Справа № 204/2007/26
Провадження № 1-кс/204/382/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000333 від 17.02.2026 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000333 від 17.02.2026 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 17.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час.Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 15.02.2026, у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні розвідувально-підривної діяльності проти України.Не пізніше 15.02.2026, невстановлений представник спецслужб РФ запропонував громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавати допомогу в проведенні підривної діяльності проти України шляхом передачі йому даних про розташування сил та засобів Збройних сил України, об`єктів критичної та цивільної інфраструктури, здійснення збору та передачі відомостей розвідувального характеру на території Нікопольського району Дніпропетровської області та корегування обстрілів по вказаній території, шляхом передачі відповідної інформації у вигляді фото та відеофайлів, текстових повідомлень в інтернет-месенджері «Telegram». На виконання свого злочинного умислу, 15.02.2026 о 23 годині 49 хвилин, перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці, діючи умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , використовуючи особистий мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», обліковий запис « ОСОБА_6 » (Тelegram ID: НОМЕР_1 ) за номером телефону НОМЕР_2 в інтернет-месенджері «Telegram», надіслав повідомлення користувачу облікового запису з нікнеймом « ОСОБА_7 » (Тelegram ID: НОМЕР_3 ) інтернет-месенджеру «Telegram», який використовує невстановлений співробітник спецслужб РФ, голосове повідомлення тривалістю 01 хв. 18 сек., в якому йшлося про дислокацію особового складу НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ та наявність військової інфраструктури (фортифікаційних споруд) НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ у АДРЕСА_1 станом на 15.02.2026.В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану, діючи умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_5 18 год. 26 хв. 17.02.2026 в інтернет-месенджері «Telegram», використовуючи особистий мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», обліковий запис « ОСОБА_6 » (Тelegram ID: НОМЕР_1 ) за номером телефону НОМЕР_2 «Telegram», надіслав повідомлення користувачу облікового запису з нікнеймом « ОСОБА_7 » (Тelegram ID: НОМЕР_3 ), який використовує невстановлений співробітник спецслужб РФ, голосове повідомлення тривалістю 01 хв. 31 сек., в якому йшлося про наявність військової інфраструктури НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ у АДРЕСА_1 .Далі, достовірно розуміючи протиправність своїх дій, діючи в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів, ОСОБА_5 о 14 год. 15 хв., 14 год. 17 хв., 15 год. 53 хв. 21.02.2026 в інтернет-месенджері «Telegram», використовуючи особистий мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», обліковий запис « ОСОБА_6 » (Тelegram ID: НОМЕР_1 ) за номером телефону НОМЕР_2 , надіслав повідомлення користувачу облікового запису з нікнеймом « ОСОБА_7 » (Тelegram ID: НОМЕР_3 ) інтернет-месенджеру «Telegram», який використовує невстановлений співробітник спецслужб РФ, 3 (три) відеозаписи, з відзнятою з різних ракурсів будівлею ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка на той період часу функціонувала та в якій перебував особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_2 .Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 15.02.2026 по 21.02.2026, на виконання завдань невстановленого співробітника спецслужб РФ користувача в інтернет-месенджері Тelegram облікового запису з нікнеймом « ОСОБА_7 » (ID: НОМЕР_3 ), використовуючи особистий мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro», діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, бажаючи надати допомогу представникам Російської Федерації в проведенні розвідувально-підривної діяльності проти України, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді загибелі людей та інших тяжких наслідків, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_6 » (Тelegram ID: ), зареєстрований за абонентським номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , передав наступні відомості, що мають військово-значиму інформацію, а саме: про дислокацію 15.02.2026 особового складу НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ та наявність військової інфраструктури (фортифікаційних споруд) НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ у АДРЕСА_1 ; про наявність 17.02.2026 військової інфраструктури НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ у АДРЕСА_1 ; інформацію про дислокацію 21.02.2026 військовослужбовців, що розміщувались в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, що виразилось у наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.За викладених вище обставин, 05.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру.Крім того, 05.03.2026 в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено, серед іншого 20 (двадцять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США.Того ж дня, постановою слідчого вказані грошові кошти визнано речовими доказами, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що вони являють собою гроші, набуті кримінально протиправним шляхом.Так, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.Слід зазначити, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає вид додаткового покарання конфіскацію майна. З вищевикладеного вбачається, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження зазначеним транспортним засобом призведе до їх незаконного використання або передачі іншим особам, що позбавить можливості застосування конфіскації.Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. У зв`язку з чим, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду і просив розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 17.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України. У даному кримінальному провадженні 05.03.2026 року в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено, серед іншого 20 (двадцять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США. Постановою слідчого від 05.03.2026 року зазначені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000333. Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування. Крім того, санкція ч.2 ст.111 КК України передбачає вид додаткового покарання конфіскацію майна. Незастосування заборони розпорядження вказаним майном призведе до його незаконного відчуження або передачі іншим особам, що позбавить можливості застосування конфіскації.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів, а також п.3 ч.2 ст.170 КПК України конфіскація майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, а також з метою запобігання можливості його знищення, використання, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000333 від 17.02.2026 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене 05.03.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 20 (двадцять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1