ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 676/457/26

Провадження № 11-сс/820/159/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

представника заявника

ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заява ОСОБА_5 про вчинення злочину не містить даних про час, місце вчинення дій, які б могли бути кваліфіковані за частиною 1 статті 129 КК України, не містить посилання на докази, які б підтверджували вчинення кримінального правопорушення. В заяві міститься посилання на пояснення свідків, однак прізвища свідків не вказано.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчого Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 15.01.2026. Уважає, що слідчий суддя не з`ясувала обставин та мотивів, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Зазначає, що ОСОБА_5 , у своїй заяві, вказав, що ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_8 постійно йому погрожують фізичною розправою, тобто вбивством. Ці погрози містять реальний характер і підтверджуються наявними у заявника звукозаписами. А відтак, заява ОСОБА_5 про вчинення злочину містить усі обставини, які охопленні диспозицією ч. 1 ст. 129 КК України. Вказує, що слідчий суддя не наділений правом самостійного витребування доказів під час розгляду скарги, проте двічі відкладався розгляд скарги та витребовувалися матеріали перевірки від органу досудового розслідування. Апелянт не погоджується, також, і з посиланням прокурора, що дані відносини регулюються Законом України «Про звернення громадян», тому уважає, що за результатами розгляду скарги суд апеляційної інстанції наділений правом скасувати ухвалу та постановити нову.

Заявник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Його інтереси представляє представник - адвокат ОСОБА_6 .

Прокурора було повідомлено про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, в день розгляду справи прокурор направила клопотання про проведення судового засідання у її відсутність. Крім того, у клопотанні просила ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог частини 4 статті 405, 422 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість провести апеляційний розгляд у відсутність зазначених осіб, їх неявка, за наведених обставин, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з приписами статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався.

Перевіривши доводи апеляційної скарги представника заявника адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України, та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30 червня 2020 №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного потерпілим, заявником чи виявленого з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2026 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості за його повідомленням від 15.01.2026 про вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України.

Скарга мотивована тим, що 15.01.2026 він звернувся Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, однак відомості за його заявою до ЄРДР внесено не було, що є порушенням вимог КПК України.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 , і з вказаним рішенням погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Слідчий суддя, оцінивши обставини справи, прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_5 відсутні, оскільки зміст скарги не містить фактичних обставин та достатніх даних на підтвердження вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України, так

як відсутнє фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Апеляційна скарга не містить нових доказів, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Доводи зводяться до переоцінки обставин та суб`єктивного трактування процесуальних норм.

Доказів, які б стверджували протилежне заявником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а ті, на які посилається представник ОСОБА_6 , ґрунтуються виключно на вільному тлумаченні норм законодавства, що широкому тлумаченню не підлягає та не може бути визнано належними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали є безпідставними.

Твердження апелянта, що слідчий суддя не наділений правом самостійного витребування доказів під час розгляду скарги, проте двічі відкладав розгляд скарги та витребовував матеріали перевірки від органу досудового розслідування відхиляються, оскільки з метою належної перевірки законності і обґрунтованості оскаржуваних дій чи бездіяльності і рішень слідчого, прокурора, слідчий суддя має право витребувати матеріали, якими обґрунтовуються оскаржувані рішення чи дії, та на підставі яких була допущена оскаржувана бездіяльність слідчого чи прокурора. Ними можуть бути: протоколи процесуальних, слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, пояснення громадян і посадових осіб, матеріали ревізії, документи, матеріали оперативно-розшукової діяльності, інші процесуальні документи, раніше винесені прокурором, слідчим, суддею рішення (вироки, постанови, ухвали тощо).

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення, таке, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б надавали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,405, 407,422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2026 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2