Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/2909/26

Провадження № 11-сс/4815/87/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Як зазначено в обґрунтування цього рішення, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_6 від 05.01.2026р. про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, ст. 206-2, ст. 191, ст. 364 КК України не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки з її змісту неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником. Вказано, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення. Такі обставини можуть бути неповними, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі з урахуванням доповнень ОСОБА_6 просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, викладених у його заяві від 05.01.2026 р. та розпочати досудове розслідування.

На обґрунтування цих вимог зазначено, що слідчий суддя фактично взяв на себе функції органу досудового розслідування, провівши оцінку доказів ще до початку кримінального провадження. Також не погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності в заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки це прямо суперечить змісту його заяви та вимогам ст. 214 КПК України (далі КПК). Також вказує, що відповідно до відповіді керівника Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 , його заяву про вчинення кримінальних правопорушень скеровано до ГУНП в Рівненській області для вирішення питання у порядку ст. 214 КПК, а також для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які викладені у заяві. Вважає дане твердження незаконним, оскільки вважає, що підслідність за вказаними у його заяві про вчинення кримінальних правопорушень належить до ДБР.

У судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, в якій підтримав доводи апеляційної скарги та доповнення до неї в повному обсязі, а тому колегія суддів вважає, що судовий розгляд можна проводити за відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно приписів ч. 1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Початок досудового розслідування регламентовано ст. 214 КПК, за приписами частини першої якої, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. В Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (ч. 5 ст. 214 КПК).

Системний аналіз вказаних приписів КПК дає підстави для висновку, що внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, які містять виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із всіх заяв чи повідомлень про події, в яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

При цьому слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані надати оцінку змісту, сутності заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, та, за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Реєстрації у ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні вказаних даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), в якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Як убачається з матеріалів судового провадження, 05.01.2026 року ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, 206-2, 191, 364, 375 КК України, в якій висловлював незгоду з рішенням судді Господарського суду Рівненської області ОСОБА_8 , а також вказував на неправомірні, на його думку, дії інших осіб щодо корпоративних прав та майна ТОВ «УТК» і ТОВ «Кольчуга МС».

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_6 не містить фактичних даних про вчинення злочинів службовими особами, підслідними ДБР. Колегія суддів погоджується, що зміст звернення фактично зводиться до суб`єктивної оцінки апелянтом результатів господарського спору. Незгода із судовим рішенням, ухваленим у порядку господарського судочинства, має вирішуватися шляхом апеляційного чи касаційного оскарження у відповідній юрисдикції, а не шляхом ініціювання кримінального переслідування судді за відсутності доказів його корупційної чи іншої злочинної діяльності.

Щодо доводів про перенаправлення заяви до ГУНП в Рівненській області, колегія суддів зазначає, що за відсутності ознак злочинів, визначених у ч. 4 ст. 216 КПК України (щодо спеціальних суб`єктів), орган ДБР вправі направити звернення до компетентного органу поліції для перевірки обставин щодо можливих неправомірних дій приватних осіб. Такі дії не є незаконною бездіяльністю у розумінні ст. 303 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 422 КПК, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ця ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3