Провадження № 1-кс/127/4340/26
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 05.04.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність накладення арешту на майно, вилучене 05.04.2026 у громадянина ОСОБА_5 під час огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, поблизу будинку №52.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання також не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 05.04.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2026 о 03:32 до ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт працівників патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції щодо того, що 05.04.2026 під час несення служби у складі «Юнкер 110» по вул. М. Шимка, поблизу будинку №52, за порушення правил дорожнього руху було зупинено скутер (мопед) Yamaha JOG SA36 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки документів вказаний громадянин пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що належить іншому транспортному засобу. У ході подальшого огляду було виявлено пошкодження номеру кузова скутера, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

05.04.2026 під час проведення огляду місця події, а саме на ділянці території за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, поблизу будинку №52, на тротуарі громадянин ОСОБА_5 на вимогу працівників поліції, у присутності понятих, добровільно надав для зовнішнього огляду скутер (мопед) моделі JOG SA 36, чорного кольору, без державних номерних знаків, із розібраною сталевою рамою трубчастої форми, який перебував на підніжці.

Під час зовнішнього огляду встановлено, що передній щит, який захищає ноги від бруду та вітру, перебуває у забрудненому стані; бокові панелі, задній хвіст та передній обтічник мають пошкодження лакофарбового покриття. Підлога для розміщення ніг є плоскою; між підлогою та рульовою колонкою наявний отвір розміром орієнтовно 10?5 см, призначений для розташування номеру кузова, який на момент огляду був покритий корозією, малопомітний та мав значні потертості. У центральній частині розташоване сидіння, під яким знаходиться багажне відділення та доступ до акумулятора. До рульової колонки кріпиться панель приладів. Задня частина скутера містить пластиковий обвіс та фари, під якими розташований паливний бак, від якого відчувався різкий запах бензину. Колеса перебувають у зношеному стані.

Під час проведення огляду місця події вказаний скутер за добровільною згодою громадянина ОСОБА_5 у присутності двох понятих було вилучено та в подальшому поміщено на арештмайданчик за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17.

Крім того, з місця події за добровільною згодою ОСОБА_5 вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0546 на ім`я ОСОБА_6 , після чого його було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» з індивідуальним номером NPU 6394556, із підписами понятих та дізнавача.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000049 від 05.04.2026 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою дізнавача від 05.04.2026 тимчасово вилучені речі (майно) визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, які було вилучено під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дані речі слід накласти арешт.

Окрім того, вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження речей на час досудового розслідування та забезпечення їх схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача про накладення арешту на вищевказані речі, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.04.2026 у громадянина ОСОБА_5 під час огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, поблизу будинку №52, а саме на:

-скутер (мопед) моделі JOG SA 36, чорного кольору, без державних номерних знаків, який поміщено на арештмайданчик за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0546 на ім`я ОСОБА_6 , яке вилучено та поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» з індивідуальним номером NPU 6394556 з підписами понятих і дізнавача.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя