Справа № 161/4434/26 Провадження №11-сс/802/103/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року (ЄРДР №0000130),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про застосування підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 361 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 30 (тридцять) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 25 лютого 2026 року до 26 березня 2026 року включно, з можливістю внесення застави, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим застосував даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 відмовити. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно задоволено, оскільки, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Разом з тим, на адресу Волинського апеляційного суду від захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання в якому останній просить розгляд його апеляційної скарги проводити у його відсутності за наявними матеріалами справи.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрювану, яка підтримала апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність часткового задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрювана ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до неї запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховано судом і те, що ОСОБА_7 офіційно не працює, раніше судима за корисливий злочин (злочин проти власності), 22.08.2025 ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області умовно достроково звільнена на невідбутий термін 1 рік 7 місяців 10 днів, в даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 361 КК України, який зокрема, передбачений ч.4 ст. 190 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що свідчить про її підвищену суспільну небезпечність, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисника підозрюваної про те, що слідчий суддя, без належного обґрунтування послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне. А тому, такі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваної у СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого, як про це просить захисник.

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк 30 (тридцять) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 25 лютого 2026 року до 26 березня 2026 року включно, з можливістю внесення застави, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді