Справа №127/5509/26
Провадження №1-кс/127/2291/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими СВ Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за процесуального керівництва прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000237 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду справи, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи в салоні «Ego Studio» у Вінниці, організувала діяльність із надання сексуальних послуг під виглядом еротичного масажу з метою отримання прибутку. ОСОБА_4 займалася підбором персоналу, проводила інструктаж дівчат, консультувала клієнтів щодо переліку та вартості послуг, а також безпосередньо приймала оплату, частину якої привласнювала. Зокрема, її злочинні дії було задокументовано 7 січня 2026 року під час спеціального слідчого експерименту, коли вона за 4700 гривень забезпечила надання інтимних послуг підставному клієнту.

В подальшому 18.02.2026 у період часу з 12:43 по 14:37, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 (справа №127/3905/26 від 05.02.2026), проведено санкціонований обшук у приміщені, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 . У ході слідчої дії було виявлено та вилучено: ноутбук марки Dell, моделі Latitude 7400, серійний номер СОСZK13 у корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; жорсткий диск марки «WD-Blue» моделі WD5000LPCX-60VHATO, серійний номер: WXG1A1840ZS6, об`ємом 500GB; планшет марки SAMSUNG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 . Зазначене майно було поміщено до спеціальних пакетів, опечатано та скріплено підписами учасників.

Прокурор в клопотанні зазначив, що враховуючи вищевказане, а також те, що вилучені речі мають істотне значення для кримінального провадження та можуть використовуватись як речові докази, тому виникла потреба у накладення арешту на зазначене майно.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими СВ Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за процесуального керівництва прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000237 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000237 від 16.05.2025 року та іншими документами, доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/3905/26 від 05.02.2026 надано дозвіл на проведену 18.02.2026 слідчу дію - обшук.

Постановою слідчого від 19.02.2026 про визнання вилучених речей речовими доказами, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000237 від 16.05.2025 року.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 18.02.2026 у період часу з 12:43 по 14:37 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживала, оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.02.2026 у період часу з 12:43 по 14:37 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживала, а саме на: ноутбук марки Dell, моделі Latitude 7400, серійний номер СОСZK13 у корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; жорсткий диск марки «WD-Blue» моделі WD5000LPCX-60VHATO, серійний номер: WXG1A1840ZS6, об`ємом 500GB; планшет марки SAMSUNG, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя