Справа № 545/3430/25
Провадження № 1-кс/545/30/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

представника потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції заяву представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000512 від 18.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

у провадженні судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Представником потерпілої адвокатом ОСОБА_3 23.02.2026 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_4 з підстав того, що суддею Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 було повідомлено про те, що захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в минулому обіймав посаду голови вищевказаного суду і знаходився в трудових відносинах з головуючою суддею у справі. У зв`язку з цим вважає, що вказане є підставою для відводу судді.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану заяву та зазначив, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженності судді ОСОБА_4 , а саме, те, що захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , який працював раніше в даному суді, у тому числі головою суду, ймовірно може вплинути на головуючого суддю у цій справі, оскільки на його думку суддя перебувала у трудових відносинах та була підпорядкована йому. Вказана позиція узгоджена з потерпілою.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Отже, для встановлення наявності ознак упередженості мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Водночас, не можуть бути підставами відводу, припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.

Як вбачається із заяви та пояснень адвоката ОСОБА_3 , заявлений відвід не містить необхідних та достатніх фактичних даних (доказів), які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Так, на офіційному сайті Президента України наявний Указ Президента України №336/2012 від 18.05.2012 «Про призначення суддів», з якого вбачається, що головуюча у кримінальному провадженні ОСОБА_4 призначена на посаду судді Полтавського районного суду Полтавської області 18.05.2012.

На офіційному сайті Верховної Ради України наявна постанова Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 06.06.2013 №328-VII, з якої вбачається, що ОСОБА_6 06.06.2013 обрано на посаду судді апеляційного суду Полтавської області.

На офіційному сайті Вищої ради правосуддя наявне рішення ВРП №807/0/15-23 від 08.08.2023, яким ОСОБА_6 звільнений з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Отже, суддя ОСОБА_4 працювала у Полтавському районному суді Полтавської області, у той час коли ОСОБА_6 працював суддею цього суду, більше ніж 10 років потому.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», голова суду не є роботодавцем для суддів очолюваного ним суду і його повноваження визначені ст. 24 цього закону.

Статтею 128 Основного Закону визначено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.

Статтею 129 Основного Закону визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Указане означає, що суддя не може бути підпорядкованим голові суду або будь-якій іншій особі при виконанні конституційної функції - здійснення правосуддя.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальним рішенням судді (ухвала від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18).

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Крім того, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше.

Тобто, суддя має бути відведений від участі в процесі, якщо його неупередженість може бути обґрунтовано поставлена під сумнів.

Проаналізувавши доводи адвоката ОСОБА_3 щодо відводу судді, суд дійшов висновку, що він не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, а наведені потерпілою стороною обставини про таке не свідчать.

Те, що ОСОБА_4 працювала суддею у той час коли ОСОБА_6 також перебував на посаді судді та голови Полтавського районного суду Полтавської області до 2013 року не може свідчити про наявність відносин між ними та обставин, які б викликали сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючої судді ОСОБА_4 у розгляді даного кримінального провадження.

Інших обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду заяви про її відвід не встановлено, а тому, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1