Справа № 297/1044/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду:прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/400/21 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батрадь, Берегівського району, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого згідно ст.89 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого

-у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: один мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, моделі Galaxi 4 ACE, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області повернути ОСОБА_7 як власнику.

- одна стріляна гільза від набою до пістолета «Макарова», яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знищити.

- один мобільний телефон марки «КСІОМІ» моделі «РЕДМІ НОТ 5»,біло-золотистого кольору,на задній панелі якого знаходилась маркування із записом MODEL 18036796 який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського ВП повернути ОСОБА_8 як власнику.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

22 березня 2020 року близько 01.17 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, під надуманим приводом вирішення питання про непритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за начебто збут наркотичних засобів пред`явили матері останнього - ОСОБА_10 шляхом здійснення телефонних викликів та скерування з мобільного телефону ОСОБА_8 № НОМЕР_1 повідомлень у додатку Viber на її мобільний телефон № НОМЕР_2 незаконну вимогу щодо передачі їм 800 (вісімсот) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22.03.2020 становило 22240 грн.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_8 групою осіб, з метою виконання ОСОБА_10 їх протиправної вимоги щодо передачі грошових коштів, призначили ОСОБА_10 зустріч на 22 березня 2020 року на перехресті вулиць Стефаника та Сентфелд в м.Берегово для отримання вимагаємих грошових коштів, на яку в невстановлений слідством час прибули з міста Чоп на автомобілі марки «Ford Focus» синього кольору з невстановленим слідством р.н.з Словацької Республіки, який належав ОСОБА_7 до міста Берегово.

Під час зазначеної зустрічі, 22 березня 2020 року близько 06.30 год. на перехресті вулиць Сентфелд та Стефаника в м. Берегово, ОСОБА_10 , на виконання протиправної вимоги, передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22.03.2020 становило 22 240 грн, якими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заволоділи та розпорядились ними в подальшому на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, під надуманим приводом вирішення питання про непритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за начебто збут наркотичних засобів 15.04.2020 у період часу з 06 години 06 хвилин по 20 годину 29 хвилин пред`явили матері останнього - ОСОБА_10 шляхом здійснення телефонних викликів та скерування з мобільного телефону ОСОБА_8 № НОМЕР_1 повідомлень у додатку Viber на її мобільний телефон № НОМЕР_2 незаконну вимогу щодо передачі їм 300 (триста) євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15.04.2020 становило 8910 грн.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_8 групою осіб, з метою виконання ОСОБА_10 їх протиправної вимоги у передачі грошових коштів, призначили ОСОБА_10 зустріч на ранковий період доби 16.04.2020 на площі Будапешт в м.Берегово для отримання вимагаємих грошових коштів, на яку за узгодженням із ОСОБА_7 прибув ОСОБА_8 , на автомобілі марки «Renault» бордового кольору р.н.з НОМЕР_3 .

Під час зазначеної зустрічі із ОСОБА_8 яка відбулась 08.30 год. 16 квітня 2020 року на площі Будапешт в м. Берегово, ОСОБА_10 , на виконання протиправної вимоги, передала ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 (триста) євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15.04.2020 становило 8910 грн, якими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заволоділи та розпорядились ними в подальшому на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, під надуманим приводом вирішення питання про непритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за начебто збут наркотичних засобів пред`явили матері останнього - ОСОБА_10 шляхом здійснення телефонних викликів та скерування з мобільного телефону ОСОБА_8 № НОМЕР_1 26.04.2020 близько 19 години повідомлень у додатку Viber на її мобільний телефон № НОМЕР_2 незаконну вимогу щодо передачі їм 900 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.04.2020 становило 24309 грн.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , групою осіб, з метою виконання ОСОБА_10 їх протиправної вимоги у передачі грошових коштів, призначили ОСОБА_10 зустріч на 26 квітня 2020 року неподалік місця проживання останньої для отримання вимагаємих грошових коштів, на яку ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_7 26.04.2020 близько 21 години 20 хвилин прибули з міста Чоп на автомобілі марки Opel Vectra з р.н.з Словацької Республіки НОМЕР_4 .

Після чого, зупинившись неподалік перехрестя вулиць Стефаника та Болудянського в м.Берегово, ОСОБА_8 залишився біля автомобіля, а ОСОБА_7 прослідував пішки до раніше обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_10 , а саме до будинку АДРЕСА_3 , де мав отримати грошові кошти в сумі 900 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.04.2020 становило 24309 грн від ОСОБА_10 , проте їх не отримав оскільки помітив неподалік працівників Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, які прибули за викликом ОСОБА_10 та в подальшому намагався втекти з місця події.

За сукупністю ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України.

Тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна, з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів близьких родичів потерпілого (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 189 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Однак, згідно ч. 4 ст. 349 КПК допит обвинуваченого здійснюється обов`язково.

Суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у повній мірі не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, прослуховуванням звукозапису судового засідання, у суді першої інстанції, встановлено, що суд, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, та роз`яснивши обвинуваченим, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечували проти такого порядку судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки, суд прийняв рішення обмежитись лише допитом обвинувачених, тому у зв`язку з цим особливе значення має якість цього допиту, підтвердження фактичних обставин обвинуваченою, відсутність будь-яких сумнівів, що вони визнають всі фактичні обставини, які мають значення для висновку про винуватість особи та правильність кваліфікації їх дій. При цьому, будь-яких спрощень, поверховості в допиті, не вияснення істотних фактичних обставин не допускається.

Проте, відповідно до журналу судового засідання, не зрозуміло чи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зрозуміли значення ч. 3 ст. 349 КПК, допитані був вкрай поверхово, надавав пояснення менше двох хвилин, зокрема, під час надання вільних показань, не висловлювали свого ставлення до обвинувачення.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Якщо ж принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к (провадження 51-380км17), відповідно до ч 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак і неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

При викладених вище обставинах колегія суддів вважає, що допущене місцевим судом недотримання встановленої законом процедури судового розгляду щодо обов`язку з`ясувати чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалений вирок з викладених вище підстав підлягає безумовному скасуванню.

Вказані обставини є грубим порушенням судом першої інстанції права обвинуваченого на захист, оскільки відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

На думку колегії суддів, допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, позаяк судом допущено вибірковий підхід до оцінки доказів, що суперечить як основним завданням кримінального провадження так і його основним загальним засадам, таким як верховенство права, законність та забезпечення змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, що обґрунтовано ставить під сумнів законність і справедливість вироку, а також позбавляє апеляційний суд підстав у цій частині визнавати чи не визнавати обґрунтованими доводи обвинувачення.

Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог ч.3 ст.349 КПК України в даному конкретному випадку є відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.189 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,- скасувати та призначити новий судовий розгляду у суді першої інстанції у іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді