КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/54/26 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1948/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 січня 2026 року, -

за участю:

представника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 січня 2026 року скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Дарницького УП ГУНП у м. Києві про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про кримінальне правопорушення за заявою про вчинення злочину від 12 грудня 2025 року повернуто скаржнику.

Слідчим суддею зазначено, що зі змісту скарги та наданих скаржником матеріалів такої скарги вбачається, що про порушене право скаржник був обізнаний з 16 грудня 2025 року, проте зі скаргою на бездіяльність Дарницького УП ГУ НП у м.Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про кримінальне правопорушення за заявою про вчинення злочину від 12 грудня 2025 року до слідчого судді звернувся лише 02 січня 2026 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом десятиденного строку, і питання про поновлення цього строку не порушує, не підтверджує поважності пропущеного строку, відтак, слідчий суддя не знайшов підстав для поновлення такого строку, який є надмірним, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України є підставою для повернення такої скарги.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 січня 2026 року та направити матеріали для розгляду по суті до Дарницького районного суду м. Києва.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що слідчий суддя безпідставно визначив 16 грудня 2025 року як момент, коли скаржник «дізнався або мав дізнатися» про бездіяльність Дарницького УП, оскільки бездіяльність за ст. 214 КПК України є триваючою, а не одноразовою, так як обов`язок внести відомості до ЄРДР виникає з моменту подання заяви та обмежений строком у 24 години, будь-який час після закінчення цього строку вважається періодом незаконної бездіяльності.

Як зазначає апелянт, відповідно до сталої практики ВС, бездіяльність полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, має триваючий характер, оскільки триває до моменту її припинення шляхом реєстрації кримінального провадження і таким чином, строк на оскарження не є пропущеним, оскільки стан протиправної діяльності існує станом на момент подання скарги.

Апелянт наголошує, підтвердження бездіяльності скаржник отримав лише 30.12.2025 з офіційної відповіді Дарницького УП на адвокатський запит (вих.№24/12-25 від 24.12.2025), в якій Дарницьке УП повідомило, що відомості до ЄРДР не внесені. Саме з 30.12.2025 у скаржника виникла реальна та підтверджена можливість оскарження бездіяльності Дарницького УП, яка пов`язана з невнесенням відомостей про злочин до ЄРДР. Отже, як стверджує апелянт, строк на оскарження бездіяльності Дарницького УП обчислюється з 30.12.2025, а скарга від 02.01.2025 подана у межах десятиденного строку, визначеного процесуальним законодавством.

До того ж апелянт вказує, що слідчий суддя, повертаючи скаргу, фактично обмежився формальним аналізом процесуального строку, не виконавши покладену на нього функцію судового контролю за дотриманням прав особи під час досудового розслідування, не надав жодної оцінки змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, не встановив, чи містить вона відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як цього вимагають положення ч. 1 ст. 214 КПК України.

Представник Дарницького УП ГУНП у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Дарницького УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про кримінальне правопорушення за заявою про вчинення злочину від 12 грудня 2025 року.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив з того, що адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Дарницького УП ГУНП у м. Києві поза межами десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, при цьому не порушуючи питання про його поновлення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено невідкладне, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення внесення слідчим, дізнавачем прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Отже, десятиденний строк, наданий законом заявнику для оскарження бездіяльності слідчого, обчислюється після закінчення 24 годинного терміну з моменту подання заяви та спливає на десятий день відповідно.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 вбачається, що ним, в інтересах ОСОБА_7 до Дарницького УП ГУНП у м. Києві 12.12.2025 подано заяву про злочин, яку зареєстровано за №95340 від 18.12.2025.

Отже, обрахування 10-денного строку на оскарження дій, в даному випадку бездіяльності Дарницького УП ГУНП у м. Києві, почалось після закінчення 24 годин з моменту реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, зі скаргою на бездіяльність Дарницького УП ГУНП у м. Києві адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду лише 02 січня 2026 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку, при цьому, не порушуючи питання про поновлення цього строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.

Щодо посилань адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР має триваючий характер, а тому строк на оскарження не є пропущеним, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки таке трактування вимог кримінального процесуального закону суперечать положенням ч.1 ст.304 КПК України. Зі змісту вказаної норми у взаємозв`язку зі ст. 214 КПК України чітко вбачається початок, з якого слід обчислювати перебіг строку оскарження бездіяльності, який не викликає неоднозначного розуміння.

Що стосується тверджень апелянта про те, що лише 30.12.2025, а саме після отримання відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві про невнесення відомостей до ЄРДР, у скаржника виникла реальна та підтверджена можливість оскарження бездіяльності, а тому скарга від 02.01.2026 подана в межах десятиденного строку на оскарження бездіяльності, то такі твердження апелянта колегія суддів вважає неспроможними, так як процесуальний закон, зокрема ч.1 ст.304 КПК України, не пов`язує виникнення права на оскарження бездіяльності з моментом, коли особа дізналася про її вчинення.

Та обставина, що ОСОБА_6 звернувся зі скаргою в межах десятиденного строку з дня отримання відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві про невнесення відомостей до ЄРДР, могло б бути підставою для поновлення строку оскарження бездіяльності, однак таке питання адвокатом ОСОБА_6 не порушувалось.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 січня 2026 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Дарницького УП ГУНП у м. Києві про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про кримінальне правопорушення за заявою про вчинення злочину від 12 грудня 2025 року - повернуто скаржнику - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4