Провадження №1-кп/523/999/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001430 від 24 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину, є фізичною особою підприємцем, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2025 року близько 17 год 40 хв ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW X3», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухалася в світлий час доби при необмеженій видимості, по сухій асфальтованій проїзній частині провулку Газового з боку вул. Приморської в напрямку вул. Чорноморського Козацтва в місті Одесі, на якій організований односторонній рух транспортних засобів, в правій смузі свого напрямку руху.

В цей же час, в попутному з ОСОБА_3 напрямку, позаду в лівій смузі руху рухався трицикл марки «CAN AM SPYDER ST», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив на задньому сидінні пасажира ОСОБА_6 .

Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого перехрестя провулку Газового з вулицею Одарія в місті Одесі, водійка ОСОБА_3 , діючи необережно, у порушення вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, здійснюючи маневр повороту ліворуч, не зайняла крайнє ліве положення, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, не надала дорогу трициклу марки «CAN AM SPYDER ST», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в лівій смузі попутного з нею напрямку руху, в результаті чого допустила зіткнення лівою бічною частиною керованого нею автомобіля з правою передньою бічною частиною вказаного трициклу.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир трициклу ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому вінцевого відростка ліктьової кістки лівого передпліччя із вивихом кісті, які складають єдиний морфологічний комплекс, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущені водійкою ОСОБА_3 порушення вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченої подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання захисника, просила звільнити її від кримінальної відповідальності і закрити провадження в справі. Підтвердила, що примирилась з потерпілим, відшкодувала завдані збитки, проявила розкаяння у вчиненому. Щодо встановлених органом досудового розслідування обставин правопорушення та кваліфікації дій не заперечувала.

Потерпілий ОСОБА_6 також підтримав клопотання захисника, зазначив, що примирився з обвинуваченою, жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор не заперечував щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим у порядку ст. 46 КК України, оскільки наявні всі підстави, а обмеження відсутні.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності заявлене до початку судового розгляду, тому суд не перевіряє фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України шляхом дослідження доказів, а лише наявність підстав для застосування ст. 46 КК України і вирішує питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12, 25 КК України, є нетяжким злочином з необережною формою вини і не є корупційним.

Відповідно до обвинувального акта обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 не містить такої обставини, як керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.

Отже, враховуючи те, що обвинувачена вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, примирилась з потерпілим, відшкодувала йому завдані збитки, а також те, що учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, суд дійшов висновку про задоволення клопотання захисника.

Вирішуючи питання про долю речових доказів та розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Як убачається з висновку про застосування норми права Великої Палати Верховного Суду у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020, положення Кримінального процесуального кодексу України не обмежують процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ураховуючи зазначене, судові витрати за проведення судових експертиз, які проведено у ході досудового розслідування та вартість яких підтверджена довідками, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Застосовані у кримінальному провадженні заходи забезпечення підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 284, ст. 285, 288 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно неї закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експертів, за проведення експертиз а саме:

- в сумі 5348,40 грн за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/116-25/21631-ІТ від 22 жовтня 2025 року;

- в сумі 5348,40 грн за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/116-25/21639-ІТ від 22 жовтня 2025 року;

- в сумі 17828,00 грн за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-25/21660-ІТ від 22 жовтня 2025 року;

- в сумі 6361,20 грн за проведення судової автотехнічної експертизи обставин ДТП №4150-34-25 від 22 вересня 2025 року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2025 року на транспортні засоби:

-автомобіль марки «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який належить ОСОБА_8 ;

-трицикл марки «CAN AM SPYDER ST», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, який належить ОСОБА_7 .

Речові докази:

-автомобіль марки «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , - повернути власнику;

-трицикл марки «CAN AM SPYDER ST», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , - повернути власнику;

-цифровий носій інформації DVD-R disk з відеозаписом обставин ДТП - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пересипський районний суд міста Одеси.

Суддя ОСОБА_1