Справа 127/7696/26
Провадження 1-кс/127/3110/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 02.03.2026 ОСОБА_3 особисто подала заяву через канцелярію Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (після спілкування зі слідчим) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, що доводиться копією заяви з відбитком печатки, підписом уповноваженої особи із зазначенням дати та часу подання заяви.

03.03.2026 ОСОБА_3 подала через канцелярію додаткові документи, отримані 03.03.2026 на підтвердження фактів, зазначених в заяві про вчинення правопорушень, зазначених у заяві від 02.03.2026.

04.03.2026 в канцелярії повідомлено, що заява розписана на заступника начальника слідства.

05.03.2026 ОСОБА_3 в канцелярії повідомлено, що заява розписана на слідчого.

06.03.2026 черговий відділу поліції повідомив, що заява розписана на слідчого, але матеріали заяви йому ще не передані, внесення в ЄРДР відомостей немає.

Щодо фактичних обставин у заяві про вчинення криміналі,, правопорушень.

ОСОБА_3 у заяві від 02.03.2026 повідомила наступні обставини:

11.02.2026 між нею, як адвокатом, та ОСОБА_4 , клієнтом, укладено договір про правничу допомогу для представництва інтересів з питання: з будь-яких правовідносин з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та реалізації прав власника на рухоме та нерухоме майно.

До 17.05.2025 ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 , дочкою ОСОБА_7 , проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

18.05.2025 відбулось офіційне виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з апартаментів за вищевказаною адресою, що підтверджується повідомленням про намір виїзду від 23.02.2025.

Зараз ОСОБА_4 та ОСОБА_5 живуть в США м. Ірвін Каліфорнія в різних квартирах.

У Вінницькому міському суді Вінницької області розглядається справа № 127/38351/25 про поділ майна подружжя, ОСОБА_5 - позивачка, ОСОБА_4 - відповідач.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 03.09.1995, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області суду від 29.07.2025 у справі № 127/3026/25 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.

29.07.2013 між ОСОБА_4 та ТОВ «Автомир-Вінниця» укладено договір № 29.07.2013 щодо автомобіля KIA Sportage, 2013 р. випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору вартістю 209 510 грн.

Згідно квитанцій від 29.07.2013 , 31.07.2013 в касу ТОВ «Автомир- Вінниця» ОСОБА_4 внесено 230 000 грн.

Згідно акту прийому-передачі від 01.07.2013 ОСОБА_4 прийняв автомобіль KIA Sportage, 2013 р. випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Саме на цьому автомобілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виїхали 24.02.2022 за кордон України (зазначено в інформації Держрдприкордонслужби). Автомобіль був залишений на стоянку в ФРН, коли сім`я ОСОБА_9 вилетіла до США літаком.

Автомобіль перебував в ФРН до 2023, коли його було найманою особою доправлено до України.

В подальшому автомобіль, ключі, технічний паспорт на автомобіль були передані ОСОБА_10 (тел. НОМЕР_2 проживає у м. Жмеринка), двоюрідному брату на той час ще дружини - ОСОБА_5 . Останній забрав автомобіль в м. Жмеринка, де він проживав, на стоянку. В подальшому ОСОБА_10 мав намір придбати це авто, що мало бути оформлено після приїду ОСОБА_4 до України.

З вересня 2025 ОСОБА_10 не відповідає на телефонні дзвінки ОСОБА_4 .

На запит адвоката ОСОБА_3 № 08/26 від 12.02.2026 ТСЦ МВС № 0541 в листі № 31/31/0541/208-аз-222-2026 від 17.02.2026 повідомив, що 18.06.2025 здійснена перереєстрація транспортного засобу KIA Sportage, 2013 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на час надання відповіді на мій запит від 12.02.2026 вказаний ТЗ зареєстрований на ОСОБА_11 .

На запит адвоката ОСОБА_3 № 14/26 від 17.02.2026 ТСЦ МВС № 0541 надав копію договору комісії № 8992/25/1/001253 від 07.06.2025, акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8992/25/000847 від 08.06.2025.

