Справа №751/3785/26
Провадження №1-кс/751/1299/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідува нь за

№ 0000007 від 01 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні слідчий слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 від 01 січня

2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 190 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 01 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 грудня 2025 року до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 щодо шахрайських дій.

Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 20 червня

2025 року № 126/168 про призначення ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 перераховано кошти 20 серпня

2025 року в сумі 3 000 000 гривень та 21 серпня 2025 року в сумі 600 000 гривень на картковий рахунок № НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Згідно з відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян (актового запису про смерть від 16 вересня 2025 року № 3) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи встановлено, що у померлого ОСОБА_6 на банківському рахунку НОМЕР_1 наявні грошові кошти у сумі 3 350 229 гривень 81 копійка.

Також, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського суду міста Чернігова було вилучено інформацію в АТ КБ «ПриватБанк» по банківському рахунку № НОМЕР_1 , в ході огляду наданої інформації встановлено, що 20 серпня 2025 року та 21 серпня 2025 року наявні зарахування грошових коштів від ІНФОРМАЦІЯ_4 на загальну суму 3 600 000 гривень на банківську карту № НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , яка відкрита на ОСОБА_6 . У подальшому з даної банківської картки відбувається зняття грошових коштів на території м. Києва, а також наявні перекази грошових коштів на банківські картки ОСОБА_8 № НОМЕР_4 . Крім того, наявні фотозображення із банкоматів під час зняття грошових коштів з банківського рахунку НОМЕР_1 . Дані транзакції мали місце у період часу з 22 серпня 2025 року по 16 вересня 2025 року на загальну суму 769 340 гривень 73 копійки та в подальшому в період часу з 17 вересня 2025 року по 25 вересня 2025 року на банківський рахунок НОМЕР_1 почали надходити нарахування грошових коштів різними платіжками на загальну суму 449 542 гривень 52 копійки.

09 квітня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського суду міста Чернігова було проведено обшук в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено, у тому числі, банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

Для реалізації злочинної діяльності використовувався банківський рахунок НОМЕР_1 , який оформлений у АТ КБ «ПриватБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_6 .

09 квітня 2026 року вилучені речі визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий указує на те, що оскільки на вказаному рахунку зберігаються грошові кошти, які були отримані злочинним шляхом, тому виникла необхідність в їх арешті з метою недопущення їх приховування, пошкодження, втрати або перетворення, передачі, відчуження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 подала заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації власником майна, про арешт якого порушується питання у клопотанні, його процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки власника майна обов`язковою немає, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення , у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 01 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з копією протоколу обшуку від 09 квітня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 квітня 2026 року було проведено обшук в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено, в тому числі, банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 . Вказану картку ОСОБА_8 добровільно видала під час проведення обшуку.

Постановою слідчого від 09 квітня 2026 року вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 01 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, , МФО 305299) на ім`я ОСОБА_6 , заборонивши будь-кому і будь-який спосіб користуватись та розпоряджатись вказаним банківським рахунком, а також грошовими коштами, які на ньому знаходяться.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1