Справа №127/6613/26
Провадження №1-кс/127/2718/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , про застосування, в межах кримінального провадження №0000976 від 23.11.2024, запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП України у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження № 0000976 від 23.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309, ч. 2, ч. 3, ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначив, що статтею 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» передбачено, окрім іншого, що протидію незаконному обігу наркотичних засобів здійснюють Національна поліція та Офіс Генерального прокурора.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», окрім іншого, відповідно до цього Закону, міжнародних договорів України на території України установлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, що передбачають визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних із обігом наркотичних засобів в Україні, ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів та контролю за дотриманням дозвільних документів, застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, відпуск фізичним особам наркотичних засобів лише за рецептом лікаря та відповідно до медичних показань, установлення обмежень, пов`язаних із виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, інші заходи, передбачені цим Законом та міжнародними договорами України.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», окрім іншого, обіг наркотичних засобів, включених до списків № 1, № 2 таблиці I, та рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, допускається лише у цілях, передбачених ст. ст. 15, 19-20 цього Закону.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, окрім іншого, що зберігання наркотичних засобів у будь-яких кількостях у цілях, не передбачених цим Законом, забороняється. Відповідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (далі Закон України від 15.02.1995 № 60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР, діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 63/95-ВР (далі закон від 15.02.1995 № 63/95-ВР), незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до Таблиці II Списку № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Відповідно до Таблиці № І «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188, канабіс масою від 500 до 2500 г. становить великі розміри наркотичного засобу, від 2500 г. становить особливо великі розміри наркотичного засобу.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України ОСОБА_4 учинив кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Досудовим слідством установлено, що ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне отримання незаконного прибутку, розробив план злочинної діяльності пов`язаної із незаконним посівом, вирощуванням та культивуванням рослин роду Коноплі та подальшого виготовлення наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого збуту на території України. З метою збільшення обсягів незаконного посіву рослин роду Конопель для отримання особливо великих розмірів наркотичного засобу для його подальшого збуту на території України, ОСОБА_7 створив організовану злочинну групу та залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 та мешканців м. Кривий Ріг Дніпропетровської області - ОСОБА_9 , з яким був знайомий, його дружину, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Установлено, що ОСОБА_9 в березні 2025 року приїхав до м. Вінниці для ведення спільної злочинної діяльності з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме: вирощуванням рослин роду Конопель та подальшим виготовлення наркотичного засобу канабісу, замовлення на який дані особи отримали від ОСОБА_4 , який і надав для посіву 20 000 шт. насіння роду Конопель.

Так, ОСОБА_7 виконував роль організатора, розподілив функції між учасниками та здійснював загальне керівництво діяльністю групи, займався придбанням відповідного обладнання призначеного для посіву та вирощування рослин роду Коноплі, його роль також полягала у віддані вказівок та доручень залученим членам кримінального угрупування, в контролі за їх беззаперечним виконанням шляхом координації їх дій за допомогою засобів мобільного зв`язку, у впровадженні суворої дисципліни та загальних правил поведінки й конспіративних заходів, спрямованих на перешкоджання розкриттю діяльності очолюваного ним кримінального угрупування правоохоронними органами та сторонніми особами, крім того, ОСОБА_7 безпосередньо здійснював незаконний посів та вирощування рослин роду Коноплі та подальшого їх культивування, підготовки до збору дозрілих рослин роду Коноплі для виготовлення наркотичного засобу канабісу з метою подальшого його збуту. ОСОБА_7 розробив детальний план незаконного посіву та вирощування конопель, визначив місце їх культивації, обсяги посіву, способи догляду за рослинами та заходи конспірації з метою уникнення викриття правоохоронними органами, чим забезпечив системність і узгодженість дій учасників організованої групи.

Учасники цієї групи усвідомлено об`єднались для досягнення спільної злочинної мети незаконного посіву, вирощування та культивування рослин роду Коноплі, подальшого виготовлення наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого збуту на території України діючи при цьому організовано, з розподілом ролей, на постійній основі.

