Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/680/26
У Х В А Л А

20.02.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що 11 лютого 2026 року до ч/ч ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що 11 лютого 2026 року о 16 год. 50 хв. на КПП «Дякове», що за адресою: с. Неветленфолу Берегівський район Закарпатська область, вул. Фогодо, 106 на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який супроводжував бабусю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України та пред`явив як підставу для виїзду за кордон надав акт встановлення факту здійснення особою постійного догляду за №02-07/864 виданий 08.12.2025 Верхньокоропецькою сільською радою Мукачівського району Закарпатської обалсті на ім`я ОСОБА_4 , консультативний висновок спеціаліста виданий 03.10.2025 КНП « Лікарня Святого Мартина» на ім`я ОСОБА_5 , висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за №140 виданий 20.11.2025 КНП «ЦПМСД Верхньокоропецької сільської ради» на імя ОСОБА_5 та висновок про стан здоровя особи за №633 виданий 13.11.2025 КНП «Медичний центр Сімя» на ім`я ОСОБА_4 . В ході перевірки в працівників пункту пропуску виникли сумніви у дійсності вказаного документу.

Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР 12.02.2026 за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

11 лютого 2026 року слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , в період часу з 17 години 40 хвилин по 18 годину 17 хвилин, проведено огляд місця події службового приміщення КПП «Дякове», що за адресою: с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Берегівського району, Закарпатської області, в ході якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: акт встановлення факту здійснення особою постійного догляду за №02-07/864 виданий 08.12.2025 Верхньокоропецькою сільською радою Мукачівського району Закарпатської обалсті на ім`я ОСОБА_4 , консультативний висновок спеціаліста виданий 03.10.2025 КНП « Лікарня Святого Мартина» на ім`я ОСОБА_5 , висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за №140 виданий 20.11.2025 КНП «ЦПМСД Верхньокоропецької сільської ради» на імя ОСОБА_5 та висновок про стан здоров`я особи за №633 виданий 13.11.2025 КНП «Медичний центр Сім`я» на ім`я ОСОБА_4 , які 12.02.2026 постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого майором поліції ОСОБА_7 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000033.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_8 від 12.02.2026 за результатами розгляду клопотання дізнавача про накладення арешту на майно, повернуто прокурору для усунення недоліків з підстав необґрунтованості в клопотанні необхідності застосування заборон користуватися та розпоряджатися майном.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у кідозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокуpop повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігги зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна та проведення експертизи.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз, заявник клопотання звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Прокурор не з`явився на розгляд клопотання, сповіщений про дату, час та місце розгляду, однак подав до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 236 ч. 7 КПК України - при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України, - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна є речовими доказами та з метою збереження речових доказів і проведення судових експертиз, на нього необхідно накласти арешт.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме: на акт встановлення факту здійснення особою постійного догляду за №02-07/864 виданий 08.12.2025 Верхньокоропецькою сільською радою Мукачівського району Закарпатської області на ім`я ОСОБА_4 , консультативний висновок спеціаліста виданий 03.10.2025 КНП « Лікарня Святого Мартина» на ім`я ОСОБА_5 , висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за №140 виданий 20.11.2025 КНП «ЦПМСД Верхньокоропецької сільської ради» на ім`я ОСОБА_5 та висновок про стан здоров`я особи за №633 виданий 13.11.2025 КНП «Медичний центр Сім`я» на ім`я ОСОБА_4 , які були вилучені 11 лютого 2026 року під час огляду місця події службового приміщення КПП «Дякове», що за адресою: с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Берегівського району, Закарпатської області - з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддяОСОБА_1