Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2848/26
Номер провадження 1-кс/711/983/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 вiд 19.03.2026 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 19.03.2026 року.

В обгрунтування скарги зазначено, що 06.11.2025 року ОСОБА_3 було зупинено працівниками патрульної поліції нібито за проїзд на жовтий сигнал світлофора. Зупинка транспортного засобу була здійснена з порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію», без чіткого та законного повідомлення причини зупинки. Остання не визнавала факту порушення Правил дорожнього руху, оскільки: в`їхала на перехрестя на миготливий зелений сигнал; завершувала маневр повороту; перехрестя було вільним від пішоходів та інших транспортних засобів; зупинка перед стоп-лінією без застосування екстреного гальмування була неможливою.

Під час спілкування, поліцейські демонстрували відеозапис нібито правопорушення з приватного телефону уривчасто та покадрово, не надаючи ОСОБА_3 можливості переглянути його повністю, що фактично обмежувало її право на ознайомлення з доказами. Відео демонструвалося вибірково, з акцентом на жовтому сигналі світлофора, при цьому поліцейські поставили їй запитання про сигнал світлофора, на яке вона констатувала факт - жовтий сигнал. Цей фрагмент був використаний у як нібито визнання вини, що створювало спотворене уявлення про події та формувало підстави постанови не на основі її дій, а через вибіркову демонстрацію відео.

Після винесення постанови, поліцейські переслідували транспортний засіб ОСОБА_3 прямо позаду протягом кількох кілометрів, створюючи стан психологічного тиску та примусу, що є недопустимим. Фактично, на момент спілкування з поліцейськими їй не було надано можливості озвучити свої заперечення чи перевірити демонстровані докази, зокрема на початку спілкування вони негативно реагували на її дії (зокрема фотографування), що унеможливлювало належне реагування та захист прав. Такі дії фактично пов`язані з порушенням процедури винесення постанови та вибірковою демонстрацією відео, оскільки переслідування підтверджувало неправомірність дій поліції та демонструвало їх безкарність.

На думку ОСОБА_3 , вказані дії можуть містити ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 182, 364, 365 КК України та ст.29 Конституції України.

З метою належної правової оцінки дій працівників поліції ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Територіального управління ДБР із заявами про вчинення кримінального правопорушення:

22.12.2025 - заява у паперовій формі (через АТ «Укрпошта», конверт повернуто як не забраний);

21.01.2026 - заява з використанням кваліфікованого електронного підпису;

04.02.2026 - повторна заява;

10.02.2026 - повторна заява (зокрема прохання про витребування відео переслідування її транспортного засобу після винесення постанови);

19.03.2026 - нова заява.

Станом на день подання цієї скарги, відомості до ЄРДР не внесені, витяг з ЄРДР не надано, будь-яке процесуальне рішення не ухвалене. Таким чином, на думку ОСОБА_3 має місце триваюча бездіяльність уповноваженої особи ДБР, що полягає у невиконанні обов`язку, передбаченого ч.1 ст.214 КПК України.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 просила зобов`язати уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень на підставі заяви про злочин ОСОБА_3 від 19.03.2026 року.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, однак 23.03.2026 надіслала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

27.03.2026 ОСОБА_3 надіслала клопотання про долучення документів до матеріалів скарги, а саме копії відповіді заступника керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 №11-05-11213/26/чк від 25.03.2026, якою ОСОБА_3 повідомлено про те, що, її звернення щодо можливих неправомірних дій службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейських, а також з інших питань розглянута та у зверненні не наведено жодних конкретних відомостей щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюється слідчими ДБР. Також звернуто увагу на те, що проведення перевірок фактів порушення службової дисципліни військовослужбовцями та поліцейськими, а також розгляд скарг на їх дії не відноситься до завдань ДБР, визначених у ст.5 ЗУ «Про державне бюро розслідувань».

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 повідомлено, що обставини зазначені у її зверненні не містять ознак кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюють слідчі ДБР, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

В судове засідання представник Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві не з`явився, однак 31.03.2026 від слідчого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, в задоволенні скарги просив відмовити, оскільки заяву ОСОБА_3 від 19.03.2026 (вх.№7580зкп/к від 20.03.2026) щодо можливих неправомірних окремих працівників УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції скеровано до зазначеного органу для проведення службового розслідування.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя повважав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , позицію слідчого ОСОБА_5 , викладену в письмовій заяві, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Положеннями статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Нормами ч.5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

У постанові від 30.09.2021 по справі №556/450/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, з аналізу ст.214 КПК України вбачається, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості які містять достатньо даних та обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно з п.18 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з вимогами ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Положення ч.1 ст.11 КК України вказують, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Перевіривши матеріали скарги ОСОБА_3 , слідчий суддя не вбачає бездіяльності уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, оскільки заява ОСОБА_3 була розглянута заступником керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , про що надана відповідь про те, що її заява не містить даних про ознаки кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюють слідчі ДБР, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Також відповідно до листа заступника керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 №7580зкп/к11-05-7000/26 від 31.03.2026, заяву ОСОБА_3 від 19.03.2026 щодо можливих неправомірних окремих працівників УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції скеровано до зазначеного органу для проведення службового розслідування.

Разом з цим, дослідивши зміст та матеріали скарги ОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено, що як матеріали скарги так і заява ОСОБА_3 від 19.03.2026 не містять належних даних та доказів, що можуть свідчити про наявність події та ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.182 КК України (незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу), кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб) та кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб).

За таких обставин, у слідчого судді відсутні правові підстави для зобов`язання уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві внести відомості до ЄРДР за вказаними фактами.

Відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 , не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 214, 303 - 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 19.03.2026 року, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1