САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2575/25
Провадження №1-кс/726/194/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000012 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

13.03.2026 року до слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці звернувся старший детектив відділу детективів ТУ БЕБ в Чернівецькій області ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим із заступником відділу нагляду за додержанням законів територіальними підрозділами Бюро економічної безпеки України Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000012 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання детектив вказує, що що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи ФОП (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 ), до основних видів господарської діяльності якого входить: вантажний автомобільний транспорт, а також до інших видів господарської діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, у невстановлений слідством день та час на початку 2024 року, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, розробив злочинний план, направлений на незаконне виготовлення пального (бензину автомобільного та дизельного палива), придбання з метою збуту, зберігання і транспортування з цією метою, а також збут незаконно виготовленого пального (бензинів автомобільних та дизельного палива).

Так, з метою ефективного досягнення злочинної мети ОСОБА_6 , розуміючи, що для необхідності на регулярній основі здійснювати транспортування придбаного незаконно виготовленого пального та/або компонентів для його виготовлення, а також допомога у незаконному виготовленні пального, підшукав та залучив до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Останні, переслідуючи корисливу мету прийняли пропозицію ОСОБА_6 щодо їх участі в зазначеному кримінальному правопорушенні, метою якого було придбання з метою збуту, зберігання і транспортування з цією метою, збут незаконно виготовленого пального (бензину автомобільного та дизельного палива) та незаконне виготовлення пального (бензину автомобільного та дизельного палива), а також, отримання незаконних та неконтрольованих доходів внаслідок даної протиправної діяльності.

Окрім цього, для вказаного протиправного діяння ОСОБА_6 залучив вантажний автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , напівпричіп д.н.з. НОМЕР_3 , а також транспортний засіб марки «Mercedes-Bens Sprinter», д.н.з. НОМЕР_4 , які призначені для перевезення нафтопродуктів, що, крім іншого, надавало б можливість для досягнення кінцевої мети вчинення злочинів та подальшого приховування злочинної діяльності, шляхом оформлення фіктивних господарських операцій.

Таким чином, на початку 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , організували незаконне виготовлення пального, придбання з метою збуту, зберігання і транспортування з цією метою, а також збуту незаконно виготовленого пального, об`єднавшись єдиним планом з розподілом ролей кожного з учасників групи та спільною корисливою метою, які були відомі всім учасникам групи.

12.03.2026 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України. За найтяжче з інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме ч.1 ст.209 КК України ОСОБА_6 , може бути призначена міра покарання від трьох до шести років позбавленням волі з конфіскацією майна.

Підставами для повідомлення про підозру ОСОБА_6 є зібрані в ході досудового розслідування докази, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами про хід і результати НСРД контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколами обшуками; висновками експертиз № 4292/25-34 від 13.05.2025, № 5103/25-34 від 01.07.2025, № 7351/25-34.1 від 12.09.2025, № 7350/25-34.1 від 12.09.2025, № 7349/25-34.1 від 12.09.2025, № 7347/25-34.1 від 23.09.2025, № 7348/25-34.1 від 12.09.2025, відповідно до яких ПМП не відповідають вимогам ДСТУ; протоколом огляду; протоколами про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю за особою; протоколами про результати спостереження за особою, протоколами огляду, аналітичний продукт № 23.22/2.1/8-26 від 29.01.2026, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо у влсності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває: земельна ділянка із кадастровим номером :01:008:0258 за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлова будівля, нафтосклад, об`єкт житлової нерухомості які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна підозрюваного ОСОБА_6 , просить суд накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:008:0258 за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлову будівлю, нафтосклад, об`єкт житлової нерухомості, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд задовольнити вказане клопотання, та накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, з метою його збереження, яке в подальшому може бути конфісковано.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 14.03.2025 року до ЄРД № 0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Також встановлено, що 12.03.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_6 може бути призначена міра покарання від трьох до шести років позбавленням волі з конфіскацією майна.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлено, що він має у власності:земельну ділянку із кадастровим номером :01:008:0258 за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлову будівлю, нафтосклад, об`єкт житлової нерухомості які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно вимог ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно до ст.170 ч. 5 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.172 ч.2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити можливу конфіскацію майна за вчинення кримінального правопорушення, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна, тобто необхідність забезпечення ризиків реалізації майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна, шляхом заборони розпорядження та відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 96-1, 96-2, 98, 110, 131-132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, у кримінальному провадженні № 0000012 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який полягає у забороні відчуження та розпорядження майном, а саме на:

- земельну ділянку із кадастровим номером :01:008:0258 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлову будівлю, нафтосклад, об`єкт житлової нерухомості які знаходяться за адресою:

АДРЕСА_2 .

Надати копії ухвал слідчому (детективу), для вручення уповноваженій особі, що вносить зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також іншим заінтересованим особам.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його представникам та будь-яким іншим особам розпоряджатись та відчужувати вище зазначене майно.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддяОСОБА_1