Справа № 308/2163/26
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/157/26, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2026 року, щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2026 року, частково задоволено клопотання та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560,00 ( шістдесят шість тисяч п"ятсот шістдесят грн. 00 коп.) грн.

На підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із території Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками, спеціалістами та експертами у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження слідує, що cлідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у якому зазначив, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 04.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

29 січня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України та у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: договором підряду № 151ВТ25 від 07.05.2025; висновком судової товарознавчої експертизи; висновком судової будівельно-технічної експертизи; висновком судової економічної експертизи; протоколами допитів свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, що оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, його значну суспільну небезпеку, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України.

Слідчий вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_6 до втечі.

Також зазначив, що наявний ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків КНП «Медичний центр Сім`я» та інших учасників у даному кримінальному провадженні, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. При цьому слідчий просить врахувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Окрім того, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Також просив врахувати, що підозрюваний є керівником юридичної особи, яка виконує роботи по території всієї держави, а тому має значне коло знайомств, в тому числі серед працівників правоохоронних органів та посадових осіб органів влади та місцевого самоврядування.

Зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вищенаведених ризиків, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Також слідчий зазначив, що розмір застави, визначений ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для підозрюваного ОСОБА_6 є недостатнім та нездатний повною мірою забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Сторона обвинувачення вважала, що з огляду на всі обставини кримінального провадження, застава повинна бути призначена у розмірі 210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 698 880 гривень, з огляду на його матеріальне становище та те, що вказана юридична особа в межах України виконувала протягом 2024-2026 років значну кількість робіт.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у вищевказаному розмірі та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із території Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками, спеціалістами та експертами у кримінальному провадженні сторони обвинувачення; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що вирішуючи питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним та встановлені ризики. Також при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу слідчий суддя взяв до уваги ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей. Враховуючи ці обставини та фактичні обставини справи, обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність обрання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави. Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні не навели будь-яких обставин та належних доказів які б свідчили про те, що зазначений у клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 випадок є виключним і застава у зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а відтак запропонований у клопотанні розмір застави є необґрунтований та до задоволення не підлягає. З огляду на зазначене, слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного також враховував дані щодо заробітної плати ОСОБА_6 за період з 01.01.2025 року по 31.12.2025 року, відображені у довідці ТОВ «ТОП ФАЄР» від 28.01.2026 року № 1 і наявність на утриманні у ОСОБА_6 трьох малолітніх дітей та з урахуванням встановлених ризиків вважав за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560,00 ( шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), оскільки такий розмір застави , на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні а також достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з цим рішенням прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Прокурор вважає, що визначений розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. В обґрунтування доводів прокурор вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. Разом з цим, вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя не врахував, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов?язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. На переконання сторони обвинувачення, встановлений ухвалою від 10.02.2026 розмір застави є недостатнім та нездатний повною мірою забезпечити виконання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов?язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому розмір застави необхідно визначити у розмірі 210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, або 698 880 гривень. Прокурор також зауважує, що слідчий суддя погодився з доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК У країни, а також про те, що жоден із більш м?яких запобіжних засобів не зможе запобігти цим ризикам, проте фактично обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави, не врахувавши при цьому положення ч. 4 ст. 182 КПК України. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, або 698 880 грн.

В подальшому ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 подав заперечення на цю апеляційну скаргу. Просив залишити таку без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували порти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3статті 176 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 04.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про те, що при розгляді клопотання були дотримані вимоги, передбачені ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий повідомив ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи рішення про наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Разом з цим, взяв до уваги, що ОСОБА_6 є батьком трьох неповнолітніх дітей, а отже має право на відстрочку від мобілізації та виїзду за межі України. Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків, слідчий суддя враховував встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також слідує, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі не оскаржує прийняте слідчим суддею рішення в частині підстав для обрання запобіжного заходу, проте вважає, що визначений підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

На думку колегії суддів, в апеляційній скарзі прокурором не наведено переконливих обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду або впливати на свідків, а також те, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечить здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

За викладених у сукупності обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560,00 ( шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

У випадку недотримання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, прокурор не позбавлений можливості звернутися із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і прокурор не посилався під час її розгляду.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 - відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: