ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1305/26 Справа № 210/7708/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2026 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

УхвалоюМеталургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2026 року задоволено подання в.о. начальника ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що маються підстави для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, який своєю поведінкою довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про умовне-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Вважає помилковим висновок суду про доведення ОСОБА_7 його виправлення. Зауважує, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів та строк невідбутої частини покарання складає 2 роки 1 місяць і 6 днів, що є значним. Зазначає, що під час відбування покарання ОСОБА_7 не працював на виробництві, а виконував роботи по самообслуговуванню та благоустрою колонії, що є обов`язком кожного засудженого. Звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше був тричі засуджений за умисні корисливі кримінальні правопорушення, де мають місце обставини, які обтяжують покарання, і не відшкодував та не намагався відшкодувати завдану шкоду. Наголошує, що згідно інформації ДУ «КВК № 80» ОСОБА_7 має високий ризик ймовірної небезпеки для суспільства та середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.08.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.307, ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Початок строку 10.03.2021 року, кінець строку 10.03.2028 року.

Станом на 15.12.2025 року ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, що складає 4 роки 8 місяців і 20 днів.

Невідбута частина покарання на час розгляду подання судом першої інстанції складає 2 роки 1 місяць і 6 днів.

Колегія суддів зазначає, що п.2 ч.3 ст. 81 Кримінального кодексу України перебачає можливість застосування умовно-дострокового звільнення стосовно осіб, які вчинили тяжкі злочини.

Разом з тим, апеляційним судом враховується не тільки факт відбуття засудженим певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Згідно характеристики ОСОБА_7 за період відбування покарання не порушував установлений порядок відбування покарання, має 6 заохочень.

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 вбачається, що підсумковий бал щодо ступеня виправлення засудженого становить 77 балів.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінено як високий.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, а тому висновок суду про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на цьому етапі відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» стосовно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

В задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія № 80» стосовно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді