справа № 462/9247/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000959 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Донецьк Донецької області, раніше судимого, врстаннє 14.12.2023р. Київським районим судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185, ч. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місцяів, та 23.09.2024р. на підставі ст. 81-1 КК Укаїни умовно-достроково звільнений для проходження військової служби за контрактом, військовослужбовець вч НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрований за адесрою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

10.09.2025 о 03:12, ОСОБА_4 ,, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, вневневшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав із сходової клітки четвертого поверху під`їзду біля хостелу «А1 Hostel» велосипед марки «Cannondale Trail 26» синього кольору вартістю 18 816 грн., який належав потерпілому ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого мана (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 10.09.2025 близько 18:50 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, перебуваючи у скверику між будинками № 15 та №20 по вул. Мисливській у м. Львові, з метою подолання можливого опору потерпілої ОСОБА_7 , з-за спини підбіг до неї та штовхнув її, від чого остання впала на тверду поверхню тротуарної доріжки та на землю, після чого ОСОБА_4 сів потерпілій ОСОБА_7 на спину, вказаними діями підозрюваний ОСОБА_4 , подавив волю потерпілої ОСОБА_7 до опору та заподіяв: легкі тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій навколо очній ділянці, на чолі зліва і над лівою бровою, на лівій щоці, під щелеповій ділянці зліва, ближче до підборіддя, в ділянці грудини зліва, на лівому плечі, під правою ключницею, на правому передпліччі, на грудях зліва, на спині справа, в поперековій ділянці зліва, на передній черевній стінці, у лівій здухвинній ділянці, на правому стегні, в ділянці правої здухвинної кістки, на правій сідниці, в ділянці лівого колінного суглобу, на лівому стегні. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, умисно, з корисливих мотивів зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_7 та відкрито викрав золотий ланцюжок із відтиском проби «585», плетіння бісмарк, вагою 8,5 грам вартістю 23 509 гривень 13 копійок, із кулоном з зображенням «Матері Божої», з відтиском проби «583» вагою 3,5 грам вартістю 9 647 гривень 12 копійок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 33 156 гривень 25 копійок.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений свою вину не визнав та пояснив, що у вересні 2025р. з Харкова приїхав до Львова відвідати родичів свого побратима, який зник безвісти. Зупинився у хостелі на вул. Січових Стрільців, 8. 10.09.2025р. вночі розпочалась повітряна тривога та він вийшов на вулицю. Після цього він повернувся до кімнати, забрав сумку з документами та повідомив адміністратору хостелу про те, що на сходах сидить якась незнайома людина в чорній куртці. Після цього він вийшов на вулицю та став під аркою. В цей момент він побачив, як незнайомий йому чоловік вийшов з хостелу з велосипедом. Обвинувачений у незнайомця забрав цей велосипед, сів на нього на поїхав у в парк, де пробув там до ранку. В хостел він більше не повертався. Вказаний велосипед в подальшому він здав у ломбард за 5-6 тисяч гривень, які витратив на власні потреби. Ствердив, що не мав наміру викрадати цей велосипед, а просто забрав його у незнайомця, розуміючи, що і так цей велосипед йому не належав. Вчинення грабежу заперечив повністю, вказав, що жодними доказами у справі не доводиться вчинення цього кримінального правопорушення. Повідомив, що, перебуваючи у Донецькій області, точного місця та дати не пригадує, купив собі золотий ланцюжок. Перебуваючи у Львові, 10.09.2025р. він зайшов в ломбард «Скарбниця», де здав цей золотий ланцюжок та телефон Самсунг, за що отримав кошти в розмірі 15000 грн., які в подальшому віддав військовим. Ствердив, що покази потерпілої є суперечливими, оскільки, на його думку, вона не могла його впізнати як свого нападника, а вказала в судовому засіданні на нього, оскільки він перебуває під вартою. Перебування ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 в одному місці в один час, зафіксоване на відеокамерах спостереження, вважає збігом обставин та випадковістю.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених під час судового розгляду інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Щодо епізоду грабежу.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , який відкрито заволодів золотим ланцюжком, зірвавши його з шиї та вказала, що 10.09.2025р. о 18:00 йшла з базару додому. Перебуваючи на перехресті вул. Любінська-Виговського у м. Львові вона зупинились перед світлофором. Зауважила, що за нею йшов чоловік, який поруч вів велосипед, різко на неї подивися, що видалось їй підозрілим. Перейшовши перехрестя, вона пішла до вул. Караджича. Пройшовши через браму, вона прямувала до свого будинку, та в якийсь момент ОСОБА_4 зі спини штовхнув її на землю, вдарив головою об бруківку, з правої сторони рукою зірвав з шиї золотий ланцюжок та втік. В момент нападу, перебуваючи на землі, потерпіла повернула голову та побачила ОСОБА_4 , який був одягнутий в чорну футболку, чорні шорти, чорну кепку з білими надписами. Після нападу до неї підійшли люди, які викликали поліцію. Після цього вона знайшла свій золотий кулон поруч на землі. В момент події потерпіла була одягнена у плаття з фіолетовими квітами з вирізом.

