Дата документу 26.02.2026Справа № 554/436/26
Провадження № 1-кс/554/3107/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Високе, Зіньківського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 , яке мотивує наступним.

08 січня 2026 року о 06 годині 48 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автобусом марки БАЗ А079.25 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Європейській та наближався до нерегульованого перехрестя з вулицею Раїси Кириченко в місті Полтаві.

Після виконання маневру повороту ліворуч на вулицю Раїси Кириченко у напрямку вулиці Сінна в місті Полтаві навпроти будинку, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вулиця Європейська, 66, водій ОСОБА_7 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного інформаційно-вказівними знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» Розділу 33 Правил дорожнього руху (далі ПДР) та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Розділу 34 ПДР, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не переконавшись в тому, що на вищевказаному пішохідному переході перебуває пішохід, якого він міг завчасно виявити, у порушення вимог п. 18.1. ПДР, не зменшив швидкість руху транспортного засобу, не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, а продовжив рух у запланованому напрямку та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу руху автобусу.

В результаті порушення водієм ОСОБА_7 вимог ПДР пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради».

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- черепно-мозкова травма: забійна рана в проекції скроневої кісти справа; садна в проекції скроневої кісти справа та в проекції бугра тім`яної кістки; скалковий перелом кісток склепіння та основи черепа; субдуральний та епідуральний крововиливи; суцільний субарахноїдальний крововилив на конвекситальних поверхнях обох півкуль головного мозку;

- тупа травма тулубу: прямий перелом тіла грудини в місці кріплення третіх ребер; прямі переломи 2-7 ребер зліва по білягруднинній лінії; прямі переломи 2-9 ребер справа по лопатковій лінії; непрямі переломи 2-7 ребер зліва по середнє-ключичній лінії; прямі переломи 1-7 ребер справа по біляхребтовій лінії з крововиливами в м`які тканини; розриви вісцеральної плеври в місцях перелому ребер; розриви легень з крововиливами; щілино видні розриви печінки; косо-поперечний перелом тіла правої ключиці та косо-поперечний перелом тіла правої лопатки з крововиливами в м`які тканини; повний вертикальний переломо-відрив крила правої клубової кістки від крижів та косо-поперечний перелом лобкового симфізу з крововиливами в оточуючі м`які тканини;

- тупа травма верхніх кінцівок: синець в ділянці правого ліктя.

Вищевказані тілесні ушкодження за своїми характеристиками є прижиттєвими, синхронні за часом, стосовно живої особи у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких що призвели до смерті (пункт 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Виявлені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 настала від тупої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася множинними переломами кісток скелету, що призвело до розвитку шоку-крововтрати, який і став безпосередньою причиною смерті.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вказаних вимог ПДР водієм ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді смерті пішохода ОСОБА_8

ОСОБА_7 мав технічну можливість шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу, уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 , тобто виконуючи вимоги п. 18.1. ПДР, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_7 , своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

12.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується доказами, а саме: оглядом місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 08.01.2026 поблизу будинку № 66 по вулиці Європейській у місті Полтава на перехресті із вулицею Раїси Кириченко, згідно якого установлена наявність скоєння дорожньо-транспортної пригоди та механізм її вчинення (протокол огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 08.01.2026 та додатки до нього); висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , яким встановлено тілесні ушкодження та причину смерті останнього (висновок експерта № 20 від 30.01.2026); оглядом матеріалів відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження системи відеоспостереження «Безпечне місто Полтава», що направлена на перехрестя вулиці Європейської та вулиці Раїси Кириченко у місті Полтава за 08.01.2026, згідно якого установлений механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди та інші суттєві відомості (протокол огляду предмету від 08.01.2026 та додатки до нього); слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_5 від 08.01.2026, яким установлено суттєві обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди (протокол проведення слідчого експерименту від 08.01.2026 та додатки до нього); висновком експерта за результатами судової інженерно-транспортної експертизи, яким встановлено наявність у діях водія ОСОБА_7 порушень Правил дорожнього руху (висновок експерта № СЕ-19/117-26/1387-ІТ від 23.02.2026 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи); іншими доказами у своїй сукупності;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий відносно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.

Слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст.131, 132, 176-179, 194 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 12.03.2026 року.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; за наявності здати на зберігання до Шевченківського відділу у м. Полтаві УДМС в Полтавській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1