ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 678/281/26

Провадження № 11-сс/820/156/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеокоференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 13.08.2023 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2026 року задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, інвалідності немаючого, учасника бойових дій, учасника АТО, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира відділення, сержанта, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати своє місце реєстрації та проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 строком по 21.04.2026 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання слідчому СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі їх наявності) .

Ухвала діє по 21 квітня 2026 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду негайно та зобов`язано невідкладно прибути до місця своєї реєстрації та проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 в порушення вимог законодавства України про те, що вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини та засоби вибуху, відповідно до Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992 року, відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, п.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 15.10.1992 року, діючи умисно, достовірно знаючи, що він не має законом дозволу на придбання, зберігання і перевезення вибухових речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату та місці у невстановленої досудовим розслідуванням особи, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав три споряджених корпуси ручних осколкових оборонних гранат «Ф-1» та три підривника (запала) типу «УЗРГМ-2», які у своєму конструктивному поєднанні із підривниками (запалами), утворюють три бойові ручні осколкові оборонні гранати «Ф-1», які відноситься до категорії боєприпасів, споряджений корпус ручної осколкової протипіхотну гранати «РГД5», який у своєму конструктивному поєднанні із підривником (запалом) типу «ДВМ», утворюють бойову ручну осколкову протипіхотну гранату «РГД5», корпус ручної осколкової оборонної гранати «РГО», яка відноситься до категорії боєприпасів, підривник (запал) типу «УЗРГМ-2», який відноситься до категорії боєприпасів.

Надалі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбавши три споряджених корпуси ручних осколкових оборонних гранат «Ф-1» та три підривника (запала) типу «УЗРГМ-2», які у своєму конструктивному поєднанні із підривниками (запалами), утворюють три бойові ручні осколкові оборонні гранати «Ф-1», які відноситься до категорії боєприпасів, споряджений корпус ручної осколкової протипіхотну гранати «РГД5», який у своєму конструктивному поєднанні із підривником (запалом) типу «ДВМ», утворюють бойову ручну осколкову протипіхотну гранату «РГД5», корпус ручної осколкової оборонної гранати «РГО», яка відноситься до категорії боєприпасів, підривник (запал) типу «УЗРГМ-2», який відноситься до категорії боєприпасів, незаконно за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, транспортував їх до свого постійного місця проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де в подальшому зберігав, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 25.02.2026 року, в період часу з 11 год. 45 хв. по 14 год. 20 хв.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для підозрюваного ОСОБА_7 для виконання ним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

13.08.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000278, зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація ч.1 ст.263 КК України.

25.02.2026 о 16 год. 45 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, о ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та обґрунтовану, беззаперечну підозру, також те, що за вказане діяння йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, тому може переховуватися від органів досудового розслідування.

Посилається і на те, що ОСОБА_7 будучи діючим військовослужбовцем та маючи навички володіння зброєю та бойовими припасами, міг вчинити інше будь яке кримінальне правопорушення та встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у статусі особи, яка самовільно залишила військову частину.

Зазначає, що застосування більш м`якого заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 зашкодить проведенню досудового розслідування.

Вважає, що наявність у підозрюваного постійного місця проживання, на утриманні неповнолітньої дитини, а також відсутність судимостей та наявність державних та відомчих нагород, не є підставами для не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколом обшуку від 25.02.2026 року з ілюстрованими таблицями до нього, протоколом затримання відносно ОСОБА_7 від 25.02.2026 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25.02.2026 року, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що наявні визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тобто даний злочин є тяжким; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліках у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра під динамічним спостереженням з 05.02.2018 року, має постійне місце реєстрації та проживання, має нагороди та грамоти в тому числі нагороджений відзнакою Президента України «За участь а антитерористичній операції», нагороджений орденом Президента України «За мужність ІІІ ступеня», свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, що з боку підозрюваної існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, є слушними, та при цьому належним чином враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та не є переконливими для застосування більш суворого запобіжного заходу.

Твердження прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не знайшла їх переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.

Крім того, апеляційний суд не може погодитися з вимогами апеляційної скарги прокурора про те, що цілодобовий домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваного, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прирівнюється до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п.с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 буде достатнім виконання ним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зміг забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Оскільки ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді прокурором не було надано достатніх доказів наявності підстав, які би підтверджували, що лише тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2026 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків на строк по 21 квітня 2026 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3