Покази потерпілої ОСОБА_7 суд визнає належними та допустимими, оскільки такі повністю узгоджуються зі іншими доказами у справі, їм відповідають, є логічними, послідовними та підтверджують місце, час, спосіб та суб`єкта вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, з досліджених у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, судом встановлено наступне.

З повідомлення ЄО №24792 від 11.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_7 звернулась до відділу поліції про те, що 10.09.2025р. о 18:00 її побив невідомий чоловік. ( а.с.129 т.1).

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.09.2025р. вбачається, що із заявою до поліції звернулась ОСОБА_7 , яка просила прийняти міри до невідомої особи чоловічої статі, яка 10.09.2025р. близько 18:40 на задньому дворі ліцею по вул. Караджича, 7 відкрито викрала у потерпілої золотий ланцюжок. (а.с.69 т.1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.09.2025р. та фототаблицею до нього, проведено огляд пішохідної дороги між будинком №20 по вул. Мисливській та ліцею №75 ім. Лесі Українки за адресою м. Львів, вул. Караджича, 7 , під час огляду виявлено на землі кулон жовтого кольору із зображенням «Матір Божа», який потерпіла впізнала та зазначила, що вказаний кулон належить їй та до події знаходився у неї на шиї. ( а.с. 72-83 т.1).

З акту про застосування службового собаки від 10.09.2025р. по вул. Мисливській 20-Караджича у м. Львові вбачається, що від місця скоєння злочину собака взяла запаховий слід та прослідкувала в сторону вул. Караджича, пройшовши 20-30 м. припинила свою роботу на куті ліцею ім. Лесі Українки. ( а.с.84 т.1). Тобто даним доказом підтверджується присутність ОСОБА_4 , на місці вчинення злочину.

Постановою про визнання речових доказів від 11.09.2025р. чотири змиви на ватну паличку, розсип скла, п`ять силіконових зліпків слідів віджиму-зламу визнано речовими доказами ( а.с.86 т.1).

Тобто даними доказами підтверджується місце вчинення кримінального правопорушення.

З протоколу огляду предметів від 01.10.2025р. та фототаблиці до нього вбачається, що предметом огляду були відеофайли із вуличних камер спостереження, розташованих у м. Львові на вулиці Митрополита Андрея-Озаркевича, скверу Шептицького-Листопадого Чину, вулицях Героїв УПА-Степана Бандери, Проспекту Свободи-Городоцька, Бандери-Антоновича, Чупринки-Київська, Героїв УПА-Липнева, Любінська-Петлюри, Привокзальна-Федьковича, Бандери-Коновальця, Франка, Героїв УПА-Смаль-Стоцького, Караджича-Любінська, Бандери-Політехнічна, Чупринки-Горбачевського, Любінська-Петлюри, на яких зафіксовано чоловіка, схожого на ОСОБА_4 , який 10.09.2025р. в різний період часу рухається на велосипеді по вулицях Львова. Зокрема, на відео від 10.09.2025р. з 17:30:23 по 17:30:49 зафіксовано місце перебування ОСОБА_4 на велосипеді по вул. Любінській, зокрема його рух на пішохідному переході. На відео від 10.09.2025 р. в період часу з 18:26:47 по 18:26:47 зображено рух чоловіка, схожого на ОСОБА_4 , на велосипеді на перехресті вулиць Любінська-Караджича у м. Львові. На відео з 18:32:35 по 18:32:43 на пішохідному переході на вул. Любінській у м. Львові зафіксовано потерпілу ОСОБА_7 та поруч із нею чоловіка, схожого на ОСОБА_4 із велосипедом, котрий прямує позаду потерпілої в момент перебування на пішохідному переході. На відео о 18:39:44 зафіксовано потерпілу ОСОБА_7 , яка повертає з вулиці Любінської на вул. Караджича, а на відео о 18:39:50 поруч із ОСОБА_7 зафіксовано ОСОБА_4 на велосипеді, який, рухаючись по вул.Любінській, також повертає на вул.Караджича.

