ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/992/26 Справа № 201/5649/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 квітня 2026 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про незаконне позбавлення волі, подану в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК),

за участю:

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 квітня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_6 , про незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , у порядку ст. 206 КПК.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 не є особою, яка тримається під вартою, у тому числі й у зв`язку зі застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК та не є особою, затриманою неуповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК, не утримується правоохоронними органами у зв`язку з розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Слідчий суддя вказав, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК. Зауважив, що уповноважені особи ТЦК та СП не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки у порядку вимог ст. 206 КПК. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 206 КПК, слідчий суддя не уповноважений на з`ясування підстав проходження служби у військовій частині не пов`язаних із сферою дії кримінального процесуального закону. Адвокат ОСОБА_6 фактично не погоджується із діями працівників ТЦК стосовно незаконного затримання та утримання ОСОБА_7 . Водночас, незгода із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку вказує, що ухвала надійшла до «Електронного кабінету» 21.04.2026 о 10 годині 53 хвилин, закінчення строку оскарження припадає на неробочий день, тому останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує, що 11.12.2025 о 15-40 годині в районі житлового масиву «Придніпровський» відбулося насильницьке зникнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з працівниками ГУНП в Дніпропетровській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відбулося позбавлення свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, без протоколу затримання, вироку суду, тощо, законність затримання не доведено по теперішній час, чим порушено вимоги ст. 29 Конституції України та міжнародних договорів які регулюють звичаї війни, викрадення з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування особи з метою залишення його без законодавчого захисту протягом тривалого періоду часу і йому наразі загрожує небезпека для життя.

Ухвалою суду від 02.04.2026 слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра постановив зобов`язати уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_9 та надати заявнику або її представнику після внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наразі ОСОБА_8 незаконно утримується невстановленими озброєними особами у військових одностроях (фактично тримається під вартою) у військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Захисниця вважає, що заява не розглянута слідчим суддею у присутності ОСОБА_10 і її сина, не розглянута по суті, порушено рівноправність усіх учасників процесу перед законом і судом, що є порушенням права власності, особам заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам, порушено міжнародні договори, порушено право на всі види компенсації і відшкодування нанесеної шкоди гарантовані ст. 24 Міжнародною конвенцією про захист усіх осіб від насильницьких зникнень, чим суд (слідчий суддя) порушив два рішення та висновки Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009 року офіційного тлумачення статті 59 Конституції України (254к/96-ВР), рішення Конституційного Суду України v009p710-12 від 12 квітня 2012 року офіційного тлумачення статті 24 Конституції України 254к/96-ВР, порушенням права на справедливий суд та порядку кримінального провадження на території України який регламентовано ст. 1, 7 - 10, 16, 21, 22, 23, 30 (з урахуванням дії ст. 20) КПК, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 161, ч. 3, 4 ст. 382 КК.

Позиції учасників судового провадження.

Представниця у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній, а ухвалу слідчого судді скасувати.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд залишає без розгляду клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки як слідує з матеріалів справи, ухвала слідчого судді постановлено 20 квітня 2026 року, тому за правилами ч. 7 ст. 115 КПК, строк апеляційного оскарження для неї не пропущений, оскільки якщо закінчення строку, який обчислюється днями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що що ОСОБА_7 не є особою, яка тримається під вартою, у тому числі й у зв`язку зі застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України, та не є особою, затриманою неуповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку з розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_6 фактично не погоджується із діями працівників ТЦК та СП стосовно незаконного затримання та утримання ОСОБА_7 .

Апеляційний суд зазначає, що статтею 206 КПК України регламентовано загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, проте, вказану норму належить застосувати у комплексі із іншими нормами КПК України, в тому числі з загальними положеннями КПК України, які визначають статус слідчого судді та межі його повноважень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Разом з цим, згідно з п.10 ч.1 ст.3 КПК, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

П.5 ч.1 ст.3 КПК чітко врегульовано, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

В результаті аналізу наведених вище нормативних положень КПК України слід виснувати, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у певному кримінальному провадженні виключно на стадії його досудового розслідування. Відповідно, його повноваженнями не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, яке здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу»).

За змістом ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За приписами ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи для тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, з положень ч.1 ст.206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» випливає, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу дотримуватись прав фізичної особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

При цьому, представниця вказує, що наразі ОСОБА_7 незаконно утримується невстановленими озброєними особами у військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Крім того, затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та проходження служби у військовій частині не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 206 КПК, слідчий суддя не уповноважений на з`ясування підстав заходів не пов`язаних із сферою дії кримінального процесуального закону.

З огляду на викладені скаржником фактичні обставини, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, вказані спірні правовідносини щодо незаконного затримання ОСОБА_7 та проходження ним військової служби, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП, військового керівництва військової частини, так і до адміністративного суду, а, у разі наявності в діях осіб ознак злочину - у порядку, встановленому КПК України.

Разом з цим, за змістом заяви ОСОБА_6 до слідчого судді вказано, що ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 02.04.2026 постановлено зобов`язати уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_9 та надати заявнику або її представнику після внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 є обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Апеляційний суд зауважує, що доступ до правосуддя не може бути абсолютним, не всі без винятку діяння слідчого чи прокурора підлягають оскарженню до слідчого судді. В силу принципу правової визначеності перелік таких діянь слідчого встановлено у ст. 303 КПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення судового рішення, яке є достатньо мотивованим і відповідає положенням ст. 26, 214, 370 КПК, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 206, 303, 304, 307, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 квітня 2026 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про незаконне позбавлення волі, подану в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4