справа № 492/221/26
провадження 1-кс/492/54/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт вилученого майна

24 лютого 2026 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої Відділення поліції № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна та додані до клопотання матеріали у кримінальному провадженні № 0000109, внесеному 16 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 4 статті 185 КК України, -

встановив:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшло клопотання старшої слідчої Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна та додані до клопотання матеріали у кримінальному провадженні № 0000109.

В обґрунтування заявленого клопотання старшою слідчою зазначено, що 15 лютого 2026 року до відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те що, в період його відсутності, а саме січень-лютій 2026 року, невстановлена особа здійснила крадіжку майна з його домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаним фактом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 16 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_6 , який повідомив про обставини вчинення крадіжки майна у ОСОБА_5 .

В ході огляду предмету від 20 лютого 2026 року, ОСОБА_7 добровільно надав відеозапис, який міститься на носії інформації CD-R диску, на якому міститься відеозапис під умовною назвою «IMG_9262», в форматі «.mp4», розмір відеофайлу 33,2 МБ (34861056 байтів), на якому зафіксовано обставини, що мають значення для досудового розслідування, а саме, дата, час, вчинення крадіжки майна та подальшого розпорядження ним ОСОБА_6 .

Постановою слідчого відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 20 лютого 2026 року фрагмент відеозапису було визнано речовим доказом.

У судове засідання старша слідча не з`явилася, але надала до слідчого судді заяву про розгляд клопотання про арешт за її відсутності, в силу частини 1 статті 172 КПК України її неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд клопотання про арешт за його відсутності, не заперечував проти накладення арешту на майно.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Болградським РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Постановою старшої слідчої Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 20 лютого 2026 року оптичний диск марки Alerus формату CD-R, який містить фрагмент відеозапису під умовною назвою «IMG_9262», в форматі «.mp4», розмір відеофайлу 33,2 МБ (34861056 байтів) визнаний речовим доказом.

Розглядаючи питання арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги статті 131 КПК України, згідно з якими арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, КПК України чітко визначені підстави накладення арешту майна.

З доводів старшої слідчої, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт вилученого майна, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям статті 98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за частиною 4 статті 185 КК України, оскільки наявні ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворювання, відчуження.

Також зазначає, що зазначені речові докази зберегли на собі сліди злочину, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слід відмітити, що відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені частиною 1 статті 173 КПК України, відсутні.

Для ефективного проведення досудового розслідування та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження орган досудового розслідування має необхідність у збереженні речового доказу до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яких негативних наслідків, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, а саме, на фрагмент відеозапису, який є таким що відповідає критеріям статті 98 КПК України, тому є підстави передбачені пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, для накладення арешту.

Керуючись статтями 98, 170-175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшої слідчої Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений та постановою старшої слідчої Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 20 лютого 2026 року, визнаний речовим доказом фрагмент відеозапису добровільно наданий 20 лютого 2026 року ОСОБА_7 з камери відеоспостереження, що встановлена на фасаді будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, вул. Комунальна, буд. № 7А під умовною назвою «IMG_9262», в форматі «.mp4», розмір відеофайлу 33,2 МБ (34 861 056 байтів), що перекопійований на оптичний диск марки Alerus формату CD-R, упакований у паперовий конверт, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1