ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13125/25

Провадження № 11-сс/820/122/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 від 10.04.2025, за апеляційними скаргами прокурора та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року задоволено частково клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької обл. українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , заступника начальника відділу організації пожежно - рятувальних робіт, служби та підготовки підрозділів Управління реагування на надзвичайні ситуації ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу для отримання медичної допомоги.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені ст.194 КПК України обов`язки, а саме:

1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає з міста Хмельницького, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування зі свідками, зокрема ОСОБА_9 , а також іншими особами, процесуальний статус яких органом досудового розслідування дотепер не визначено.

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє по 14 квітня 2026 року включно.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області, діючи умисно, за попередньою змовою із заступником начальника Загону ОСОБА_10 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на використання наданих йому службових повноважень всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи ТОВ «ІТРОФФ», достовірно знаючи, що спеціальні індивідуальні комплекти РХБ захисту рятувальника (СІКЗР-ІІ) неналежної якості, що не відповідають технічним характеристикам ДСТУ №13982-1:2009, №13034:2017, №14126:2008, №1073-1:2019, №1149-1:2017 за показником міцності шва (ДСТУ EN14325:2018) уклав та підписав договір з ТОВ «ПРОФФ», а також підписав і скріпив печаткою фінансові документи, необхідні для проведення розрахунків Замовника з вказаним товариством, у результаті чого забезпечив перерахування бюджетних коштів на загальну суму 14 013 000 гривень на рахунок ТОВ «ПРОФФ», що більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим спричинив тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам в особі Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Хмельницькій області.

12.02.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.

Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000619 від 10.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати, постановити нову ухвалу, якою щодо ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зазначає, що відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом повного мірою не враховано те, що характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа, характеризують його, як таку, що здатна до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Посилається і на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також суми завданих збитків в розмірі 14 013 000 гривень, які на даний час не відшкодовано та органом досудового розслідування зафіксовано факт тиску ОСОБА_7 на свідків у кримінальному провадженні, що підтверджено і самим підозрюваним під час розгляду клопотання про відсторонення його від посади.

Водночас, судом не враховано і той факт, що на даний час ОСОБА_7 є також обвинуваченим у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Зазначає, що судом не враховано те, що прокурором не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження ризиків передбачених ст.177 КПК України, що виправдовує обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , з огляду на обставини справи та інкримінований йому злочин, жодні ризики не існують, є повністю надуманими, тому доцільним та обґрунтованим на думку сторони захисту було б обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вказує, що прокурор в своєму клопотанні взагалі жодним чином не обґрунтував неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у його клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 , чим порушив вимоги ст. 184 КПК України, що не взято до уваги слідчим суддею, а, фактично, за відсутності такого обґрунтуванні в клопотанні прокурора - перебрав на себе функції сторони обвинувачення, що є недопустимим.

Посилається і на те, що в клопотанні прокурора не були зазначені обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином - у клопотанні прокурора містяться лише нічим не підтверджені, бездоказові припущення.

Вважає, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу взагалі не взяв до уваги стан здоров`я ОСОБА_7 та не врахував у своїй ухвалі того факту, які наслідки матиме таке обрання для інших осіб: адже ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину, а оскільки робота на займаній посаді є єдиним для ОСОБА_7 джерелом коштів для існування, та ще і при наявності відсторонення його від займаної посади, - обрання домашнього арешту фактично позбавляє його та його рідних засобів для життя та лікування.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , на підтримання поданої захисником апеляційної скарги та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: матеріалами закупівель; протоколами допитів учасників торгів; протоколами допитів членів комісії; висновком експертизи та іншими доказами у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна,тобто даний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинених правопорушень, сам механізм вчинення, а отже для уникнення покарання за скоєння тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, а також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинів, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_7 в даний час, впливає на свідків у кримінальному провадженні, оскільки таких відомостей матеріали кримінального провадження не містять та прокурором не надано.

Крім того, в ході розгляду даного кримінального провадження прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання тих ризиків, існування яких доведено прокурором.

Вирішуючи всі обставини у їх сукупності, характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також відношення самого підозрюваного до нього, колегія суддів приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, який в апеляційній скарзі просив застосувати прокурор.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, при цьому за змістом ч.6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що мета застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні буде досягнута застосуванням до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, та покладенням на нього обов`язків з числа передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що ефективно може забезпечити подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Посилання прокурора під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, на думку апеляційного суду, не є визначальними чинниками, які дають підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, розмір спричиненої шкоди та ймовірність призначення йому суворого покарання, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризиків з числа, передбачених ч.1ст.177 КПК України та зазначених прокурором у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, порушував умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувався покладених на нього обов`язків, а за першим викликом прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

Доводи захисника про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не є слушними, оскільки наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України та існування ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а тому застосування запобіжного заходу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням обов`язків на строк по 14 квітня 2026 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені ст.194 КПК України обов`язки, а саме:

6)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

7)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає з міста Хмельницького, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

8)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

9)утримуватися від спілкування зі свідками, зокрема ОСОБА_9 , а також іншими особами, процесуальний статус яких органом досудового розслідування дотепер не визначено.

10)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє по 14 квітня 2026 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3