ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з ДУ «Одеська виправна колонія № 14»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2025 року за №0000449 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , останні рази судимого:

-04.06.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

-05.06.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2024 року звільнено від призначеного покарання відповідно до ч.1 та ч.3 ст.5, ч.2 ст.74 КК України та статей 537, 539 КПК України, як особа засуджена за діяння, карність якого усунена законом, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

-20.11.2025 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХI від 24.02.2022 введено воснний стан на всій території України строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався, в тому числі Указом Президента №235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України №4356-IХ від 16.04.2025, згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 09.05.2025 строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 05.05.2025 року, приблизно об 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в гнійному відділенні хірургії КНП МКЛ №l в палаті № 6, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. М?ясоїдівська, буд. 32, побачив раніше йому невідомого йому, ОСОБА_6 , з мобільним телефоном марки «Motorolla» моделі 7, синього кольору, який знаходився на стаціонарному лікуванні, після чого у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення майнової шкоди власнику і бажаючи їх настання, під впливом корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та під час розмови з ним, таємно викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 марки «Motorolla» моделі 7, синього кольору, що розташовувався на тумбочці біля ліжка потерпілого.

Після отримання вказаного телефону, ОСОБА_4 , пішов у невідомому напрямку та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальний збиток на суму 4150 гривень.

Дії, ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорював та надав показання, які за змістом аналогічні обставинам, що зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, визнав цивільні позови.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні участі не приймав, матеріали справи містять заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Згідно з заявою потерпілий цивільний позов не заявляв, покарання просить призначити на розсуд суду.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та документів, що стосуються цивільного позову.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту підтвердив, що саме він, за викладених в обвинувальному акті обставинах, вчинив кримінальне правопорушення. Так, під час перебування у гнійному відділенні хірургії КНП МКЛ № 1 в палаті 6 у м. Одесі викрав мобільний телефон, за який потім отримав грошові кошти.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, тому суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів;

-особу обвинуваченого та його вік (37 років); наявність місця проживання;

- стан здоров`я: на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, (перебував на лікуванні в період з 17.01.2025 по 18.02.2025 з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних та інших ПАР, синдром залежності. Активна залежність. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 379 ОСОБА_4 був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 у даний час виявляє психічні порушення у вигляді «Психічних та поведінкових розладів внаслідок сполученого вживання алкоголю, наркотиків та інших психоактивних речовин. синдром залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.2 за МКХ-10), які за глибиною та ступенем виразності не досягають психотичного рівня, за своїм психічним станом він здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

-обставину, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема за корисливі злочини останні рази: 04.06.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

-20.11.2025 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

-повне визнання обвинуваченим своєї вини; наявність обставини, що пом`якшує покарання; наявність обставини, що обтяжує покарання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, критичне відношення винної до вчиненого.

Суд, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових (інших) кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до скоєного, а також приймаючи до уваги думку прокурора в судових дебатах, який вважав, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто лише під час ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання, в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у цьому кримінальному провадженні до постановлення вироку Київським районним судом міста Одеси від 20.11.2025 року і після постановлення цього вироку було встановлено, що обвинувачений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважаа за необхідне, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарання з цим вироком та покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Одеси від 20.11.2025 року у виді 5 (п`яти років) 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, з 20.05.2025 року по 21.05.2025 року, та з 26.06.2025 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України відсутні.

Підстав для звільнення від відбування покарання судом також не вбачається.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368- 371, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарання з цим вироком та покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Одеси від 20.11.2025 року у виді 5 (п`яти років) 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, з 20.05.2025 року по 21.05.2025 року, та з 26.06.2025 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1