Справа №585/210/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/218/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2026 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Роменським РВП ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2026 року за ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом отримання ОСОБА_7 від сторонніх осіб зброї та боєприпасів та зберігання їх за місцем власного проживання, тобто придбання та в подальшому зберігання бойових припасів.

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з мотивів того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

29 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області клопотання задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю в межах строку досудового розслідування до 28 березня 2026 року. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

утримуватись від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор стверджував, що ухвала суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є необґрунтованою та належним чином невмотивованою. Зазначав, що судом не мотивовано спростування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Наголошував, що викладені в клопотанні обставини свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

На думку прокурора, неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обумовлена тим, що вказаний запобіжний захід є найбільш м`яким і його обрання є неспіврозмірним з характером вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, що настали внаслідок його вчинення. Неможливість обрання запобіжного заходу у виді застави підозрюваному обумовлюється тим, що останній не має офіційного джерела доходу. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 обумовлюється тим, що обрання вказаного виду запобіжного заходу не забезпечить запобіганню можливим спробам підозрюваного вчинити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що інкримінований йому злочин підозрюваний може вчиняти саме за місцем свого проживання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які проти вимог скарги прокурора заперечили, просили ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Роменським РВП ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2026 року за ч. 1 ст. 263 КК України. За версією органу досудового розслідування, влітку 2025 року (точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 незаконно отримав від сторонніх осіб зброю та боєприпаси та почав зберігати їх за місцем власного проживання, тобто придбав та в подальшому зберігав бойові припаси.

29 січня 2026 року слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначенням розміру застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та існують ризики, вказані у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не можуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2026 року клопотання слідчого було задоволено частково та щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю в межах строку досудового розслідування до 28 березня 2026 року, покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено наявність достатньо обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження у їх сукупності. Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), доведено тим, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до категорії тяжкого з можливістю призначити покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в період воєнного стану, відсутність стримуючих факторів у підозрюваного, тому переховування від органів досудового розслідування та/або суду є досить ймовірним та таким, що може бути скоєним підозрюваним.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення), підтверджено тим, що ОСОБА_7 є раніше судимим, вчинив злочин, пов`язаний з незаконним обігом зброї в період воєнного стану, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень чи правопорушень з використанням зброї.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою не буде виправданим в цьому конкретному кримінальному провадженні, зважаючи на те, що ОСОБА_7 провину в скоєному кримінальному правопорушенні визнає, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. А тому, запобігти доведеним у судовому засіданні ризикам зможе більш м`який запобіжний захід, який є менш суворим, ніж тримання під вартою, з чим також погоджується і колегія суддів, і доводи прокурора жодним чином не спростовують правильність таких висновків, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею були враховані усі обставини, на які посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, і яким була надана належна правова оцінка.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження апелянта, про які зазначено в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2026 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4