Справа № 308/2314/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Подане клопотання мотивує тим, що у ході здійснення досудового розслідування встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи представником влади рф, обіймаючи посаду губернатора Красноярського краю рф, діючи умисно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість загибелі людей, зокрема й цивільного населення, та настання інших тяжких наслідків, розуміючи, що вона порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на недоторканість та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та державного кордону, а також розширення впливу та відновлення контролю рф над політичними та економічними процесами в Україні, здійснив фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Зокрема, для реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 , який направлений на надання матеріальних ресурсів для здійснення фінансування дій, вчинених представниками військових формувань рф з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з використанням передачі інформації для широкого загалу, здійснювалось розміщення у відповідних текстових, фотопублікаціях в соціальних мережах Інтернету інформації у вигляді звітів перед жителями рф, у тому числі Красноярського краю рф, про перелік придбаних та поставлених матеріальних цінностей підрозділам військових формувань держави-агресора, які беруть участь у військовій агресії проти України та приймають участь у т.зв. «сво», за підтримки та з ініціативи губернатора Красноярського краю ОСОБА_4 . Окрім того, ОСОБА_4 особисто проводив публічні зустрічі із вказаними військовослужбовцями вихідцями з Красноярського краю, які безпосередньо беруть участь в агресії рф по відношенню до України та передавав останнім різного роду матеріально-технічні засоби.

Прокурор зазначає, що губернатор Красноярського краю рф ОСОБА_4 , умисно, добровільно, щонайменше з 24.06.2024 по 08.09.2025, здійснював фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців зс рф, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Поряд з цим, губернатор Красноярського краю рф ОСОБА_4 , будучи прихильником мілітаризованої політики здійснюваної рф щодо України, з використанням інформаційних ресурсів, зокрема месенджеру «Telegram» (телеграм-канал, користувач « ОСОБА_7 », свідомо виготовляє та поширює матеріали, в яких міститься висловлювання з ознаками виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікації її учасників.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколами огляду від 26.11.2024;

протоколами огляду від 02.12.2024;

протоколами огляду від 22.10.2025;

протоколом огляду від 01.12.2025;

протоколом огляду від 01.08.2026;

висновком експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 05.01.2026 № СЕ26-02/Л/1/6;

висновком експерта за результатами проведення портретної експертизи від 27.01.2026 № СЕ26-07/Л/1/6;

відповідями на доручення органу досудового розслідування з оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 16.01.2026, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у зв`язку зі збройною агресією рф, воєнним станом в Україні та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної ВР України державою-агресором, повідомлення про підозру ОСОБА_4 16.01.2026 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 на 10 год. 20.01.2026, 10 год. 21.01.2026 та 10 год. 22.01.2026 до слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2КК України, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого підозрюваний ОСОБА_4 у призначене місце не прибув, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Прокурор зазначає, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях (злочинах), в яких він підозрюється. Санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна;

- переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування на території рф, тобто держави, визнаної ВР України державою-агресором, про що свідчить неприбуття на виклик до слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області три рази та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим його оголошено у розшук;

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_4 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, письмові вказівки, записи), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини.

Сторона обвинувачення вважає, що всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 27.01.2026 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Досудовим розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено, що станом на теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування просить слідчого суддю обрати у кримінальному провадженні № 0000034 від 26.01.2026 та застосувати до громадянина рф ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Красноярського краю рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав та мотивів, зазначених у ньому, просила клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні клопотання залишила на розсуд суду, однак повідомила що вважає його передчасним.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000034, відомості про яке 26.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що у межах вказаного кримінального провадження 16 січня 2026 року з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України. Зокрема, у зв`язку зі збройною агресією рф, воєнним станом в Україні та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на території рф, тобто території держави, визнаної ВР України державою-агресором, повідомлення про підозру ОСОБА_4 16.01.2026 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 на 10 год.20.01.2026, 10 год. 21.01.2026 та 10 год. 22.01.2026 до слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколами огляду від 26.11.2024;

протоколами огляду від 02.12.2024;

протоколами огляду від 22.10.2025;

протоколом огляду від 01.12.2025;

протоколом огляду від 01.08.2026;

висновком експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 05.01.2026 № СЕ26-02/Л/1/6;

висновком експерта за результатами проведення портретної експертизи від 27.01.2026 № СЕ26-07/Л/1/6;

відповідями на доручення органу досудового розслідування з оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області.

З матеріалів клопотання слідує, що згідно з повідомленням 2 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області, на виконання доручення слідчого вжито заходи щодо повідомлення та ознайомлення ОСОБА_4 з письмовим повідомленням про підозру та про виклик останнього до органу досудового розслідування, зокрема через наявні засоби електронного зв`язку які використовуються ОСОБА_4 та Урядом Красноярського краю рф.

Слідчим суддею встановлено, що 27.01.2026 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_4 , за межами України, а саме на території рф та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено 3 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 13.02.2026 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Слідчий суддя також бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях (злочинах), в яких він підозрюється. Санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, враховує можливість переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування на території рф, тобто держави, визнаної ВР України державою-агресором, про що свідчить неприбуття на виклик до слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області три рази та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим його оголошено у розшук.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

За такого, вказана норма права унеможливлює застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявність підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги інкриміноване підозрюваному ОСОБА_4 кримінальне правопорушення та факт перебування останнього на території рф, слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 376, 392, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до громадянина рф ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Красноярського краю рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через 48 (сорок вісім) годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути за його участі питання про подальше застосування обраного запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1