Справа № 350/1657/23
Номер провадження 1-кп/350/32/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в приміщенні зали судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Кадобна Калуського району Івано-Франківської області, з загальною середньою освітою, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2021 року за № 0000033,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 13 січня 2021 року близько 17 год лісничий Брошнівського лісництва Державного підприємства «Калуське лісове господарсто» ОСОБА_9 спільно з помічником лісничного ОСОБА_7 та старшим майстром вказаного лісництва ОСОБА_10 , які відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, будучи одягнутими у формений одяг, на автомобілі Reno Kango реєстораційний номер НОМЕР_1 , повертались із «Урочища Болохів» кварталу № 4 Брошнівського лісництва Державного підприємства «Калуське лісове господарство» після погрузки і відправлення лісопродукції.

В кварталі № 25 Брошнівського лісництва Державного підприємства «Калуське лісове господарство», що за межами населеного пункту село Кадобна в адміністративних межах Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області лісничий ОСОБА_9 побачивши дві підводи з навантаженою лісодеревиною, якими керували ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , та які рухалися у напряку села Кадобна, зупинив автомобіль, щоб перевірити у вказаних осіб наявність документів на лісодеревину. Вийшвши із автомобіля, ОСОБА_9 підійшов до підводи з навантаженою лісодеревиною, якою керував ОСОБА_11 , а старший майстер ОСОБА_10 підійшов до другої підводи з навантаженою лісодеревиною, на якій знаходився ОСОБА_4 та його неповнолітній племінник ОСОБА_12 . На запитання лісничого ОСОБА_9 , чи у вказаних осіб є в наявності документи на лісодеревину, ОСОБА_11 відповів, що вони назбирали дрова в лісі.

Усвідомивши, що вони викриті в незаконному перевезенні деревини та з метою залякати працівників Брошнівського лісництва Державного підприємства «Калуське лісове господарство», які є працівниками правоохоронного органу, ОСОБА_4 на законну вимогу ОСОБА_10 надати документи на деревину почав виражатись нецензурними словами та вдарив останнього рукою по передпліччі.

Побачивши неправомірні дії ОСОБА_4 з автомобіля вийшов помічник лісничого ОСОБА_7 , щоб надати допомогу ОСОБА_10 у документуванні правопорушення.

В той час ОСОБА_4 , побачивши ОСОБА_7 , який перебував у форменному одязі працівника лісової охорони, та знаючи те, що ОСОБА_7 є працівником Брошнівського лісництва Державного підприємства «Калуське лісове господарство», підбіг до нього і діючи умисно, з метою порушення нормальної діяльності правоохоронного органу по виявленню і документуванню правопорушення в лісовій сфері та реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання з метою спричинення тілесних ушкоджень ушкоджень потерпілому, умисно наніс два удари руками в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого той впав на землю. Усвідомлюючи безпорадний стан потерпілого, ОСОБА_4 продовжив свої умисні протиправні дії спрямовані на перешкоджання виконання працівниками правоохоронного органу службових обов`язків по охороні лісів, та наніс ще один удар рукою в область обличя ОСОБА_7 спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді неповного травматичного вивиху 41 (першого зуба на нижній щелепі справа), забою з травматичним набряком м`яких тканин верхньої губи зліва, які згідно п.2,3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України не визнав, однак його захисник адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2021 року за № 0000033, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною другої статті 345 Кримінального кодексу України, відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 при вирішенні цього клопотання покладалися на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого, пославшись на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України строк, протягом якого особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 минув, при цьому цей строк не зупинявся і не переривався.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України.

Санкція частини другої статті 345 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до частини першої статті 44 Кримінального кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини четвертої статті 286 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, передбачено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини друга-четверта статті 49 Кримінального кодексу України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене.

Згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення вчинене 13 січня 2021 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 Кримінального кодексу України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений статтею 49 Кримінального кодексу України щодо інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України.

Згідно частини другої статті 49 Кримінального кодексу України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до частини третьої статті 49 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Із витягу з інформаціно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» убачається, що після 28 вересня 2023 року (дата спрямування до суду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні) ОСОБА_4 станом на 23 березня 2026 року є особою яка до кримінальної відповідальної відповідальності не притягувалася, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні.

Таким чином, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами другою, третьою статті 49 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (частина восьма статті 284 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до частини сьомої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження, зокрема те, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючої обставини.

Обвинувачений, будучи ознайомлений з наслідками закриття кримінального провадження, підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, та просив його задовольнити.

На підставі викладеного, враховуючи що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним правопорушенням, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк та з моменту скоєння такого минуло п`ять років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, не зупинявся і не переривався, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню та обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі пункту 3 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України, а кримінальне провадження - закриттю.

Щодо заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Так, потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В силу вимог статті 129 Кримінального процесуального кодексу України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Водночас у випадку закриття кримінального провадження на встановлених Кримільним кодексом України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства, що закріплено у частині сьомій статті 128 Кримінального процесуальрного кодексу України.

У судовому засіданні суд роз`яснив потерпілому ОСОБА_7 його право на пред`явленння ним позову до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє цивільного позивача можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрат у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статями 12, 25, 44, 49, частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, статями 284, 285, 286, 288, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2021 року за № 0000033, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Речові докази: завірену копію карти виїзду швидкої допомоги № 255 від 20 березня 2021 року на ім`я ОСОБА_7 , яка згідно постанови про визнання речовими доказами від 10 листопада 2021 року визнана речовим доказом та надана суду прокурором під час дослідження доказів - залишити в матеріалах кримінального провадження;

медичну справу огляду МСЕК на ім`я ОСОБА_7 з додатком (рентгенознімок), яка згідно постанови про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 9 серпня 2022 року визнана речовим доказом та надана суду прокурором під час дослідження доказів - повернути Івано-Франківському бюро медико-соціальної експертизи;

СD-диск із записом КТ-грами головного мозку від 20 березня 2021 року на ім`я ОСОБА_7 , який згідно постанови про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 14 листопада 2022 року визнаний речовим доказом та наданий суду прокурором під час дослідження доказів - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

копію медичної карти стаціонарного хворого № 45 на ім`я ОСОБА_7 , яка згідно постанови про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 12 серпня 2022 року визнана речовим доказом та надана суду прокурором під час дослідження доказів залишити в матеріалах кримінального провадження;

медичні карти стаціонарного хворого № 3479, № 4663, № 2134/142 на ім`я ОСОБА_7 , які згідно постанови про визнання речовими доказами від 5 листопада 2021 року визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання володільцю - залишити за Комунальним некомерційним підприємством «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області»;

матеріали розслідування нещасного випадку із тяжким наслідком, що стався 13 січня 2021 року в лісовому масиві Державного підприємства «Калуське лісове господарста» в урочищі Кадобна квартал 25 Калуського району Івано-Франківської області з помічником лісничого Брошнівського лісництва ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 55 арк., які згідно постанови про визнання речовими доказами від 16 вересня 2021 року визнані речовим доказом та передані на відповідальне зберігання володільцю - залишити за Державним підприємством «Калуське лісове господарста».

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_4 , учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в канцелярії суду.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год 10 хв 30 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1