 78 га.

В ході поділу земельних ділянок та після передачі їх підконтрольним особам, в управлінні Процівської сільської ради залишилось ще 16 земельних ділянок площею 20 га, які умисно не були прийняті на баланс Процівської сільської ради та всупереч пункту 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не були передані на баланс новоутвореної Вороньківської сільської ради під час реформи децентралізації.

07.06.2022 постановою прокурора, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0520, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор звертає увагу, що в ході досудового розслідування проводиться збирання доказів, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

З урахуванням принципу диспозитивності та розумності строків кримінального провадження, слідчий суддя визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність осіб, що не з`явились.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора із долученими до них документами, слідчий дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001948 від 21.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються обставини щодо незаконної зміни цільового призначення земельних ділянок, надання їх в довгострокову оренду, виділення у власність земельних ділянок.

Постановою прокурора від 07.06.2022 земельні ділянки, зокрема з кадастровим номером :01:021:0520, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2022 у справі № 757/13282/22-к накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0520, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_3 .

При прийнятті рішення про накладення арешту слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельні ділянки з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 08.06.2022.

З приводу доводів ОСОБА_3 щодо розгляду клопотання прокурора про арешт майна за відсутності власника майна слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Щодо твердження заявника про те, що йому не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні.

Крім того, предметом досудового розслідування вказаного кримінального провадження, є в тому числі майно, на котре накладено арешт.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває та з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна в сукупності з вищенаведеними обставинами, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість арешту, накладеного на належне ОСОБА_3 майно, та не доводять, що в застосуванні арешту відпала потреба, а відтак не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1