Справа № 454/692/26
УХВАЛА

про арешт майна

м. Сокаль 10.04.2026 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся в суд з клопотанням та просить накласти арешт на належну ОСОБА_3 земельну ділянку.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовахї воєнного стану умисно заволодів в інтересах третіх осіб бюджетними коштами на загальну суму 1115,759,29грн., що є особливо великим розміром, внаслідок чого Державному підприємству «Львіввугілля» було спричинено матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна площею 0,07га, с.Згорани Ковельського (Любомльського) району Волинської області.

Арешт необхідний з метою забезпечення виконання рішення про конфіскацію майна та відшкодування шкоди, оскільки під час досудового розслідування підозрюваний не відшкодував заподіяної шкоди.

Слідчий ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

23.03.2026р. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вучиненні даного кримінального правопорушення та санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З матеріалів клопотання встановлено, що у власності ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка площею 0,07га кадастровий №:05:002:0033, розташована поблизу с.Згорани Ковельського (Любомльського) району Волинської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст. 70 КПК України, у випадку передбаченому п.4 ч.2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Заявлена органом досудового розслідування мета - забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними та співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З огляду на зазначене, клопотання слід задовольнити, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування (відчуження), а тому потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

За таких підстав, на вищевказану земельну ділянку слід накласти арешт з метою її збереження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,07га кадастровий №:05:002:0033, розташована поблизу с.Згорани Ковельського (Любомльського) району Волинської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного акта серія ВЛ №043391.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1