УХВАЛА

про арешт майна

11.03.2026

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000030 від 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України,

встановила:

04.03.2026 старший слідчий ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене в ході проведення обшуків 03.03.2026 року з метою збереження речових доказів, а саме:

-мобільний телефон «Nokia», який перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-документ (відомість);

Визначити місце зберігання речових доказів, кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області за адресою вул. Благовісна, 50 м.Звенигородка Черкаської області до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню за № 0000030 від 26.08.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що до Звенигородської окружної прокуратури 26.08.2025 надійшли матеріали СБУ у Черкаській області щодо можливого заволодіння бюджетними коштами службовими особами Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області (, Черкаська область, Звенигородский район, с. Мокра Калигірка, вул. Шкільна, 21) та ФОП ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ), під час виконання договорів про закупівлю товарів №13/НПЦ від 05.12.2024 та №14/НПЦ від 05.12.2024, вчиненого в умовах воєнного стану.

За даним фактом Звенигородською окружною прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 26.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

За результатами проведеного аналізу пропозицій, розміщених на профільних торгівельних майданчиках в мережі Інтернет встановлено, що ціни на даного роду закупленого товару значно завищено, зокрема перевищують ринкові ціни в два рази.

Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мокра Калигірка, Катеринопільського району, українець, громадянин України, одружений, депутат Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, який перебуває на посаді директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , так як він будучи посадовою особою директором навчального закладу підписав вказані договори закупівлі товару за завищеними цінами.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти в Черкаській області, будучи службовою особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів та з метою розтрати бюджетних коштів, на користь ФОП ОСОБА_9 ,всупереч п. п. 12, 47 ч. 1ст. 2, ч. 3 ст. 19, 7 ч. 5 ст. 22Бюджетного кодексу України, п. 2.7.1.7, 2.7.2.9, 2.7.2.20 Контракту від 01.10.2020, а саме щодо ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів, з метою досягнення економії бюджетних коштів, безпідставно та протиправно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 05.12.2024 уклав із ФОП ОСОБА_9 договір про закупівлю № 13/НПЦ «столів та стільців для їдальні», на суму 595 196 грн. без ПДВ та договір про закупівлю № 14/НПЦ «меблів для навчальних лабораторій», на суму 600000 грн. без ПДВ, усвідомлюючи, що у вказані договори внесені завищені ціни, надав вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_10 , здійснити оплату за поставлений товар через казначейський рахунок БРЦПО у Черкаській області, чим вчинив розтрату коштів місцевого бюджету та спричинив БРЦПО в Черкаській області матеріальну шкоду (збитки) у великих розмірах, на суму 685 930, 34 гривень, що у 453 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Так в ході обшуку 03.03.2026, який проводився в період часу з 14:32 год. по 14:47 год за адресою: АДРЕСА_4 , в квартирі, яка належить ОСОБА_5 , виявлено мобільний телефон «Nokia 515.2», ІМЕІ: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який видав ОСОБА_5 та який поміщено до паперового конверту НПУ.

В ході обшуку 03.03.2026, який проводився в період часу з 14:41 год. по 16:23 год. за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено документ (відомість на 2 арк), який поміщено до сейф-пакета №INZ 2104404.

Виявленні та вилучені мобільний телефон та речі можуть зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

04.03.2026 слідчим Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, виявлені та вилучені в ході проведення обшуків мобільний телефон та речі визнано речовими доказами, так як вони мають істотне значення для проведення подальших необхідних слідчих дій, можуть містити на собі сліди злочину. Вказані предмети можуть бути використані як доказ причетності особи (осіб) до вчинення кримінального правопорушення, та мають бути дослідженими, щодо наявності інформації про осіб та їх причетності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Старший слідчий ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Власник майна - підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 (відеоконференцзв`язок) зазначили, що не заперечують проти арешту відомості, як важливого для справи документу, водночас щодо арешту мобільного телефону заперечували, вказавши, що для зв`язку з родичами та іншими близькими особами ОСОБА_5 використовує саме цей мобільний телефон, який не містить можливостей для виходу в Інтернет (кнопочний), тому для слідства не має доказового значення.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріаликлопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку, в т.ч. на рухоме чи нерухоме майно.

Згідно з положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, йому повідомлено про підозру згідно з вимогами КПК України, про що містяться відповідні докази в матеріалах справи, а санкція ч. 4 ст. 191 КК України передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі.

04.03.2026 слідчим Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, виявлені та вилучені в ході проведення обшуків мобільний телефон та речі визнано речовими доказами, так як вони мають істотне значення для проведення подальших необхідних слідчих дій, можуть містити на собі сліди злочину. Вказані предмети можуть бути використані як доказ причетності особи (осіб) до вчинення кримінального правопорушення, та мають бути дослідженими, щодо наявності інформації про осіб та їх причетності.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, пояснення власника майна та його захисників, потреби досудового розслідування, правові підстави для арешту.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального провадження, спрямовано на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000030 від 26.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене під час проведення обшуків 03.03.2026 з метою збереження речових доказів, а саме:

-мобільний телефон «Nokia»,який знаходиться у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-документ (відомість на 2-х аркушах);

Визначити місце зберігання речових доказів - кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області за адресою: вул. Благовісна, 50 м.Звенигородка Черкаської області до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні за № 0000030 від 26.08.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Текст ухвали складено 17.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1