Справа № 296/3109/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

18 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме:

- штанів, футболки, кофти, шкарпеток, трусів;

що були вилучені в приміщені моргу під час огляду трупа ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом вбивства 13.03.2026 ОСОБА_5 , за межами житлової забудови селища Іршанськ Коростенського району Житомирської області

Досудовим слідчтвом встановлено, що Близько 17 години ОСОБА_6 вивів ОСОБА_5 за межі намету, де почав наносити удари руками по різних частинах тіла потерпілого. Коли ОСОБА_5 опинився на землі, ОСОБА_6 обмотав навколо його шиї полімерний кабель і став душити, внаслідок чого настала механічна асфіксія, що спричинила смерть. Переконавшись, що потерпілий не подає ознак життя, ОСОБА_6 привласнив його мобільний телефон, після чого зв`язав тіло мотузкою, відтягнув у купу сміття та закинув землею і побутовими відходами, щоб приховати злочин.

13.03.2026 року в приміщенні моргу Коростенського бюро СМЕ, що за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченка, 46, проведено огляд трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якого вилучено :- штани, футболку, кофту, шкарпетки, труси.

14.03.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

14.03.2026 слідчий за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий в судове засідання не з`явився надав заяву в якій просив проводити розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2026 ОСОБА_6 перебував на сміттєзвалищі, розташованому за межами житлової забудови селища Іршанськ Коростенського району Житомирської області, у наметі, де тимчасово проживав разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Близько 12 години до намету прийшов неповнолітній ОСОБА_5 , який допомагав сортувати відходи для отримання прибутку. Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла суперечка за мобільний телефон «infinity», що належав потерпілому, внаслідок чого у Мойсеєнка виник умисел на його вбивство з корисливих мотивів.

Близько 17 години ОСОБА_6 вивів ОСОБА_5 за межі намету, де почав наносити удари руками по різних частинах тіла потерпілого. Коли ОСОБА_5 опинився на землі, ОСОБА_6 обмотав навколо його шиї полімерний кабель і став душити, внаслідок чого настала механічна асфіксія, що спричинила смерть. Переконавшись, що потерпілий не подає ознак життя, ОСОБА_6 привласнив його мобільний телефон, після чого зв`язав тіло мотузкою, відтягнув у купу сміття та закинув землею і побутовими відходами, щоб приховати злочин.

13.03.2026 року в приміщенні моргу Коростенського бюро СМЕ, що за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченка, 46, проведено огляд трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого було виявлено та вилучено : - штани, футболку, кофту, шкарпетки, труси.

14.03.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

14.03.2026 слідчий за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні № 000109 від 13.03.2026 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.03.2026, під час проведення огляду трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні моргу Коростенського бюро СМЕ, що за адресою: м. Коростень, вул. Жмаченка, 46, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000109 від 13.03.2026, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України:

-штани, футболку, кофту, шкарпетки, труси, які належать потерпілому.

заборонивши користування, відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1