Справа №293/445/16-к
Провадження № 1-в/293/6/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої внесено подання ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів заяву представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря-психіатра ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

27.01.2026 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшла заява представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря-психіатра ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви представник Черняхівського ТМО ОСОБА_7 зазначає, що згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 26.01.2026 ОСОБА_5 може бути продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Одночасно ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи без його присутності в судовому засіданні. Заяву і висновок лікарів-психіатрів підтримує.

Ухвалою від 27.01.2026 суд прийняв до розгляду заяву представника КНП «Черняхівське ТМО» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру. Розгляд заяви суд призначив на 24.02.2026 та доручив Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити ОСОБА_5 захисника для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви.

Прокурор в судовому засіданні вказала за можливе задовольнити заяву.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно із ч.3 ст.514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Крім того, згідно ч.3, 5 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступінь якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Як убачається з матеріалів справи №293/445/16-к, дослідженої в судовому засіданні, відповідно до ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.04.2017 року до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) із загальним наглядом.

Ухвалами Черняхівського районного суду Житомирської області застосований примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_5 неодноразово продовжувався, останні раз продовжено ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 06.08.2024 на строк 6 місяців.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.01.2026 ОСОБА_5 може бути продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 95 КК України, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ОСОБА_5 повинен був оглянутий комісією лікарів-психіатрів до 14.02.2025 року та до вказаного строку заява про продовження застосування примусового заходу медичного характеру повинна була бути направлена до суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 26.01.2026, тобто поза меж, визначених ч. 2 ст. 95 КК України, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" строку.

Також, заява представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря-психіатра ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 була направлена до суду 27.01.2026 року та отримана судом в цей же день, що підтверджується штампом суду, тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з відповідною заявою, оскільки останній день звернення до суду з такою заявою 14.02.2025 року, тому заява представника медичного закладу в цьому випадку задоволенню не підлягає.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі № 592/13856/17, відповідно до якої колегія суддів погодилась з рішенням суду про відмову у задоволенні подання представника психіатричного закладу про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з відповідним поданням.

Також в правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ від 11 січня 2024 року у справі «Цеге фон Мантейфель проти України» зазначено, що 19.08.2016 року місцевий суд постановив ухвалу про продовження строку примусового лікування заявниці. Строк дії цієї ухвали закінчився 19.02.2017 року, оскільки відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу», ухвали про продовження строку примусового лікування особи мали переглядатися щонайменше раз на шість місяців, однак заявниця продовжувала триматись в психіатричній лікарні за відсутності судового рішення, тому Європейський суд дійшов висновку, що її тримання в психіатричній лікарні після 19.02.2017 року було незаконним та констатував порушення п.1 ст.5 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника КНП "Черняхівське ТМО" лікаря-психіатра ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки заявником пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з відповідною заявою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника КНП "Черняхівське ТМО" лікаря-психіатра ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8