Справа № 146/294/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. селище Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль клопотання слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, розлученого, на утриманні має одну малолітню дитину, депутатом, та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2026 року слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до Томашпільського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано наступним.

Слідчим слідчого відділення ВП №2 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження №0000031 від 02.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 26.02.2026 (точний час слідством не встановлено) разом з ОСОБА_7 перебував у власному будинку, який розташований по АДРЕСА_1 де спільно з останнім вживали спиртні напої.

У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних із вживанням алкогольних напоїв, відбулась суперечка, яка переросла у бійку внаслідок чого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до останнього та почав наносити йому удари руками у область голови. Від вказаних ударів ОСОБА_7 упав на землю та ОСОБА_5 продовжив наносити йому удари у область голови та тулуба.

Внаслідок протиправних злочинних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді набряку і дислокації головного мозку, травматичного субдурального крововиливу та закритої черепно-мозкової травми від яких останці помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані тілесні ушкодження стоять в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , які безпосередньо призвели до смерті останнього.

02.03.2026 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на підставі ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 .

03.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

протоколом огляду трупа у якому зафіксовані тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_7 ;

лікарським свідоцтвом про смерть;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 в якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив їй що йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 та у якому зазначено, що ОСОБА_9 повідомив що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 через те, що останній викрав у нього горілку ;

протокол допиту свідка ОСОБА_10 я якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив їй, що ОСОБА_9 у себе у будинку спричинив йому тілесні ушкодження та у якому зазначено, що ОСОБА_9 повідомив що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 через те, що останній викрав у нього горілку ;

протокол допиту свідка ОСОБА_11 я якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив йому про те, що йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 я якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив йому про те, що йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

протоколом огляду місця події, а саме будинку у якому проживає ОСОБА_5 де під час огляду на підлозі виявлено сліди бурого кольору зовні схожі на кров.

Підозрюваному ОСОБА_5 призначено захисника адвоката ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24 грудня 2018 року №000245)

Відповідно до ст. 12 КК України, інкримінований ОСОБА_5 злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України віднесено до тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду: вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового слідства є те, що він вчинив тяжкий злочин за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тому з метою ухилення від покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, встановлено, що останній постійного місця роботи, навчання не має. Офіційно в шлюбі не перебуває. Таким чином позитивних стійких соціальних зв`язків та обов`язків, які б утримували його в певному місці проживання не має.

Підставою уважати, що ОСОБА_5 буде впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні є те, що останні між собою знайомі та проживають у одному населеному пункті та з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може на них незаконно впливати та змушувати змінити свої покази, а враховуючи, що ОСОБА_7 помер, підозра ОСОБА_5 ґрунтується на показах свідків, а зміна їх показів може призвести до уникнення відповідальності останнім.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інший злочин є те, що на даний час він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що полягає в застосуванні фізичної сили та насильства та посяганні на найбільшу цінність що оберігається законом людське життя та здоров`я. Крім того, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що свідчить про його зневагу до норм моралі та закону. Таким чином, слід вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання та продовжуючи вести подібний спосіб життя може повторно вчинити аналогічний злочин, що створює загрозу життя та здоров`ю оточуючих.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, слідчий вважає, що жоден з бiльш м`яких запобіжних заходiв не може запобігти ризикам зазначених у даному клопотанні, оскільки ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і вчиняти новi аналогічні кримінальні правопорушення. Бiльш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належного виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави у даному кримінальному провадженні за фактом злочину, який спричинив загибель людини слід не визначати.

В судовому засіданні слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 , прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 клопотання підтримали за обставин, викладених у ньому, просили клопотання задовольнити, вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Будучи допитаним слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_5 з обставинами вчиненого кримінального правопорушення, яке зазначено в клопотанні не погодився оскільки не бив ОСОБА_7 та заперечив проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. З його слів є учасником бойових дій, однак докази цього надати не може, оскільки не має при собі посвідчення.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного, попросив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, просив обмежитись відносно ОСОБА_13 запобіжним заходом у виді домашнього арешту.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного, захисника, слідчого, доводи прокурора, вважаю клопотання обґрунтованим, яке підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обставини, що дали підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України стверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

протоколом огляду трупа у якому зафіксовані тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_7 ;

лікарським свідоцтвом про смерть;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 в якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив їй що йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 та у якому зазначено, що ОСОБА_9 повідомив що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 через те, що останній викрав у нього горілку ;

протокол допиту свідка ОСОБА_10 я якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив їй, що ОСОБА_9 у себе у будинку спричинив йому тілесні ушкодження та у якому зазначено, що ОСОБА_9 повідомив що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 через те, що останній викрав у нього горілку ;

протокол допиту свідка ОСОБА_11 я якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив йому про те, що йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 я якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив йому про те, що йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

протоколом огляду місця події, а саме будинку у якому проживає ОСОБА_5 де під час огляду на підлозі виявлено сліди бурого кольору зовні схожі на кров.

03 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 звернуто увагу судів, що при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і продовженням строків тримання під вартою суди мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), далі Конвенції) і норм КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

За ч.ч. 1, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

В судовому засіданні слідчим, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років, ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, негативно характеризується за місцем проживання, проживає одиноко, обставини кримінального правопорушення не визнає, може з метою уникнення відповідальності, враховуючи тяжкість злочину переховуватись від органів слідства та суду, впливати на свідків та потерпілу, так як зазначає, що ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв та вони є його односельцями та вказують на нього як на особу причетну до вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою виконання покладених на нього процесуальних обов`язків суд вважає клопотання обґрунтованим, яке підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Відділення поліції №2 Тульчинського районного відділу поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом, та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 днів, а саме до 30 квітня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1