Згідно наданої ТСЦ МВС № 0541 копії договору комісії № 8992/25/1/001253 від 07.06.2025 він укладений між ТОВ «Автогай», (м. Київ, Шосе Столичне, 104/А) та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 від 02.09.1996 виданий Ленінським РВ УМВС у Вінницькій області, проживає: АДРЕСА_2 ). Це стара адреса реєстрації ОСОБА_4 , де він понад 20 років вже не проживає.

Предметом договору комісії є доручення ОСОБА_4 продати належний йому автомобіль KIA Sportage, 2013 р. випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований за власником 01.08.2013 за ціною 488 224 грн.

В копії договору міститься нібито особистий підпис ОСОБА_4 .

Згідно наданої ТСЦ МВС № 0541 копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8992/25/1/253 від 08.06.2025 ТОВ «Автогай», що діє на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу, передав, а ОСОБА_11 прийняв автомобіль КІА Sportage, 2013 р. випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований за власником 01.08.2013 за ціною 488 224 грн.

На запит адвоката ОСОБА_3 № 07/26 від 12.02.2026 р. Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в листі №19.5.2/11461-26-Вих від 16.02.2026 повідомив, що з 22.02.2022 по 16.02.2026 (на 10:16 год.) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перетинали державний кордон України лише в напрямку виїзду 24.02.2022 в пункті пропуску Могилів-Подільський на ТЗ НОМЕР_3 .

Тобто 07.06.2025 ОСОБА_4 не міг укласти договір комісії з ТОВ «Автогай», , зареєстрований як суб`єкт господарювання, що здійснює торгівлю ТЗ і перебуває на обліку ГСЦ МВС зареєстрований № 8992.

Договір комісії № 8992/25/1/001253 від 07.06.2025 є підробленим офіційним документом, на підставі якого було укладено договір купівлі-продажу № 8992/25/1/253 від 08.06.2025 транспортного засобу KIA Sportage, 2013 p. випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_4 01.08.2013.

ОСОБА_4 повідомив адвокату ОСОБА_3 , що доручення, оформлене довіреністю, з правом розпорядитись ТЗ KIA Sportage, 2013 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в тому числі здійснити будь-які юридично значимі дії щодо вказаного ТЗ, жодній особі не надавав.

Між ним та ОСОБА_10 (тел. НОМЕР_2 проживає у м. Жмеринка), двоюрідним братом колишньої дружини ОСОБА_5 була домовленість про продаж йому автомобіля, але після того, як ОСОБА_4 приїде до України для оформлення договору купівлі-продажу ТЗ.

17-18 червня 2023 р. автомобіль KIA Sportage, 2013 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , був знайомим - ОСОБА_14 (( НОМЕР_8 ) з ФРН перегнаний у м. Вінницю до матері ОСОБА_4 - ОСОБА_15 .

Приблизно через тиждень, тобто в червні 2023 р. ОСОБА_15 у м. Вінниці передала ОСОБА_10 автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію в червні 2025 р. для того, щоб він зберігав автомобіль до приїзду ОСОБА_4 з США.

Вартість автомобіля подібного за технічними характеристиками до автомобіля KIA Sportage, 2013 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно сайту АВТОРІА становить 462 561 грн.

Згідно копій договору комісії від 07.06.2025 та купівлі-продажу від 08.06.2025 р. ТЗ - KIA Sportageномер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за власником 01.08.2013 ціна його становить 488 224 грн.

Тобто невідома особа станом на 07.06.2025 протиправно вилучила транспортний засіб всупереч волі власника ОСОБА_4 та м. Києві передала його ТОВ «Автогай», де 07.06.2025 було підроблено договір комісії з подальшим продажем 08.06.2025 автомобіля ОСОБА_11 .

Згідно даних ТСЦ МВС № 0541 станом на 17.02.2026 автомобіль зареєстрований за ОСОБА_11 .