ОСОБА_4 діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, виконував роль пособника у складі організованої групи, оскільки своїми діями сприяв іншим співучасникам у підготовці та вчиненні кримінальних правопорушень, заздалегідь об`єднавшись з ними для спільної злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 придбав 20 000 одиниць насіння роду Коноплі, чим створив необхідні умови для незаконного посіву та вирощування конопель. Крім того, ОСОБА_4 надав грошові кошти для придбання автомобіля та інструментів, необхідних для посіву, обробітку, збору та транспортування незаконно вирощених рослин коноплі, чим сприяв матеріальному забезпеченню злочинної діяльності організованої групи, що свідчить про його активну пособницьку роль у підготовці та реалізації злочинного плану. Діючи відповідно до попередньо узгодженого плану, ОСОБА_4 пообіцяв здійснити подальший збут наркотичного засобу канабісу, який в майбутньому планувалося виготовити з незаконно вирощених та зібраних рослин роду Коноплі, що підтверджує його обізнаність про кінцеву мету діяльності групи незаконне виробництво, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.

ОСОБА_8 як пособник організованої групи, реалізуючи відведену йому роль, допоміг підшукати віддалену земельну ділянку придатну для незаконного посіву та вирощування рослин роду Коноплі, чим створив умови для прихованого здійснення злочинної діяльності та мінімізації ризику її викриття правоохоронними органами. Крім того, ОСОБА_8 обговорював із членами організованої групи умови посіву та вирощування конопель, зокрема питання часу висіву, способів догляду за рослинами та забезпечення їх належного росту, чим надавав поради та консультації, спрямовані на досягнення максимального врожаю, здійсненні збору рослин роду Коноплі та подальше виготовлення наркотичного засобу у значних обсягах. Такі дії свідчать про обізнаність ОСОБА_8 щодо кінцевої мети діяльності організованої групи незаконного виробництва та збуту канабісу, а також про наявність прямого умислу на сприяння вчиненню кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 та ч. 3 ст. 307 КК України, вчинених організованою групою.

ОСОБА_9 як співвиконавець організованої групи, познайомив ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, безпосередньо брав участь у реалізації злочинного плану, зокрема здійснював підбір та підготовку земельної ділянки для незаконного посіву рослин роду Коноплі, забезпечував доставку насіння від ОСОБА_4 , особисто здійснював посів зазначених рослин, здійснював безпосереднє висаджування у відкритий ґрунт попередньо пророщеного насіння рослин роду Коноплі. У подальшому ОСОБА_9 здійснював систематичний та цілеспрямований догляд за незаконними посівами з метою забезпечення їх належного росту, розвитку та підвищення врожайності, а саме: забезпечував полив, проводив розпушування та обробку ґрунту та видалення бур`янів, створення умов для належного росту та приховування незаконних насаджень, контролював процес їх вирощування до стадії дозрівання. Після дозрівання рослин роду Коноплі ОСОБА_9 брав активну участь у їх зборі, а також у подальшому виробництві наркотичного засобу канабісу з метою його збуту. Крім того, беззаперечно виконував вказівки учасників організованої групи, за допомогою засобів мобільного зв`язку, з дотриманням суворої дисципліни, постійно вживав конспіративних заходів, спрямованих на перешкоджання розкриттю злочинної діяльності правоохоронними органами та сторонніми особами.

ОСОБА_10 як співвиконавець організованої групи залучений на стадії висаджування у відкритий ґрунт попередньо пророщеного насіння рослин роду Коноплі, здійснювала активну допомогу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у догляді за незаконними посівами з метою забезпечення їх належного росту, розвитку та підвищення врожайності, а саме: забезпечувала полив, проводила розпушування та обробку ґрунту та видалення бур`янів, створення умов для належного росту, контролювала процес їх вирощування до стадії дозрівання рослин роду Коноплі та подальшого їх культивування, підготовки, збору дозрілих рослин роду Коноплі та подальшого виробництва наркотичного засобу канабісу з метою його збуту. Також, беззаперечно виконувала вказівки учасників організованої групи, за допомогою засобів мобільного зв`язку, з дотриманням суворої дисципліни, постійно вживала конспіративних заходів, спрямованих на перешкоджання розкриттю злочинної діяльності правоохоронними органами та сторонніми особами.