Ці ж дані випливають із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження ( а.с. 167 т.1).

Постановою про визнання речових доказів від 01.10.2025р. цифровий носій із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом ( а.с.168 т.1).

Тобто даними доказами підтверджуються події, які передували вчиненню грабежу, а саме підтверджується місце і час перебування ОСОБА_4 і потерпілої ОСОБА_7 напередодні події злочину.

Вказані докази суд визнає належними та допустимими, оскільки такі повністю узгоджують із показами потерпілої.

Відповідно до протоколу огляду предметів та фототаблиці до нього від 18.08.2025р. здійснювався огляд відеозаписів з камер спостереження, розташованих на фасаді ліцею по вул. Караджича 7 у м. Львові. На даних відео зображено чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_4 , одягнутого в чорну футболку, чорні шорти, купку чорного кольору із білими надписами, котрий о 18:48:23 10.09.2025р., тримаючи велосипед за кермо, перебуває поблизу ліцею №75 по вул. Караджича, 7 у м. Львові. О 18:48:31 на відео зображено цей самий чоловік, який сідає на велосипед та рухається в сторону вул. Мисливська та на відео о 18:48:31 той самий чоловік їде на велосипеді біля ліцею №75 та рухається у зворотну сторону до вул. Караджича. На відео о 18:48:40 та о 18:48:49 зображена потерпіла ОСОБА_7 , яка одягнена у кольорове плаття та проходить повз ліцей №75 по вул. Караджича, 7 та рухається в сторону вул. Мисливської. ( а.с. 87-90 т.1)

Ці ж дані випливають із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження ( а.с. 91 т.1).

Постановою про визнання речових доказів від 17.09.2025р. компакт-диск із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом ( а.с.92 т.1)

Тобто даними доказами підтверджується місце і час вчинення ОСОБА_4 грабежу щодо потерпілої ОСОБА_7 , та підтверджують місце та час перебування обвинуваченого та потерпілої на місці події. Такі докази повністю узгоджуються із показами потерпілої та спростовують покази обвинуваченого щодо його відсутності на місці вчинення злочину.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2025р. та фототаблицею до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 , впізнала ОСОБА_4 (фото №3) як особу, котра 10.09.2025р. о 18:50 відкрито викрала її золотий ланцюжок. ( а.с. 103-108 т. 1).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 19.11.2025р. за участю ОСОБА_7 вбачається, що потерпіла відтворила на місці події обставини вчинення відносно неї грабежу, а саме вказала місце, час, спосіб вчинення відносно неї кримінального правопорушення, описала чоловіка, який відкрито заволодів її майном, та вказала напрямок його руху після вчинення злочину. ( а.с. 130-136 т.1).

Вказаний доказ суд визнає належним та допустимим, оскільки такий повністю узгоджується із показами потерпілої ОСОБА_7 наданими нею в судовому засіданні, а також із протоколом огляду предметів від 18.08.2025р., а саме відеозаписів, на яких зафіксовано рух ОСОБА_4 на велосипеді до та після вчинення ним грабежу. Крім того, даний доказ також повністю узгоджується із актом про застосування службового собаки від 10.09.2025р., який підтвердив присутність ОСОБА_4 на місці події.

З протоколу демонстрації відеозапису з камер відеоспостереження від 20.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_7 проведено демонстрацію відеозаписів з камер спостереження з приміщення ломбарду «Скарбниця», розташованого по вул. Промисловій 50/52 у м. Львові, на яких зображено чоловіка, схожого на ОСОБА_4 , одягненого в чорну олімпійку, чорні штани, кепку білого кольору, з велосипедом. З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_7 впізнала велосипед, на якому 10.09.2025р. рухався чоловік, який відкрито заволодів її золотим ланцюжком. ( а.с. 175-177 т.1).

