ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 711/3101/24 Номер провадження 11-кп/814/1044/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 березня 2026 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року, яку суд постановив без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання доказів недопустимими та залишено без розгляду клопотання про повернення майна.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Перевіривши апеляційну скаргу та журнал судового засідання, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з такого.

На підставі ч.1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, положеннями частини 2 статті 392 КПК України передбачено, що апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом підлягають ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Інші ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Перелік ухвал суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час судового розгляду є вичерпними та не підлягають більш широкому тлумаченню.

З апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що в даному випадку ним оскаржується рішення суду, постановлене без виходу до нарадчої кімнати, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо визнання доказів недопустимими та залишення без розгляду клопотання про повернення майна. Дане рішення суду не підлягає окремому оскарженню.

Відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З огляду на вказане у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати апелянту.

Ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її ухвалення.

Суддя ОСОБА_2