Провадження № 11-сс/4823/221/26 Слідчий суддя
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11травня 2026 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого суддізадоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0002386від 16.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4, ч. 5 ст. 185Кримінального кодексу України(далі КК) підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 15.06.2026 із подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та залишено без змін в якості альтернативного запобіжного заходу заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 998 400 грн з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, достатньої на даному етапі досудового розслідування, та з урахуванням доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які продовжують існувати та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, врахувавши, що останній достеменно повідомлений про кримінально-правові негативні наслідки у разі доведення у суді його вини, що вказує на можливість в подальшому переховування від органів досудового розслідування, прокуратури та/або суду, оскільки йому інкримінується вчинення тяжкого майнового злочину, за який, у разі доведеності вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, а також доведеності такими обставинами ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому визначив заставу, у розмірі, раніше визначеному при застосуванні такого запобіжного заходу.

Не погодившись із рішенням слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування вимог посилається на безпідставне продовження слідчим суддею строку запобіжного заходу, оскільки вважає, що не враховано доводів сторони захисту щодо недоведеності прокурором ризиків, які не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи ризик втечі, слідчий суддя не оцінював жодних факторів,які могли б підтвердити існування або відсутність ризику, не досліджував характеристику особи, її моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки тощо, а обмежився лише тяжкістю покарання, що загрожує. Тоді як ризик можливого повторного вчинення правопорушення, взагалі нічим не обґрунтований. Також вважає, поза увагою слідчого судді залишились аргументи сторони захисту про те, що первісне обрання запобіжного заходу 16.03.2026 було здійснено в кримінальному провадженні за ч. 4, 5 ст. 185 КК по двом епізодам крадіжок і станом на дату розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, один епізод крадіжки виділено в окреме провадження, у тому числі у зв`язку з відсутністю доказів причетності його підзахисного до вказаної крадіжки. У зв`язку з цим, була зміна підозри, яка ще не була підписана на момент розгляду клопотання, чого не заперечувала сторона обвинувачення. Крім того, звертає увагу на активну участь ОСОБА_7 у досудовому розслідуванні. Окремо звертає увагу, що визначений розмір застави у відповідності до абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК, має бути визначеним у розмірі, який не перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму, попри це слідчим суддею не зазначено жодного аргументу на підтвердження наявності виключного випадку, який би дозволяв збільшити граничний розмір застави у більш ніж 2 рази, що є непомірним для підозрюваного, який є безробітним, а також з урахуванням вилучених викрадених коштів, що вказує на відсутність завданої шкоди.

Заслухавши доповідача, думку захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; дуку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчими Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002386 від 16.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4,5 ст. 185 КК України.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 27.03.2026 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2026 та визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998 400 гривень.

16.03.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

06.05.2026 постановою керівника Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 16.06.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість підозри доказами, достатніми на даній стадії кримінального провадження: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_10 від 15.03.2026; протоколом проведення обшуку автомобіля марки OpelInsignia CВ5544ВХ; та іншими, а також те, що передбачені ст. 177 КПК ризики не зникли, досудове розслідування не завершене, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків, правильно дійшов висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу.

Виходячи із даних матеріалів судового провадження, є правильним висновок слідчого судді відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та не зменшилися і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в частині того, що застава в розмірі 998400 гривень є завідомо не помірна для підозрюваного, визначена без урахування його сімейного та майнового стану у зв`язку з чим вважав необґрунтованим визначення такого у розмірі, який значно перевищує встановлений законом розмір застави для такого виду злочин, колегія суддів зазначає наступне.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави у разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Застава - це не менш слабкий запобіжний захід, а є альтернативним запобіжним заходом по відношенню до триманню під вартою. За тяжкістю ці запобіжні заходи однакові.

Обов`язок суду призначити такий розмір застави, щоб була забезпечена процесуальна поведінка особи, а людина вийшла на волю. Правосуддя не потребує, щоб людина чекала вироку під вартою, адже вина її ще не доведена.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призводити до скрутного матеріального становища її та її родини, адже запобіжний захід та визначення розміру застави не має ототожнюватися із призначенням покарання. На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не має карати особу, вина якої ще не доведена, а має виконувати лише контролюючу функцію та може обмежити особу у певних правах, при цьому обґрунтовуючи кожне конкретне обмеження.

На даному етапі застава має лише забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Так, визначений раніше розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів, який слідчим суддею наразі залишений у такому ж розмірі не обґрунтованийналежними даними щодо врахування всіх аспектів для прийняття такого рішення, зокрема і обсягу підозри, пред`явленої підозрюваному.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом одного епізоду крадіжки, вчиненої групою осіб, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, матеріалами справи не підтверджено даних про наявність достатніх матеріальних активів для змоги внесення підозрюваним або його близькими застави у визначеному розмірі.

Таким чином, з урахуванням даних про особу підозрюваного та притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 185 КК України, застава визначена в розмірі 998400 гривень є занадто високою для підозрюваного та неспівмірна з його доходами та розміром завданої шкоди. Тому, розмір застави застосований ОСОБА_7 слід зменшити до 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, у межах, визначених положеннями абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК, як на те вказує захисник, з урахуванням розміру майнової шкоди, про яку йдеться у кримінальному провадженні та характеру кримінального правопорушення, висновки слідчого судді про те, що вказаний випадок можливо розцінювати як виключний задля визначення застави у розмірі більшому, ніж визначено законом для такої тяжкості злочинів, обґрунтований.

Відтак, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а рішення слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2026 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого задовольнити частково, продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.06.2026, із подальшим утриманням в ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665600 гривень, яка може бути внесена як підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок (одержувач: Чернігівський апеляційний суд; ; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; розрахунковий рахунок UA0083595).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом її дії.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною процесуально вмотивованою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час;

- не відлучатися з населеного пункту за фактичним місцем проживання без дозволу слідчого чи прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання та місця роботи або навчання;

- утримуватись від спілкування з іншим підозрюваним по даному кримінальному провадженню, з приводу обставин даного кримінального провадження, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, після чого надати у триденний строк слідчому документи, що підтверджують здачу уповноваженому органу паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 15.06.2026.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являвся за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3