Справа № 645/450/26
Провадження № 1-кс/645/231/26
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.01.2026 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.12.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України та про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Немишлянського районного суду міста Харкова звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.01.2026 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим; зобов`язати уповноважену особу сектору дізнання ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні; зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України (привласнення майна) за фактом демонтажу належного йому електролічильника 31.07.2025. Заявник також просить поновити процесуальний строк на оскарження вказаної постанови дізнавача та просить вважати поважними причини пропуску строку для подання цієї скарги, посилаючись на те, що з 02.02.2026 на території м. Харкова та області діяли екстрені та стабілізаційні відключення електроенергії, спричинені масованими ракетними ударами рф по енергетичній інфраструктурі України.

Зважаючи на те, що заявником строк на оскарження постанови дізнавача, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, не пропущений, тому поновлення такого строку не потребує.

В обґрунтування скарги зазначено, що 29.01.2026 дізнавачем ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000502. Заявник вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, посилаючись на положення ч.1 ст. 55 КПК України щодо автоматичного набуття статусу потерпілого з моменту заподіяння шкоди, однак дізнавач ОСОБА_4 проігнорував ці обставини, не здійснивши жодної слідчої дії.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив скасувати постанову дізнавача від 29.01.2026 з підстав, викладених вище у скарзі. Також просив зобов`язати уповноважену особу СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.12.2025, та зобов`язати внасти до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України (привласнення майна) за фактом демонтажу належного йому електролічильника 31.07.2025.

Дізнавач у судове засідання не з`явився. Матеріали справи містять заяву дізнавача ОСОБА_4 про розгляд клопотання у його відсутність.

Неявка слідчого, прокурора не перешкоджає, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляду скарги у його відсутності.

На запит суду, надані матеріали кримінального провадження № 0000502 від 22.12.2025.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, вивчивши доводи, викладені у скарзі, дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали кримінального провадження, зазначає таке.

Згідно п. 1 ч. 5 та п. 7 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000502 від 22.12.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 222 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

26.01.2026 ОСОБА_3 було подано до СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області заяву про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні, внесеного 22.12.2025 до ЄРДР за № 0000502.

Постановою дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.01.2026 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо залучення його як потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 не є потерпілою особою, чиє клопотання розглядається в порядку ст. 220 КПК України, тому в клопотанні ОСОБА_3 про проведення невідкладних слідчих дій, про визначення потерпілим, усунення порушень процесуального законодавства та проведення слідчих дій, зареєстрованого за №К-1103 від 26.1.2026 відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України процесуальне рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, із зазначенням фактичних обставин, які стали підставою для його прийняття, а також із наведенням мотивів та посилань на положення закону, якими керувався дізнавач при його ухваленні. Обґрунтованість рішення передбачає наведення конкретних даних та аналіз доказів, які свідчать про наявність або відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Разом з тим, у постанові дізнавача від 29.01.2026 відсутній належний виклад мотивів відмови.

Фактично постанова містить загальне оціночне судження без наведення фактичного та правового аналізу доводів клопотання, без оцінки його змісту та значення для повного, всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Такий формальний підхід свідчить про відсутність належної перевірки доводів потерпілого та не відповідає стандартам мотивованості процесуальних рішень.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відмова у задоволенні належним чином поданого клопотання без наведення переконливих мотивів фактично позбавляє сторону можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема право ініціювати проведення процесуальних дій з метою збирання та подання доказів. Така практика порушує баланс процесуальних можливостей сторін та принцип рівності сторін перед законом і судом.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що постанова дізнавача від 29.01.2026 не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості, оскільки не містить належного аналізу доводів клопотання, не визначає конкретних підстав для відмови та не підтверджена належними фактичними даними. Формальний характер викладених мотивів свідчить про передчасність та безпідставність прийнятого рішення, що є підставою для його скасування у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає скасуванню.

Щодо частини скарги про зобов`язання уповноваженої особи СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області визнати ОСОБА_3 потерпілим, слід зазначити, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого, а тому така вимога задоволенню не підлягає із вказаних підстав.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Стосовно вимоги заявника щодо зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України за фактом демонтажу належного ОСОБА_3 електролічильника, слідчий суддя відмовляє у задоволенні даної вимоги, зважаючи на те, що матеріали скарги не містять відомостей про звернення заявника до ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області з такою заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.01.2026 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.12.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України та про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.01.2026 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.12.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України - скасувати.

В іншій частині вимог скарги відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Матеріали кримінального провадження №0000502 від 22.12.2025 повернути до СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.02.2026 о 12.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1