Згідно п. 1 примітки до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-якім способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Частина 3 вказаної статі містить кваліфікований склад кримінального правопорушення, щодо дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, .

За ч. 2 та ч. 4 cm. 358 КК України настає відповідальність за складання чи видачу працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права, та використання завідомо підробленого документа.

Згідно примітки до cm. 358 КК України під офіційним документом, у цій статті слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка. підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням, визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Згідно ч. 1 cm. 209 КК України набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, є складом кримінального правопорушення легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Ч. 1 ст. 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення, а згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних елементів, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, а саме: 1) об`єкт; 2) об`єктивна сторона; 3) суб`єкт; 4) суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає її кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладні але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинені кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 2 чинного Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 17.08.2023 №231 зі змінами, визначено, що до Реєстру вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу II цього Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (ККС ВС) від 30.09.2021 в справі №556/450/18, «підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК України. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке зініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12 січня 2017 року виклав наступні висновки: Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Згідно пункту 3 висновку Узагальнення, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У заяві від 02.03.2026 ОСОБА_3 зазначила конкретні відомі їй обставини об`єктивної сторони кримінальних правопорушень (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, можуть причетні до його скоєння тощо).

Обставини та факти, повідомлені ОСОБА_3 у заяві від 02.03.2026 не є абстрактними. Крім того, до заяви надано додатки письмових документів, що можуть стати доказами.

Суб`єкт оскарження отримав до заяви копії офіційного документу (договору комісії), який має ознаки підробки.

Суб`єкту оскарження надано копію договору купівлі-продажу ТЗ без волі власника, здійсненого на підставі підробленого договору комісії.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини щодо наявності або відсутності суспільно небезпечного караного діяння (дії чи бездіяльності), вчиненого суб`єктом злочину, можуть бути встановлені лише після проведення дій, передбачених главою 20 КПК України.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР за адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала за обставин викладених у ній та просила задовольнити.

Представник ВРУП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. На адресу надійшла заява слідчого ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_16 про розгляд скарги за її відсутності. Додатково у вказаній заяві було зазначено, що заява адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 надійшла до ВРУП ГУНП у Вінницькій області, де зареєстрована в канцелярії за вх. № К-2004 та в інформаційно комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку заяв та повідомлень ВРУП ГУНП у Вінницькій області) за № 6630 від 06.03.2026, розгляд звернення доручено оперуповноваженому ВКП ВРУП ГУНП у Вінницькій області. Розгляд звернення триває. Відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 до ЄРДР не вносились.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності слідчого.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, вимоги ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що 02.03.2026 адвокат ОСОБА_3 звернулась до ВРУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 358 КК України.

03.03.2026 адвокат ОСОБА_3 через канцелярію ВРУП ГУНП у Вінницькій області надала додаткові документи, отримані 03.03.2026 на підтвердження фактів, зазначених в заяві про вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, як вбачається із письмових пояснень, які були надані у поданій до суду заяві слідчого ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_17 , заява адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 надійшла до ВРУП ГУНП у Вінницькій області, де зареєстрована в канцелярії за вх. № К-2004 та в інформаційно комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку заяв та повідомлень ВРУП ГУНП у Вінницькій області) за № 6630 від 06.03.2026, розгляд звернення доручено оперуповноваженому ВКП ВРУП ГУНП у Вінницькій області. Розгляд звернення триває. Відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 до ЄРДР не вносились.

З огляду на обставини зазначені у заяві адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що вказані обставини підлягають детальній перевірці саме в ході досудового розслідування кримінального провадження, а тому рішення уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи те, що рішення правоохоронного органу, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є безпідставним, оскільки заява адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення повністю відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, що свідчить про можливість та обов`язок посадової особи правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР, по вказаній заяві та проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що рішення прийняте правоохоронним органом, щодо невнесення відомостей до ЄРДР є передчасним, а скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР, за заявою адвоката ОСОБА_3 від 02.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення.

Зобов`язати слідчого, який проводитиме досудове розслідування кримінального провадження, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя