Провадження №: 1-кс/336/213/2026
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000386 від 16.03.2026 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, українця, із вищою освітою, вдівець, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

Встановив:

У провадженні слідчих перебуває кримінальне провадження № 0000386 від 16.03.2026 року, за яким ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване наступним:

Слідчим відділенням Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000386 від 16.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 04 травня 2026 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом.

Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід'ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства України, військовослужбовець ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, будучи військовослужбовцем за наступних обставин.

16 березня 2026 року, приблизно у період часу з 21 години 00 хвилин по 21 годин 18 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні до нього, під час раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 небезпечного для життя в момент заподіяння, тримаючи в руці предмет, схожий на ніж, наніс ним останньому один удар в область черевної порожнини справа, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді проникного колото-різаного поранення бокової поверхні передньої черевної стінки, наскрізного поранення 6 сегмента печінки, евентерації петель тонкого кишківника, внутрішньочеревної кровотечі важкого ступеню, гіповолемічного шоку 3-4 ст., гострої постгеморагічної анемії важкого ступеню.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

17.03.2026 у зв`язку із наявністю достатніх доказів, старшим слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням із Запорізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону, письмово повідомлено ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 наступні:

- протокол ОМП від 16.03.2026 за адресою:

АДРЕСА_2 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.03.2026

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2026;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 17.03.2026;

- речові докази, вилучені в ході проведення ОМП (предмет, схожий на ніж зі

слідами РБК, сліди РБК);

- протокол затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від

17.03.2026;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9

від 17.03.2026;

- довідка КНП «МЛЕ ШМД» ЗМР № 01-06/98A від 17.03.2026;

та інші матеріали досудового розслідування у сукупності.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та наддасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що остання з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі, крім цього, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи наявність кримінального провадження відносно останнього за фактом самовільного залишення військової частини № НОМЕР_2 від 08.07.2023, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_5 , підозрюваний не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, систематично вживає спиртні напої, специфіки вчинення злочину та те, що ОСОБА_5 є особою, яка раніше вже вчиняла злочин, існують підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, стороною обвинувачення встановлено обґрунтовану наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст.177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що: 1) є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування; 4) відсутні місці соціальні зв`язки підозрюваної, відсутнє місці й постійного проживання, відсутня родини й утриманці; 5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою. Вищевказане також може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи встановлені ризики, характер інкримінованого злочину та відомості про особу підозрюваного, відсутні гарантії виконання підозрюваною умов зазначеного запобіжного заходу у добровільному порядку, без наявності певних обмежень, що на думку слідства унеможливлює обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому представлені не були. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або застави. Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання на підставі доводів, викладених у останньому.

Підозрюваний заперечував проти клопотання прокурора, вказав на факт самозахисту. Спричинення тілесного ушкодження потерпілому відбулося у зв`язку із нападом останнього. Саме потерпілий мав бажання нанести ножові поранення підозрюваному. Свідків вказаної події як вказує прокурор на самому ділі не було. На теперішній час він має бажання продовжити військову службу, та має домовленість із полком, в якому буде служити. Він порядна людина, алкоголем не зловживає, є військовим, конфлікти мали місце на протязі кількох років у зв`язку із протиправною поведінкою потерпілого, який був раніше засуджений за вбивство.

Захисник заперечувала проти клопотання, просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу. Вказала, на відсутність на теперішній час переконливих доказів скоєння її підзахисним злочину, слідчий експеримент та допит з останнім не проводились. Її підзахисний захищався від неправомірних дій потерпілого. Ризиків вказаних у клопотанні не існує.

При дослідженні доданих до клопотання матеріалів слідчим суддею досліджені: витяг з ЄРДР, матеріали досудового розслідування, протоколи допиту свідків, слідчого експерименту, огляду місця події. , протокол затримання, інші докази, долучені до клопотання.

Повноваження слідчого та прокурора підтверджені доданими до клопотання документами.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, наявність кримінального провадження відносно останнього за фактом самовільного залишення військової частини № НОМЕР_2 від 08.07.2023, а тому суддя вважає, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Також слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків переховування від слідства та суду, а рівно і впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Такі ризики у своїй сукупності є достатньо вагомими для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Крім того, вирішуючи питання про можливість встановлення розміру застави, суд враховує положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких суд може не визначити розмір застави у кримінальних провадженнях, у тому числі, щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000386 від 16.03.2026 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з моменту затримання, а саме, з 16 березня 2026 року з 23 годині 20 хвилин до 14 травня 2026 року включно до 23 години 20 хвилини.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з фактичного обмеження свободи пересування, тобто, з 16 березня 2026 року з 23 години 20 хвилин.

Визначити строк дії ухвали - до 23 години 20 хвилини 14 травня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та підписане 18 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1