ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 678/117/26

Провадження № 11-сс/820/157/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 25 січня 2026 року, за апеляційною скаргою прокурора Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2026 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первозванівка Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, офіційно не працює, не має судимостей,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, Летичівської окружної прокуратури та Летичівського районного суду Хмельницької області, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

-не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду за межі:

Полтавської області за умови постійного проживання на

АДРЕСА_2 за умови постійного проживання на АДРЕСА_1 ;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

-утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , крім як у присутності слідчого, прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду;

-не залишати місце свого постійного проживання в період з 22 год по 06 год на АДРЕСА_1 або на АДРЕСА_2 в залежності від вибору остаточного місця проживання на період дії ухвали.

Строк дії ухвали постановлено рахувати до 10 квітня 2026 року включно.

Прокурор Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Уважав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та передчасним.

Зокрема, наголошував на тому, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

У зв`язку з достатністю здобутих доказів під час досудового розслідування, 13 лютого 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Разом з тим, посилався на те, що наразі наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 на даний час переховується від органів досудового розслідування, бо до дати фактичного затримання за ухвалою суду з метою приводу для обрання запобіжного заходу, підозрюваний не з`являвся до слідчого для проведення слідчих дій.

Також з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження, було ініційовано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Летичівського районного суду, підозрюваного ОСОБА_7 було фактично затримано працівниками поліції 28 лютого 2026 року.

На думку прокурора, застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню ризиків, зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України.

Посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_7 у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде порушувати покладені на нього обов`язки.

Захисник ОСОБА_6 в запереченні на апеляційну скаргу прокурора просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2026 року без змін.

Уважав, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення слідчого судді місцевого суду є законною та постановленою з дотриманням норм процесуального, матеріального законодавства.

Окрім цього, прокурором не наведено жодних фактичних даних, які би підтверджували, що підозрюваний ОСОБА_7 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду або впливати на свідків у кримінальному провадженні. Також підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання у місті Кременчук.

Захисник звертав увагу на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_7 , належить до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з практикою ЄСПЛ, сама лише тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Це обмеження свободи, яке дозволяє правоохоронним органам контролювати місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 .

На думку захисника, твердження прокурора про наявність ризику переховування є передчасним та не підтверджується жодними фактичними доказами, а підозрюваний ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки.

Серед іншого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, що за своєю природою є ненасильницьким злочином, а застосований судом першої інстанції домашній арешт з забороною залишати житло є цілком достатнім важелем для запобігання будь-яким гіпотетичним ризикам.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав уважати,що існує хоча би один із ризиків, передбачених ст.177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повною мірою дотримався цих вимог закону.

23 лютого 2026 року до місцевого суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7

ОСОБА_7 , діючи умисно, не виконав постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 25 липня 2024 року (справа № 405/3442/24), Кіровоградського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 12 листопада 2024 року (справа № 404/9581/24), Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року (справа № 178/2771/24), Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2024 року (справа №390/2396/24), Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2025 року (справа № 537/226/25), Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2025 року (справа № 397/946/25), Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 вересня 2025 року (справа № 599/1427/25), Подільського районного суду міста Кропивницького Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року (справа №405/6867/25), які набрали законної сили щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати.

11 лютого 2026 року у зв`язку з достатністю здобутих доказів під час досудового розслідування сформовано ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Розглядаючи вказане клопотання, слідчий суддя місцевого суду на виконання вимог ст.178 КПК України врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, яке є нетяжким злочином.

Ураховано і відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , якому 23 роки, повідомлені ним обставини щодо його сімейного стану, наявність сталих соціальних зв`язків, не має судимостей, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, повне визнання вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні й запевнення в повній подальшій співпраці з органом досудового розслідування.

Також слідчим суддею місцевого суду взято до уваги те, що фактично підозрюваний ОСОБА_7 з доводами клопотання по суті погодився, визнав існування наведених у клопотанні ризиків, що свідчить про усвідомлення ним можливих наслідків невиконання покладених обов`язків у виді зміни запобіжного заходу на більш суворий та готовність їх сумлінно дотримуватись.

З урахуванням наведених обставин слідчий суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про те, що на цій стадії провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурором не надано апеляційному суду достатніх об`єктивних даних, які би вказували, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення та наявність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою (п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 60 рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року «Єлоєв проти України»).

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, не заслуговує на увагу апеляційного суду, оскільки не ґрунтується на вимогах закону та змісті оскаржуваної ухвали.

Зазначені апелянтом ризики були враховані слідчим суддею місцевого суду, у зв`язку з чим оскарженою ухвалою ОСОБА_7 заборонено покидати місце свого постійного проживання в період з 22 год по 06 год та покладено на нього обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Отже, ризик переховування від органу досудового розслідування був урахований слідчим суддею місцевого суду під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Що ж стосується доводів прокурора про те, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, то наведене жодним чином не свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не є беззаперечною підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, відповідно до вимог КПК України.

Щодо інших доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність оскарженої ухвали колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Слідчий суддя місцевого суду на виконання вимог ст.178 КПК України врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим, відомості про особу підозрюваного та існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли би стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2026 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 10 квітня 2026 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3