Отже, ОСОБА_7 , порушуючи вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», довів до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , а після і до ОСОБА_10 , єдиний план вчинення злочинів, зокрема підібране за участі всіх учасників місце для незаконного посіву рослин роду Конопель, розподіливши між ними ролі та керуючи їх діями, забезпечуючи умови для функціонування та приховування злочинної діяльності, у невстановлений час, але не пізніше березня 2025 року, створив стійку організовану злочинну групу, члени якої у період з березня 2025 року до 26 вересня 2025 року вчинили злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Крім того, з метою пришвидшення посіву рослин роду Коноплі та збору дозрілих рослин, а також для збільшення обсягів незаконного виготовлення наркотичного засобу - канабісу в особливо великих розмірах, ОСОБА_7 залучив до протиправної діяльності дружину ОСОБА_9 ОСОБА_10 . Надалі ОСОБА_10 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , спільно з ним та ОСОБА_9 здійснювали культивування та збір вирощених рослин роду Коноплі, сушили та зберігали на території земельної ділянки з метою подальшого збуту.

Так, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не маючи на те відповідної ліцензії, на земельній ділянці, яку їм підшукав ОСОБА_8 та яка в натурі (на місцевості) не виділена, відомості про її площу до Державного земельного кадастру не внесені, кадастровий номер не присвоєний, за межами населеного пункту, поряд із с. Багринівці Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, в межах географічних координат: широта - 49.276586, довгота - 27.917037; широта - 49.277039, довгота - 27.918068; широта - 49.276838, довгота - 27.917166; широта - 49.276869, довгота - 27.916859 (земельна ділянка №1); широта - 49.276787, довгота - 27.917116; широта - 49.276805, довгота - 27.917125; широта - 49.276911, довгота - 27.916924; широта - 49.276941, довгота - 27.916998 (земельна ділянка №2); широта - 49.276794, довгота - 27.917504; широта - 49.276858, довгота - 27.917575; широта - 49.277113, довгота - 27.917154; широта - 49.277170, довгота - 27.917248 (земельна ділянка №3); широта - 49.276406, довгота - 27.917045; широта - 49.276215, довгота - 27.916689; широта - 49.276475, довгота - 27.916403; широта - 49.276684, довгота - 27.916701 (земельна ділянка №4), у не встановлений час, але не пізніше червня 2025 року, здійснили посів близько 20 000 насіння рослин роду Коноплі, яке їм надав ОСОБА_4 , та які спільно з червня 2025 року по 26 вересня 2025 року вирощували шляхом догляду, який полягав у рихленні ґрунту та поливі, видалення бур`янів, з метою доведення їх до стадії дозрівання.

Так, 18.07.2025, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду, з метою негласного отримання зразків для порівняльного дослідження під час досудового розслідування тяжкого або особливо тяжкого злочину, працівниками поліції на території вище зазначеної земельної ділянки було виявлено та вилучено зразки рослин зеленого кольору в кількості 68 одиниць, які відповідно до висновку експерта від 28.07.2025, є рослинами роду Коноплі.

Після сходження та дозрівання кущів конопель ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упродовж вересня 2025 року розпочали збір незаконно вирощених ними рослин конопель та подальше їх висушування та зберігання на вказаній земельній ділянці з метою подальшого їх збуту та таким чином незаконного збагачення.

У подальшому 26.09.2025, на підставі ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2025 та 12.09.2025, на території вище зазначених земельних ділянок, за межами населеного пункту, поряд із с. Багринівці Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, в межах географічних координат: широта - 49.276586, довгота - 27.917037; широта - 49.277039, довгота - 27.918068; широта - 49.276838, довгота - 27.917166; широта - 49.276869, довгота - 27.916859 (земельна ділянка №1); широта - 49.276787, довгота - 27.917116; широта - 49.276805, довгота - 27.917125; широта - 49.276911, довгота - 27.916924; широта - 49.276941, довгота - 27.916998 (земельна ділянка №2); широта - 49.276794, довгота - 27.917504; широта - 49.276858, довгота - 27.917575; широта - 49.277113, довгота - 27.917154; широта - 49.277170, довгота - 27.917248 (земельна ділянка №3); широта - 49.276406, довгота - 27.917045; широта - 49.276215, довгота - 27.916689; широта - 49.276475, довгота - 27.916403; широта - 49.276684, довгота - 27.916701 (земельна ділянка №4), проведено обшуки, у ході яких вилучено 5 676 одиниць рослин та їх фрагментів, які відповідно до висновків експертів мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин роду Коноплі, містять канабіноїди, зокрема психоактивний компонент рослини роду Коноплі - тетарагідроканабінол та є рослинами роду Коноплі (Cannabis).

