Справа № 643/3120/26
Провадження № 1-кс/643/1707/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 19.02.2026 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна, яке обґрунтоване тим, щослідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Підприємства «Центр СПБ» та пов`язані з вказаним підприємством особи, основним видом економічної діяльності якого є провадження освітньої діяльності з підготовки професії «Охоронник», використовуючи службове становище, знаходячись на території м. Харкова, в невстановлений досудовим слідством період часу, але не пізніше 01.06.2024, розробили та реалізували злочинний план спрямований на ухилення від мобілізації особами чоловічої статі, мобілізаційного віку, під час дії воєнного стану на території України, шляхом їх офіційного працевлаштування за основним місцем роботи на посади викладачів (педагогічного працівника) зазначеного закладу професійної (професійно-технічної) освіти, без необхідності виконувати свої професійні обов`язки, зі ставкою не нижче 0,75, що у свою чергу, надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, одержуючи за вказані протиправні дії неправомірну вигоду. При цьому, працевлаштовані у такий спосіб особи, рахуючись діючими працівниками підприємства, трудові обов`язки викладачів не здійснюють, не перебувають на робочих місцях даного закладу, оскільки справжньою метою працевлаштування є отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а не здійснення викладацької діяльності.

За результатами проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у червні 2025 року фіктивно працевлаштувався на посаду викладача до Підприємства «Центр СПБ» з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

На підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про надання дозволу на проведення обшуку 17.02.2026 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено належні йому речі та документи, а саме: Довідку №73/300725 від 30.07.2025 підприємства СПБ на 1 арк.; Бланки заяв директору підприємства СПБ на 5 арк.; Довідка №72/290725 від 30.07.2025 підприємства СПБ на 1 арк.; Довідка №55/150725 від 15.07.2025 підприємства СПБ на 1 арк.; Військово обліковий документ на ім?я ОСОБА_4 № 9; Три повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Довідки від ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 3 арк., відносно ОСОБА_4 ; Витяг з Резерв+ на ім?я ОСОБА_4 ; Мобільний телефон ТМ «Samsung» сіро-фіолетового кольору. «пароль 0610»; Мобільний телефон ТМ «Samsung» біло-фіолетового кольору. «пароль0610»; Системний блок з дротом живлення на якому містять скан документів, пов`язані з підприємством СПБ та працевлаштування особи.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Власник майна та його представник - адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися. Представник подав заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності та за відсутності ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що під час обшуку було вилучено військовий квиток (тимчасове посвідчення) ОСОБА_4 . Вказав, що під час пересування у громадських місцях особи, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його разом із документами, що посвідчують особу, на вимогу працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Національної поліції України та Державної прикордонної служби України. На думку представника, зазначений обов`язок є безумовним і стосується всіх громадян, які перебувають на військовому обліку. При цьому наявність відстрочки від мобілізації не звільняє особу від обов`язку мати при собі військово-обліковий документ. У зв`язку з цим представник вважає, що накладення арешту на зазначений документ порушить обов`язок ОСОБА_4 мати його при собі.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання подане до суду 19.02.2026, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч.5 ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Доводи представника щодо неможливості накладення арешту на військово-обліковий документ у зв`язку з обов`язком особи мати його при собі та пред`являти на вимогу уповноважених органів, слідчий суддя вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані мати при собі військово-облікові документи та пред`являти їх на вимогу уповноважених осіб.

Водночас зазначена норма не містить заборони щодо вилучення такого документа в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 9 ст. 236 КПК України після вилучення речей і документів особі, у якої проведено обшук, вручається копія протоколу обшуку з описом вилученого майна, що підтверджує правомірність відсутності у неї відповідного документа для будь-яких суб`єктів владних повноважень, уповноважених здійснювати його перевірку.

Крім того, пунктом 5 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 559 (далі Порядок № 559), передбачено, що військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі (далі військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.

Відповідно до п. 2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформлюється (створюється) та видається (замінюється) як в електронній, так і в паперовій формі, за формою, затвердженою цим порядком. В електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу (п. 9 Порядку № 559).

Отже, накладення арешту на вилучений паперовий військово-обліковий документ не позбавляє особу можливості виконувати покладений на неї законом обов`язок щодо пред`явлення такого документа, оскільки вона має право використовувати його електронну форму, що виключає порушення її прав та законних інтересів і не є перешкодою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.02.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Довідку №73/300725 від 30.07.2025 підприємства СПБ на 1 арк.;

- Бланки заяв директору підприємства СПБ на 5 арк.;

- Довідка №72/290725 від 30.07.2025 підприємства СПБ на 1 арк.;

- Довідка №55/150725 від 15.07.2025 підприємства СПБ на 1 арк.;

- Військово обліковий документ на ім?я ОСОБА_4 №9;

- Три повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Довідки від ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 3 арк., відносно ОСОБА_4 ;

- Витяг з Резерв+ на ім?я ОСОБА_4 ;

- Мобільний телефон ТМ «Samsung» сіро-фіолетового кольору, «пароль 0610»;

- Мобільний телефон ТМ «Samsung» біло-фіолетового кольору, «пароль0610»;

- Системний блок з дротом живлення на якому містять скан документів, пов`язані з підприємством СПБ та працевлаштування особи.

У задоволенні клопотання стосовно визначення місця зберігання вилученого майна відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1