КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

24.02.26 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,. підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000072 від 21 лютого 2026 року, у відношенні підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ російської федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 року до суду надійшло дане клопотання слідчого. Відповідно до клопотання, 21.02.2026, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є близькими родичами та на них поширюється дія вказаного закону, вчинив інкримінований йому злочин за наступних обставин. Так, перебуваючи у приміщенні вищезазначеного житлового будинку, під час розпивання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті раптово виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 в приміщенні кухні взяв з кухонного ящику господарський ніж та діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, наніс один удар в область лівої частини грудної клітки, спричинивши смерть останнього. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть на трупі ОСОБА_7 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудей з пошкодженням серця, гостра масивна внутрішня крововтрата. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок гострої масивної крововтрати, що утворилась внаслідок проникаючого поранення грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Отже, з врахуванням вищевикладеного, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке пов`язане із домашнім насильством. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

21.02.2026 о 22:45 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 22.02.2026 його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.02.2026 проведений за місцем вчинення злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК; протоколом огляду трупа від 22 лютого 2026 року та висновоком судово-медичної експертизи.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років.

Слідчий зазначає, що встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність даних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування відомостями та даними. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 ,, розуміючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення умисно, з метою уникнення відповідальності, може переховується від органів досудового розслідування, чим буде перешкоджає кримінальному провадженню. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, сторона обвинувачення вважає такі дії є цілком вірогідними, беручи до уваги те, що підозрюваний обізнаний із усіма обмеженнями, які в собі несе такий вид покарання, а також строк покарання, яке загрожує підозрюваному, розуміючи невідворотність покарання у разі визнання його виннним в інкримінованому йому злочині.

Крім того, на думку слідчого, є достатньо високим ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, яких добре знає.В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 наявна необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний зазначив, що не має наміру ухилятись від слідства та суду, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. В ході досудового розслідування на нього не було тиску працівників правоохоронних органів чи інших незаконних дій.

Захисник підтримав позицію підозрюваного, зазначив, що ризики, наведені у клопотанні, не обгрунтовані, з урахуванням всіх обставин, до нього достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України і воно отримано підозрюваним 22.02.2026 р. о 18-20 год. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

21.02.2026 о 22:45 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 22.02.2026 його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Згідно п.1009 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі» №27785/95 від 19.10.2000, - для затримання достатньо мінімальної підозри у тому, що особа вчинила злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.02.2026 проведений за місцем вчинення злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК; протоколом огляду трупа від 22 лютого 2026 року та висновоком судово-медичної експертизи.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Прокурором доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Підозрюваний є одруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонер. Натомість, наявність певних соціальних зв`язків, які не є достатньою, щоб забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків по явці до слідчого, прокурора та суду під час проведення досудового розслідування джаного кримінального провадження. Також, підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та сама тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення може стимулювати підозрюваного до втечі, при цьому підозрюваний має і можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). З обґрунтуванням вказаного ризику, викладеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя погоджується.

Крім того, стороною обвинувачення доведені й інші ризики, вказані у клопотанні, які обґрунтовані належним чином, зокрема, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слід врахувати, що на даний час органом досудового розслідування ще не допитано усіх свідків, потерпілу по провадженню, яка є його дружиною та підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни, наданих ними показань, оскільки з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідки та потерпіла ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення, в матеріалах провадження містяться анкетні дані інших свідків, а отже, підозрюваний матиме достатні можливості щодо незаконного впливу на них, з метою уникнення від відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованим та не доведеним поза розумним сумнівом.

Слідчий суддя враховує й дані про особу підозрюваного, який одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонер, характеризується позитивно, інвалідність не становлена, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Згідно ст. 183 КПК України, заборон щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи встановлені слідчим суддею фактичні дані.

Беручи до уваги вищевикладене, а також суспільну небезпечність злочину, інкримінованому ОСОБА_4 який особливо тяжким умисним злочином проти життя та здоров`я особи, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За вказаних обставин, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо застави. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який підпадає під вищезазначений перелік, натомість враховуючи особу підозрюваного, його похилий вік, слідчий суддя вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави суд враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Суд враховує обставини вчинення інкримінованого йому злочину. Суд враховує матеріальний стан підозрюваного, який є пенсіонером, осіб, які би перебували на його утриманні, не має.

Тому з врахуванням його матеріального стану, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій ОСОБА_6 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000072 від 21 лютого 2026 року у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 21.04.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду.

У разі застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави, - на строк до 21.04.2026 року включно покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1