26.02.2026 Справа № 756/2183/26
№ 756/2183/26
№ 1-кс/756/518/26
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2026 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000288, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

в с т а н о в и в:

16 лютого 2026 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене із прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 14.02.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий вказує, що в період часу з 13.02.2026 на 14.02.2026, старший стрілець 3-го відділення 1-го патрульного взводу 13-ї патрульної роти 5-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з в тому числі інспектором управління патрульної поліції у місті Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стаціонарному блокпості (спостережному пості) в визначеному секторі оборони міста Києва, з назвою «Міська-Велика Кільцева дорога», що неподалік автозаправної станції «ОККО» в Оболонському районі міста Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Міська, 1/1, будучи одягнені у відповідний встановлений однострій з розпізнавальними знаками відповідних структур, здійснювали свої функціональні обов`язки по охороні громадського порядку та несли службу.

13.02.2026, близько 23:30 год., інспектором управління патрульної поліції у місті Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , діючи відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», із застосуванням засобу для зупинки транспортного засобу «жезл» з поданням відповідного сигналу було надано сигнал для зупинки транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого з явними ознаками алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з пасажиром ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якого також були ознаки сп`яніння. Вказаний транспортний засіб рухався в напрямку с. Гостомель, Київської обл.

У зв`язку з тим що у ОСОБА_7 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти освідування за допомогою алкотестера «Драгер», на що він погодився, після чого поліцейським було викликано екіпаж з вказаним алкотестером.

14.02.2026 о 00:00 год., з початком комендантської години, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, почали перекривати дорогу за допомогою об`ємних металевих балок (рейок) у формі шестикінечної зірки під назвою «Їжак», в тому числі вказану перешкоду було поставлено перед транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 ., в якому знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в очікуванні екіпажу з алкотестером «Драгер».

14.02.2026 о 00:10 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , скориставшись тим що військовослужбовці відійшли від транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому вони пересувались, вийшли з машини та відтягнули перешкоду, що була поставлена перед транспортним засобом, після чого за кермо автомобіля сів ОСОБА_8 , а на пасажирське сидіння сів ОСОБА_7 . Вищевказане побачив військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 та підбіг до авто ставши перед його капотом для припинення спроби ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинути місце події.

У той же час та в тому ж місці у ОСОБА_8 , який перебував за кермом транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який усвідомлював, що перед ним знаходиться військовослужбовець Національної гвардії України, одягнутий у формений одяг встановленого зразка із розпізнавальними знаками, який виконує функції з охорони громадського порядку та що його вимоги є правомірними та законними, виник раптовий злочинний умисел, спрямований на протидію здійсненню останнім покладених на нього службових обов`язків та вчинення опору військовослужбовцеві під час виконання ним покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , проявляючи неповагу до військовослужбовців, підриваючи їх авторитет, ігноруючи загальноприйняті у суспільстві правила поведінки, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у вигляді опору військовослужбовцеві під час виконання ним покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку та бажаючи їх настання, перебуваючи у вказаному місці, 14.02.2026 о 00:15 год., умисно здійснив різкий рух транспортним засобом прямо з прискоренням, де знаходився військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , який виконував покладені на нього обов`язки щодо охорони громадського порядку, здійснивши наїзд на останнього та спричинивши фізичного болю, а також забій м`яких тканин правої гомілки, в результаті чого останній впав на капот транспортного засобу, а ОСОБА_8 проїхавши приблизно тридцять метрів зупинив авто, після чого до ОСОБА_8 відповідно до ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію» було застосовано спеціальний засіб «кайданки» та затримано.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своїми умисними діями, які виразилися в опорі військовослужбовцеві під час виконання ним покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Ірпінь, Київської обл., громадянин України, українець, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

14.02.2026 о 00:30 год., в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_8 , якому 14.02.2026 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

14.02.2026, неподалік автозаправної станції «ОККО» в Оболонському районі міста Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Міська, 1/1, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 та окремо відламаний від транспортного засобу значок «MERCEDES-BENZ», що було поміщено в пакет PSP 1351523.

Того ж дня, в Оболонському УП ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 2-А, каб. 100, було вилучено ключ від транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що було поміщено в пакет № 7023577.

14.02.2026, в Оболонському УП ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 2-А, каб. 515, було здійснено особистий обшук затриманого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого було вилучено його мобільний телефон iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , з сім-карткою НОМЕР_5 , що було поміщено в пакет № PSP 1351762.

Вказане майно, постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 14.02.2026 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор просять накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме на: транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; відламаний від транспортного засобу значок «MERCEDES-BENZ», що було поміщено в пакет PSP 1351523; ключ від транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що було поміщено в пакет № 7023577; мобільний телефон iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , з сім-карткою НОМЕР_5 , що було поміщено в пакет № PSP 1351762, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

У судове засідання слідчий, прокурор та власник майна не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

26.02.2026 від прокурора ОСОБА_4 надійшла заяви про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Також, до суду надійшла заява власника майна ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_9 , які просили проводити розгляд клопотання без їх участі. Вказаною заявою останні просила не накладати арешт на мобільний телефон, оскільки він не має жодного відношення до кримінального провадження.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про арешту майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами, а також з урахуванням позицій, які сторони виклали у своїх заявах.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення 14.02.2026 оглядів місця події, було вилучено майно що має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, яке було вилучено під час оглядів місця події - є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 14.02.2026, майно вилучене під час оглядів місця події 14.02.2026, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000288.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що слідчим та прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час оглядів місця події 14.02.2026, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000288, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що слідчий та прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернулися з клопотанням про арешт майна.

Водночас, в частині, що стосується накладення арешту на мобільний телефон, який вилучений під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 , слідчий суддя зауважує, що останній не місить ознак речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя наголошує, що мобільний телефон iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , з сім-карткою НОМЕР_5 підлягають поверненню власнику.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 14.02.2026 під час проведення огляду місця події та належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на: транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; відламаний від транспортного засобу значок «MERCEDES-BENZ», що було поміщено в пакет PSP 1351523; ключ від транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що було поміщено в пакет № 7023577, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

В іншій частині вимог клопотання, - відмовити.

Органу досудового розслідування врахувати, що на підставі положення ч. 3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1