Крім того, під час проведення обшуку, вилучено фрагменти рослин роду Коноплі та три мішки з речовиною рослинного походження, які сушилися та зберігалися з метою їх подальшого збуту.

Установлено, що відповідно до висновків експертів, фрагменти рослин та речовина рослинного походження, вилучені під час обшуку, є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 33 781,42 г, тобто в особливо великих розмірах (2500 г і більше), незаконне виробництво якого здійснила організована група та незаконно зберігала з метою збуту.

За результатами розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше судимому 25.02.2016 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358. ч. 2 ст. 353 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 26.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень обґрунтовується наступними доказами: протоколами обшуків від 26.09.2025 території чотирьох земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту, поряд із с. Багринівці Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, у ході яких виявлено та вилучено фрагменти рослин ззовні схожих на рослини роду Коноплі, три мішки з речовиною рослинного походження та рослини ззовні схожі на рослини роду Коноплі в загальній кількості 5676 одиниць; висновками експертів за результатами ряду судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, відповідно до яких вилучені під час обшуків земельних ділянок 26.09.2025 рослини в загальність кількості 5676 одиниць мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин роду Коноплі, містять канабіноїди, зокрема психоактивний компонент рослини роду Коноплі - тетарагідроканабінол та є рослинами роду Коноплі (Cannabis); висновками експертів за результатами ряду судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, відповідно до яких вилучені під час обшуку земельної ділянки 26.09.2025 фрагменти верхівкових частин рослин та речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабісом, обіг якого обмежений, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 33781,42 г, тобто в особливо великих розмірах (2500 г і більше); протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 07.04.2025, у яких зафіксовані факти розмов та зустрічей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в автомобілі VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ, д.н.з. НОМЕР_1 , де вони обговорюють здійснення незаконного посіву рослин роду Коноплі та подальшого збору урожаю, а також причетність до вчинення злочинів ОСОБА_4 ; протоколами про результати аудіо-, відео контролю особи від 05.06.2025, 06.08.2025, у яких зафіксовані факти розмов та зустрічей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в автомобілі PEUGEОT 206, д.н.з. НОМЕР_2 , де вони обговорюють здійснення незаконного посіву рослин роду Коноплі та подальшого збору урожаю, а також причетність до вчинення злочинів ОСОБА_4 ; протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 08.04.2025, у якому зафіксовані факти розмов та зустрічей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в автомобілі CHEVROLET NIVA, д.н.з. НОМЕР_3 , де вони обговорюють здійснення незаконного посіву рослин роду Коноплі та подальшого збору урожаю, а також причетність до вчинення злочинів ОСОБА_4 ; протоколом негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 18.07.2025; висновком експерта № СЕ-19/102-25/16294-НЗПРАП від 28.07.2025, відповідно до якого, рослини зеленого кольору в кількості 68 одиниць, є рослинами роду Коноплі; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 12.02.2026, в якому він надав викривальні покази, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області до шести місяців, тобто до 26.03.2026.

Установлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, крім того з лютого 2026 року ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України та обвинувальний акт скеровано до суду, проживає в житлі, яке йому не належить, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від слідства та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 при вчиненні кримінальних правопорушень, діяв за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої групи, а тому існують підстави вважати, що без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних та/або свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень та відсутність офіційного місця роботи доводять, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_4 являється збут наркотичних засобів, що дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Як зазначає слідчий у клопотанні, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а саме, те, що незаконний посів та вирощування рослин коноплі з метою збуту та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, канабісу, з метою особистого збагачення, - така незаконна діяльність є основним доходом його існування. При цьому ОСОБА_4 ніде не працює, його близькі родичі не потребують стороннього догляду, а тому відсутні соціально стримуючі чинники, які б забезпечували виконання покладених на нього обов`язків, у випадку застосування застави.

