УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 456/6842/25

провадження № 51-1212ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду

від 18 березня 2026 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого

2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі за скаргою ОСОБА_4

на постанову дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області

від 23 січня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000350 від 12 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 березня 2026 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2026 року.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 23 січня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000350 від 12 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

Зазначена скарга протоколом повторного автоматизованого визначення слідчого судді розподілена слідчому судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області

ОСОБА_5

ОСОБА_4 , вважаючи, що його скарга незаконно розподілена слідчому судді

ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою про відвід слідчого судді.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого

2026 року ОСОБА_4 у задоволенні цієї заяви про відвід відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_4 оскаржив його до апеляційного суду, який відмовив йому у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Як убачається зі змісту оскарженої ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду було прийнято

на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє

у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження

в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали судді

про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді процесуальним законом

не передбачена.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4

ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, а також зважаючи на те, що обґрунтування касаційної скарги

не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а із касаційної скарги та копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 березня 2026 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3