ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги захисника на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 Кримінального кодексу України у межах кримінального провадження № 0000030,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27 листопада 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК).

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що за змістом повідомленої 27.11.2025 року ОСОБА_7 підозри остання відповідає вимогам ст. 277 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та при її врученні прокурором були дотримані вимоги ст.278 КПК; повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК.

За таких обставин, аналіз норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог глави 22 КПК, в тому числі, щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК, а тому скарга на повідомлення про підозру задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також зобов`язати внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Судом не надано уваги тому факту, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 277 КПК у повідомленні про підозру ОСОБА_7 відсутній зміст підозри, що фактично позбавляє можливості здійснити повноцінний та всебічний захист її прав. Виходячи зі змісту врученого письмового повідомлення про підозру можна зробити висновок про те, що виконавцями вчинення кримінального правопорушення були підлеглі працівники ОСОБА_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , сам факт підписання нею оригіналів свідоцтв про шлюб без доведення усвідомлення їх злочинного характеру не свідчить про її співучасть у заволодінні грошовими коштами. Слідчий суддя також залишив поза увагою, що ОСОБА_7 неодноразово направляла начальнику Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідні записки та клопотання про порушення дисциплінарного провадження та притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що вона систематично порушувала вимоги законодавства при стягненні державного мита, плати за видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та наданні платних послуг, що передбачено Порядком надання платних послуг відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, ОСОБА_7 28.07.2025 пропонувала начальнику Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розглянути можливість закупівлі та встановлення ІР-камер для забезпечення відеоспостереження у відповідних зонах з метою попередження та фіксації можливих неправомірних дій. Також слідчим суддею не взято до уваги той факт, що доступ до службового кабінету був як у ОСОБА_10 , так і у ОСОБА_11 , а тому факт вилучення грошових коштів під час проведення обшуку не свідчить про заволодіння ними саме підозрюваною ОСОБА_7 .

На думку захисту, застосування такої кваліфікуючої ознаки як за попередньою змовою групою осіб є необґрунтованою, оскільки стороною обвинувачення не доведено факту досягнення домовленості між особами до початку виконання об`єктивної сторони злочину, не встановлено часу, місця, способу та змісту такої домовленості. Для застосування кваліфікації «в умовах воєнного стану» необхідно довести, що воєнний стан об`єктивно вплинув на спосіб, обстановку або можливість вчинення злочину, і що особа використала умови воєнного стану для досягнення злочинного результату. Отже така кваліфікуюча ознака є не підтвердженою конкретними фактичними обставинами, що викладені в матеріалах кримінального провадження.

У діях ОСОБА_7 взагалі відсутній склад злочину за ч. 4 ст. 191 КК, стороною обвинувачення не доведено особисту її участь у заволодінні грошовими коштами, організацію такого заволодіння або пособництво в його вчиненні.

Слідчий суддя не послався на жодний доказ, яким обґрунтовується повідомлення про підозру ОСОБА_7 , отже висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, до апеляційного суду подав заяву про проведення розгляду його апеляційної скарги без його участі, її доводи підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Підозрювана не заперечувала проти проведення апеляційного розгляду за відсутності її захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами частини першої статті 42 КПК підозрюваним є особа, зокрема якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК).

Стаття 278 КПК визначає порядок вручення особі повідомлення про підозру. Частина перша цієї статті визначає, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

При цьому, глава 22 КПК регулює питання щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру (частини перша і друга статті 278 КПК).

Крім цього, за частинами першою третьою статті 278 КПК письмове повідомлення про підозру повинно бути врученим у день його складення, а в разі, якщо особа затримана, то повідомлення про підозру вручається їй не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту затримання. У разі необхідності вручити повідомлення про підозру одночасно декільком особам може виникнути ситуація, за якої дотримання відповідних часових меж буде ускладнене або унеможливлене, оскільки відповідні адресати для вручення можуть знаходитися у різних територіально віддалених місцях або ж своєю поведінкою можуть ускладнювати реалізацію процедури такого вручення

З матеріалів провадження слідує, що слідчими СВ Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 03.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч.1, 3 ст. 368 КК.

27.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає їх непереконливими, а висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими. За своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК та було здійснено за наявності достатніх доказів, які вказують на можливу причетність ОСОБА_7 до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

З такими висновками слідчого судді погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Отже, на даній стадії слідчий суддя та апеляційний суд не повинен керуватись стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки стадія досудового розслідування ще триває і здійснюється збір доказів та фіксування певних обставин.

У зв`язку з чим передчасними є доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину за ч. 4 ст. 191 КК та недоведеність стороною обвинувачення таких кваліфікуючих ознак як за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, а також твердження захисника, що зі змісту підозри видно, що виконавцями злочину були підлеглі працівники ОСОБА_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також мали доступ до службового кабінету, тому сам факт підписання нею оригіналів свідоцтв про шлюб без доведення усвідомлення їх злочинного характеру та факт вилучення грошових коштів під час проведення обшуку не свідчить про її співучасть у заволодінні грошовими коштами. Оскільки стадія досудового розслідування ще триває та здійснюється збір доказів у кримінальному провадженні, вказані твердження підлягають перевірці в ході досудового розслідування.

В даному провадженні пред`явлена ОСОБА_7 підозра не є вочевидь безпідставною та здійснена за наявності достатніх доказів, що вказують на можливу причетність останньої до вчинення інкримінованого їй злочину.

Як зі змісту скарги до слідчого судді, так і з апеляційної скарги видно, що підставою для скасування повідомлення про підозру захисник вказує, що вона є необґрунтованою, складеною та врученою у порушення вимог процесуального законодавства. Проте такі доводи спростовуються дослідженими матеріалами справи та з огляду на викладене вище є неспроможними.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено, а відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статтями 7, 9, 111, 135, 276-279, 309 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4