Крім того, слідча в клопотанні зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним з огляду на вірогідність переховування від суду, можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, свідчить про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків судового розгляду, що свідчить про неможливість обрати більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи викладене, слідча за погодженням з прокурором просила суд, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування до 26.03.2026, без визначення застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, що зазначені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні, заперечувала щодо задоволення вимог клопотання. Додатково вказала, що жодного прямого доказу, який би вказував на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення не має, підозра ґрунтується на показах підозрюваного ОСОБА_7 , крім того ОСОБА_4 жодним чином в матеріалах НСРД не фігурує, під час проведених двох обшуків в нього нічого протиправного не вилучено. Зазначає, що ОСОБА_4 слідчими не затриманий, сам прибув до суду у визначену судом дату, виконує свої процесуальні обов`язки належним чином, має двох дітей та здійснює догляд за матір`ю, а тому просила визначити підозрюваному заставу, як самостійний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника. На запитання суду повідомив, що він раніше судимий, офіційно не одружений, є фізичною особою підприємцем, здійснює продаж товарів (продукти харчування), має на утриманні двох дітей, здійснює догляд за матір`ю, у власності майна не має, дохід у місяць складає близько 200 тисяч грн. (торгує через Інтернет продуктами харчування та напоями).

Дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000976 від 23.11.2024, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Суд відзначає, що фактично підозра ОСОБА_4 ґрунтується на показах іншого підозрюваного ОСОБА_7 , який, як вказує слідчий в оголошеній ОСОБА_4 підозрі, є організатором наведеної вище протиправної діяльності.

З огляду на викладене, суд констатує, що на даний час є певна інформація (яка підлягає перевірці), яка вказує на причетність ОСОБА_4 до описаної в підозрі протиправної діяльності, а отже підозра в розумінні закону вважається обґрунтованою.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄДРД за №0000976 від 23.11.2024, повідомлення про підозру від 26.02.2026, протоколи допиту інших підозрюваних, пояснень, інших матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України обґрунтована.

Отже, матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не одружений, є фізичною особою підприємцем, зі слів - здійснює продаж товарів (продукти харчування), має на утриманні двох дітей (підтверджено свідоцтвами), здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_11 (офіційно) (Акт від 09.02.2026), у власності майна не має, дохід у місяць, зі слів, складає близько 200 тисяч грн., самостійно прибув до суду для вирішення клопотання, щодо застосування до нього запобіжного заходу.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років (ч. 2 ст. 310 КК України), та позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України).

Оцінивши в сукупності вищевказані характеризуючі особу підозрюваного обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного наявні достатньо міцні соціальні зв`язки та певні стримуючі фактори.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на можливий тривалий строк такого позбавлення, ОСОБА_4 , при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання суду сама по собі суворість покарання за інкримінований злочин може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_4 при врученні йому 26.02.2026 підозри у цьому кримінальному провадженні, та клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, останній, будучи обізнаним про запобіжний захід, про який клопоче слідчий разом з прокурором перед судом, самостійно прибув 03.03.2026 до суду разом з захисником, що вказує на те, що ризик переховування від слідства та суду хоча й існує проте є малоймовірним.

Наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обумовлена тим, що відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки в умовах сьогодення, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд, під час розгляду клопотання, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Тому при вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим суд вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання можливості визначення підозрюваному застави та її розміру слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, пунктом 5 частини 4 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, вирішення питання про визначення підозрюваному застави або ж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відноситься до повноважень слідчого судді, який приймає відповідне рішення за наслідками розгляду клопотання та встановлення наявності чи відсутності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вище викладене, суд бере до уваги обставини кримінального правопорушення та ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років (ч. 2 ст. 310 КК України), та позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України).

Крім того, суд звертає свою увагу, на обставину того, що підозрюваний ОСОБА_4 має на утриманні двох дітей, здійснює догляд за хворою матір`ю, та має офіційні джерела доходів, що спростовує позицію слідчого (прокурора) про відсутність легальних джерел доходів підозрюваного.

З огляду на вище викладене, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної особи, інші, наведені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя констатує, що застава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, визначених у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, вважає за необхідне визначити заставу - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваною особою процесуальних обов`язків.

На переконання судді наведений розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваною особою своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 березня 2026 року включно.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 26 березня 2026 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 665 600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Організацію затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання протоколу затримання покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: