Справа № 734/239/26 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/413/26
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України, до 10 травня 2026 року. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, тому строк тримання під вартою необхідно продовжити.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну. Послався на відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вказав на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, заявлених стороною обвинувачення, які не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Зазначив, що місцевий суд не надав правової оцінки доводам сторони захисту щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , який під час перебування під вартою значно погіршився. На даний час обвинувачений потребує додаткового обстеження і лікування, які неможливі в умовах слідчого ізолятора. Крім того, ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги; колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді Козелецького районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене 12 січня 2026 року до ЄРДР за № 0000012 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.402, ч.4 ст.409 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався, у тому числі й судом.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , місцевий суд, ураховуючи, що ризики, які полягають у можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, не зменшилися; зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, а також беручи до уваги, що судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, свідки судом не допитані, докази не досліджені, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують подальше тримання його підзахисного під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Твердження захисника про неможливість перебування обвинуваченого під вартою через стан здоров`я, оскільки він обмежений у наданні медичної допомоги, не є підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Крім того, у разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини слідчого ізолятора обвинувачений може бути направлений до лікувальних закладів міста Чернігова.

При цьому слід зауважити, що суд в ході розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. А тому посилання сторони захисту в цій частині колегія суддів не може визнати такими, що заслуговують на увагу.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають скасування цього запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2026 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4