Справа № 645/1861/26
Провадження № 1-кп/645/355/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0016780 від 28.10.2025, про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський, Харківської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення правопорушення перебував на посаді співробітника (3 категорії) сектору групи 4 служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

У провадження Немишлянського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності кримінальному провадженні №0016780 від 28.10.2025 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем понад 3 доби, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2023 № 37ДСК старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та вважати таким, що з 06.02.2023 року прийняв справи та посаду співробітника (3 категорії) 3 сектору 4 служби військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2024 № 66ДСК старшого ОСОБА_4 вважати таким, що здав справи та посаду співробітника (3 категорії) 3 сектору 4 служби військової частини НОМЕР_1 , з 02.03.2024 прийняв справи та посаду співробітника (3 категорії) сектору групи 4 служби військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший солдат ОСОБА_4 вважався військовослужбовцем за мобілізацією, на особливий період.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України № 29/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на 30 діб, який подовжено указом Президента України № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Проте, старший солдатОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді співробітника (3 категорії) сектору групи 4 служби військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості продовжувати військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 21.08.2025, не пізніше 08 год. 00 хв., вчасно не з?явився з відпустки у місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 та почав проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

18.02.2026 старший солдатОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві та повідомив про себе і вчинений ним злочин.

У клопотанні також зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби. При цьому, із військової частини НОМЕР_2 отримано письмову згоду на продовження військової служби ОСОБА_4 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, зазначивши, що розуміє суть підозри та підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов наступного висновку.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким внесені зміни, зокрема, до положень ст. 401 КК України.

Так, у частині 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За умови добровільного звернення до суду та згоди командира військової частини на подальше проходження засудженим військової служби, військовослужбовець, який вперше вчинив СЗЧ, може бути звільнений від кримінальної відповідальності. Військовослужбовець, який вперше вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК, під час дії воєнного стану, може бути звільнений, в тому числі судом касаційної інстанції, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК за умови добровільного звернення до суду з відповідним клопотанням та згоди командира військової частини на подальше проходження засудженим військової служби в цій частині. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 31 липня 2025 року по справі №183/12595/23.

Матеріали справи містять письмове клопотання ОСОБА_4 на ім`я слідчої ДБР про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. А також те, що закриття кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України не є реабілітуючою підставою (тобто не підтверджує невинуватість особи). Добровільність свого звернення з клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби підозрюваний підтвердив у судовому засіданні.

Також, матеріали справи містять письмову згоду командира Військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби старшим солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступним призначенням його на вакантну посаду водія-електрика 3 відділення безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу безпілотних авіаційних комплексів 3 батальйону безпілотних авіаційних комплексів ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідно до Довідки № від 16.02.2026 року відомості в ІАС щодо ОСОБА_4 відсутні.

Отже, у цьому провадженні наявна сукупність умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності, визначених ч. 5 ст. 401 КК України, а тому клопотання про закриття кримінального провадження та повернення підозрюваного ОСОБА_4 до військової частини для проходження військової служби підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

У зв`язку із викладеним, враховуючи що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України під час дії воєнного стану не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, матеріали справи містять письмову згоду командира Військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження підозрюваним військової служби, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не завдана, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288,314,372 КПК України, на підставі ст.5, ч. 5 ст. 401КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0016780 від 28.10.2025 - закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі, а ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_2 України для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 23.03.2026 року.

Суддя ОСОБА_1