ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир кримінальне провадження №0000093, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мизове, Старовижівського району Волинської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, багатодітний батько, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не судимого-

у вчиненн і кримінальнихо правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 постановою Нововолинського міського суду від 22.05.2024 у справі № 165/2145/24, яка набрала законної сили 04.06.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення яких на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить

40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із постановою Нововолинського міського суду від 22.05.2024 у справі № 165/2145/24 шляхом отримання 07.06.2024 її копії рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та достовірно знаючи і усвідомлюючи, що вищевказаним судовим рішенням його було позбавлено права керування транспортними засобами на строк п`ять років, діючи в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав вищевказану постанову суду, що виразилось в тому, що він 13.07.2024 близько 02 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керував автомобілем марки «Опель Астра» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухався ним по автодорозі Р-15 сполученням «Ковель-Жовква», під час чого поблизу с. Шистів Володимирського району Волинської області був зупинений працівниками Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за порушення п. 2.1 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 та в подальшому щодо нього було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ст. 130 КУпАП за результатами розгляду яких постановою Володимир-Волинського міського суду від 26.09.2024 у справі № 154/2674/24 ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 постановою Володимир-Волинського міського суду від 26.09.2024 у справі № 154/2674/24, яка набрала законної сили 15.10.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення яких на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Однак, ОСОБА_4 будучи ознайомленим із постановою Володимир-Волинського міського суду від 26.09.2024 у справі № 154/2674/24 шляхом отримання 02.10.2024 її копії рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та достовірно знаючи і усвідомлюючи, що вищевказаними судовими рішеннями його позбавлено права керування транспортними засобами на строк п`ять років, діючи в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, повторно умисно не виконав вищевказану постанову суду, що виразилось в тому, що він 04.02.2025 близько 09 год. 39 хв., усвідомлюючи протиправність своїх дій, керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та рухався ним по автодорозі Р-15, сполученням «Ковель-Жовква» під час чого поблизу с. Шистів Володимирського району Волинської області був зупинений працівниками Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за порушення п. 31.4.7 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 та в подальшому щодо нього було винесено постанову серії ЕНА №4001589 від 04.02.2025 про накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та їх не оспорював, висловив щире каяття у вчиненому та обіцяв більше ніколи не вчиняти кримінальні правопорушення.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є доказами у кримінальному провадженні, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались.

Відтак суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, сумнівів у доведеності його вини у суду не виникло.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 у відповідності до ст.12 КК України за ступенем суспільної небезпеки класифікуються як нетяжкі злочини.

Обставини, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення особою повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінального правопорушення як засудженими, так і іншими особами.

Також з врахуванням думки сторони публічного обвинувачення, особи ОСОБА_4 , який є багатодітним батьком, має на утриманні семеро дітей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутності тяжких наслідків від вчиненого, а також суб`єктивне відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає що достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді штрафу.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.02.2025 року - скасувати.

Речові докази по справі слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9860 (дев`ять тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.02.2025 року наавтомобіль марки «ЗАЗ 1102», р.н.з НОМЕР_2 , білого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «ЗАЗ 1102», р.н. знак НОМЕР_2 , котре поміщено в сейф-пакет НПУ № CRI 1267577, котрий опечатаний та підписаний понятими скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «ЗАЗ 1102», р.н.з НОМЕР_2 , білого кольору, котрий зберігається на спеціальному майданчику за адресою: Володимирський район, смт. Іваничі, вул. Перемоги, повернути власнику ОСОБА_6

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «ЗАЗ 1102», р.н. знак НОМЕР_2 , котре поміщено в сейф-пакет НПУ № CRI 1267577 повернути власнику ОСОБА_6

- оптичний диск з відеозаписом з нагрудної боді-камери працівників поліції, а також з відеореєстратора службового автомобіля -залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.

Суддя ОСОБА_7