З протоколу демонстрації відеозапису з камер відеоспостереження від 19.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_7 проведено демонстрацію відеозаписів з камер спостереження, розташованих ззовні ліцею №75 ім. Лесі України по вул. Караджича, 7 у м. Львові , на яких потерпіла впізнала велосипед, на якому рухався невідомий їй чоловік, який відкрито заволодів її золотим ланцюжком . ( а.с. 213-215 т.1).

З протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками та фототаблицею до нього від 19.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_7 впізнала велосипед на фото №3, на якому 10.09.2025р. о 18:40 по вул. Любінській у Львові до вчинення щодо неї злочину, їхав невідомий їй чоловік ( а.с. 186-192 т.1)

Тобто даними доказами підтверджується всі обставини, які підлягають доказування, а саме, місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його суб`єкт.

З протоколу огляду предметів від 17.09.2025р. та фототаблицею до нього вбачається, що предметом огляду були відеозаписи із камер спостереження, розміщених у ломбарді «Скарбниця» по вул. Княза Романа, 7 у м. Львові. На відео із зовнішньої камери ломбарду о 20:10:18 10.09.2025р. зображено чоловіка, зовнішньо схожого на ОСОБА_4 , який одягнений у футболку, шорти, кепку білого кольору, який тримаючи велосипед, заходить у ломбард «Скарбниця» та того ж дня о 20:20:15 виходить із ломбарду та рухається у напрямку вул. І. Франка у м. Львові. На відео із внутрішньої камери спостереження ломбарду вбачається, що о 20:10:34 10.09.2025р. чоловік, схожий на ОСОБА_4 заходить у ломбард «Скарбниця» та о 20:10:55 знімає із своєї шиї ланцюжок жовтого кольору. На відео о 20:17:38 він заповнює документи та о 20:20:02 виходить із приміщення ломбарду. ( а.с.93-97 т.1).

Ці ж дані випливають із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження ( а.с. 98 т.1).

Постановою про визнання речових доказів від 17.09.2025р. компакт-диск із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом ( а.с.92 т.1)

З відповіді ТОВ «Ломбард «Кредит Юкрейн» від 18.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_4 10.09.2025р. у ломбардному відділенні за адресою м. Львів, вул. Князя Романа, 7/14 заклав ланцюг 585 проби загальною вагою 8,52 гр. ( а.с. 101 т.1)

Тобто даними доказами підтверджується предмет злочинного посягання, а саме золотий ланцюжок, який ОСОБА_4 відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_7 напередодні того ж дня.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 24.09.2025р. №2540/25 вартість золотого ланцюжка 585 проби, плетіння «Бісмарк» вагою 8,5 гр становить 23509,13 грн., а золотого кулона 585 проби, вагою 3,5 гр із зображенням «Матері Божої» - 9647,12 грн. Загальна вартість об`єктів дослідження становить 33156,25 грн. ( а.с. 207-211 т.1).

З консультаційного висновку спеціаліста від 11.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_7 звернулась до ортопеда-травматолога з травмою, отриманою 10.09.2025р. з приводу побиття невідомим, за результатами огляду їй було встановлено діагноз множинні поверхневі травми голови, забій грудної клітки. ( а.с.111 т.1)

З виписки з медичної картки амбулаторного хворого №79899 від 12.092025р. вбачається, що ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні у Першому територіальному медичному об`єднанні з 11.09 по 12.09.2025р. з діагнозом забій м`яких тканин виличної, лобної та навколо орбітальної ділянки зліва, навколо орбітальна гематома зліва, забій м`яких тканин грудної клітки, передньої черевної стінки, забійні гематоми тулуба, забій м`яких тканин і забійні гематоми правого стегна, лівого плеча. Забійне садно правого коліна. ( а.с. 115 т.1).

