Справа № 314/981/26
Провадження № 1-кс/314/270/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні-прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні-прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Клопотання обгрунтовано тим, що 15.02.2026 до Відділення поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 14.02.2026 у вечірній час доби чоловік на ім`я ОСОБА_7 , військовослужбовець ЗСУ, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом довіри заволодів майном останньої, а саме мобільним телефоном марки «Poco C71», в корпусі чорного кольору. Чим спричинив матеріальний збиток. Сума збитку встановлюється.

18.02.2026 дізнавачем СД ВнП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 за участю громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено огляд приміщення кабінету № 43 ВнП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій, під час якого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції: мобільний телефон марки «POCO C71», в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі, який визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Старший дізнавач зазначає, що на стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вказаного майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Із матеріалів справи вбачається, що Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026 за № 0000031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна дізнавача є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «POCO C71», в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі (упакований до сейф пакету PSP 1492626) в обсязі позбавлення права на відчуження, розпорядження вказаного майна та проведення товарознавчої експертизи, після якої зазначене майно буде передано на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без права на відчуження, розпорядження нею до вирішення питання про долю речового доказу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали

Слідчий суддя ОСОБА_1

19.02.2026