З висновку судово-медичної експертизи №675 від 17.09.2025р. вбачається, що у ОСОБА_7 виявлено синці у лівій навколо очній ділянці, на чолі зліва і над лівою бровою, на лівій щоці, під щелеповій ділянці зліва, ближче до підборіддя, в ділянці грудини зліва, на лівому плечі, під правою ключницею, на правому передпліччі, на грудях зліва, на спині справа, в поперековій ділянці зліва, на передній черевній стінці, у лівій здухвинній ділянці, на правому стегні, в ділянці правої здухвинної кістки, на правій сідниці, в ділянці лівого колінного суглобу, на лівому стегні. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 10.09.2025р. при контакті з тупим предметом і відносяться до легкого ступеня тяжкості. ( а.с. 201-203 т.1).

Вказаними медичними документами підтверджується вчинення ОСОБА_4 щодо потерпілої ОСОБА_7 грабежу, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Вищезазначені докази суд визнає належними та допустимим, оскільки такі підтверджують місце, час та спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд не бере до уваги покази обвинувачення щодо його відсутності на місці події грабежу та розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки такі не підтверджують жодними доказами у справі, доводи, викладені обвинуваченим ґрунтуються на припущеннях та зводяться до незгоди із дослідженими доказами та повністю ними спростовуються.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичні дані, що містяться у досліджених судом доказах узгоджуються між собою, з показами потерпілої, протоколами проведених слідчих дій та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив 10.09.2025р. умисний корисливий злочин під час наявної у нього судимості за корисливі злочини, відтак, грабіж, вчинений ОСОБА_4 10.09.2025р. слід також кваліфікувати за ознакою повторності.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану і ці його дії кваліфікує за ч. 4 ст.186 КК України.

Щодо епізоду крадіжки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив суд проводити судового розгляд справи без його участі. ( а.с. 23 т. 1).

З досліджених у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, судом встановлено наступне.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2025р. вбачається, що із заявою до поліції звернувся ОСОБА_6 який просив прийняти міри до невідомої особи, яка 10.09.2025р. шляхом вільного доступу заволоділа його велосипедом марки Cannondale trail 26 (а.с.199 т.1).

З протоколу огляду предметів від 22.09.2025р. та фототаблиці до нього вбачається, що предметом огляду були відеофайли із камер спостереження, розташованої над входом у хостел «А Хостел» по вул. Січових Стрільців, 8 у м. Львові. З даних відеозаписів вбачається, що в період часу з 02:58:41 по 03:12:49 10.09.2025р. зображено чоловіка, схожого на ОСОБА_4 , який бере велосипед зі сходової площадки та із ним в руках спускається по сходах. ( а.с. 169-172 т.1).

Ці ж дані випливають із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження ( а.с. 173 т.1).

Постановою про визнання речових доказів від 01.10.2025р. компакт диск із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом ( а.с.174 т.1).

З протоколу огляду предметів від 01.10.2025р. та фототаблиці до нього вбачається, що предметом огляду були відеофайли із вуличних камер спостереження, розташованих у м. Львові на вулиці Митрополита Андрея-Озаркевича, скверу Шептицького-Листопадого Чину, вулицях Героїв УПА-Степана Бандери, Проспекту Свободи-Городоцька, Бандери-Антоновича, Чупринки-Київська, Героїв УПА-Липнева, Любінська-Петлюри, Привокзальна-Федьковича, Бандери-Коновальця, Франка, Героїв УПА-Смаль-Стоцького, Караджича-Любінська, Бандери-Політехнічна, Чупринки-Горбачевського, Любінська-Петлюри, на яких зафіксовано чоловіка, схожого на ОСОБА_4 , який 10.09.2025р. в різний період часу рухається на велосипеді по вулицях Львова. Зокрема, на відео від 10.09.2025р. з 04:32:10 по 04:32:37 зафіксовано рух ОСОБА_4 на викраденому велосипеді на вул. Степана Бандери у м. Львові, з 04:37:58 по 04:40:00 зафіксовано місце перебування ОСОБА_4 на цьому ж велосипеді по вул. Шептицьких, зокрема його рух на викраденому велосипеді в сторону площі Святого Юра. В подальшому на відео з 04:38:34 по 04:39:12 зафіксовано рух ОСОБА_4 на викраденому велосипеді на площі Святого Юра у м. Львові.

Ці ж дані випливають із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження ( а.с. 167 т.1).

Постановою про визнання речових доказів від 01.10.2025р. цифровий носій із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом ( а.с.168 т.1).

Тобто даними доказами підтверджуються події після вчинення кримінального правопорушення, а саме залишення ОСОБА_4 місця вчинення крадіжки велосипеда та пересування ним вулицями Львова.

З протоколу огляду предметів від 18.09.2025р. та фототаблицею до нього вбачається, що предметом огляду були відеозаписи із камер спостереження, розміщених у ломбарді «Скарбниця» по вул. Промислова, 50/52 у м. Львові. На відео із зовнішньої камери ломбарду о 18:28:43 11.09.2025р. зображено чоловіка, зовнішньо схожого на ОСОБА_4 , який одягнений у чорну олімпійку, чорні штани, кепку білого кольору, який тримаючи велосипед, заходить у ломбард «Скарбниця» та перебуває у приміщенні цього ломбарду до 18:36:08. О 18:34:50 він підписує документи, перераховує гроші та о 18:36:08 виходить з приміщення ломбарду без велосипеда. ( а.с. 193-197 т.1).

Ці ж дані випливають із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з камер спостереження ( а.с. 198 т.1).

Постановою про визнання речових доказів від 18.09.2025р. компакт-диск із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом ( а.с.185 т.1)

З відповіді ТОВ «Ломбард «Кредит Юкрейн» від 18.09.2025р. вбачається, що ОСОБА_4 11.09.2025р. у ломбардному відділенні за адресою м. Льві, вул. Промислова 50/52 заклав велосипед Cannondale trail 26 синього кольору. ( а.с.102 т.1).

З протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками та фототаблицею до нього від 19.09.2025р. вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , впізнав велосипед на фото №2, який був у нього викрадений з приміщення хостелу по вул. Січових Стрільців, 8 у м. Львові. ( а.с. 178-184 т.1)

Згідно висновку товарознавчої експертизи від 30.09.2025р. №2646/26 вартість велосипеду марки Cannondale trail 26 вживаного станом на 10.09.2025р. становить 18816 грн ( а.с. 163- т.1)

Вказані докази суд визнає належними та допустимим, оскільки такі узгоджуються між собою, є логічними та підтверджують місце, час та спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд не бере до уваги покази обвинуваченого щодо заперечення ним вчинення крадіжки велосипеда, оскільки такі повністю спростовуються дослідженими доказами у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичні дані, що містяться у досліджених судом доказах узгоджуються між собою, протоколами проведених слідчих дій та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану і ці його дії кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 вчинив 10.09.2025р. умисний корисливий злочин під час наявної у нього судимості за корисливі злочини, відтак, крадіжку, вчинену ОСОБА_4 10.09.2025р. слід також кваліфікувати за ознакою повторності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, корисливими, тяжкими, особу винного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, якого востаннє згідно вироком Київського районного суду м. Одеса від 14.12.2023р. засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 69 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, та 23.09.2024р. на підставі ст. 81-1 КК України умовно-достроково звільнено для проходження військової служби за контрактом, який на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, має посередню характеристику за місцем військової служби. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищезазначені дані, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства за кожне кримінальне правопорушення в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України. Таке покарання, на думку суду, сприятиме його меті і буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого, обставинам справи та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є умисними, тяжкими, корисливими та становлять підвищену суспільну небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2023р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України із застосування ст. 69 до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2024р. ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання для проходження військової служби за контрактом. Строк невідбутого покарання ОСОБА_4 становить 4 роки 4 місяці 16 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення після постановлення вироку Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року, до повного відбуття покарання за таким, відтак йому слід призначити остаточне покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання призначеного за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме 400 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи вартості велосипеду (а.с. 162 т.1), 94,44 грн за проведення експертизи металу ( а.с. 204-205) та 420 грн за проведення судової товарознавчої експертизи золотих виробів, а всього 894,44 грн.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2023р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили .

Речові докази: - цифровий носій з записами з камер спостереження, компакт диски з записами з камер спостереження залишити в матеріалах справи;

-підвісок із ображення ОСОБА_9 залишити потерпілій ОСОБА_7

-чотири змиви на ватну паличку, розсип скла, п`ять силіконових зліпків слідів віджиму-зламу знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 894 (вісімсот дев`яносто чотири) грн 44 коп. витрат за проведення експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал вироку міститься в матеріалах справи № 462/9247/25. Вирок не набрав законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1