Справа № 761/125/26
Провадження № 1-кс/761/5988/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 20.12.2024 (справа № 761/125/26)

ВСТАНОВИВ

У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 на розгляді перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 20.12.2024 (справа № 761/125/26).

26.02.2026 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до суду подано заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» та зареєстрована судом 26.02.2026 вх. 17710/26, про відвід судді ОСОБА_5 від участі у розгляді вказаної скарги, у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумніви у його об`єктивності та неупередженості, а саме адвокат ОСОБА_3 у заяві зазначає, що 30.12.2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва було направлено скаргу на бездіяльність щодо повернення тимчасово вилученого майна, однак в порушення вимог ч.2 ст. 306 КПК України, відповідний судовий розгляд в продовж 72 годин не відбувся та лише 16.02.2026 року - через 47 днів відбулося перше призначення справи до розгляду на 26.02.2026 року.

Учасники в судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали судового справи №761/125/26, заяву про відвід слідчого судді, суддя приходить до наступних висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 20.12.2024 (справа № 761/125/26), яка у порядку автоматизованого визначення слідчого судді, була передано у провадження слідчого судді ОСОБА_5 , згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 06.01.2026 та перше судове засідання призначено на 09.01.2026.

Адвокат ОСОБА_3 в частині обґрунтування необхідності відводу слідчого судді ОСОБА_5 , вбачає наявність обставин, які викликають сумніви у його об`єктивності та неупередженості під час розгляду скарги.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Суд не вважає заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Адвокатом ОСОБА_3 у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не наведено даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в упередженості судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у судді, які не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення». Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Позиція адвоката ОСОБА_3 щодо відводу під час здійснення розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 20.12.2024 (справа № 761/125/26), по суті є формою прояву незгоди з рішеннями та процесуальною діяльністю судді, внаслідок якого виникло враження щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_5 .

Такі доводи є припущеннями та не доводяться об`єктивно, отже не можуть бути підставою для відводу судді.

Крім того, 13.01.2021 Велика палата Верховного Суду у своїй постанові 761/16124/15-ц вказала, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Доказів особистої упередженості слідчого судді ОСОБА_5 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів судової справи 761/125/26.

Таким чином, на переконання судді, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

За зазначених обставин, заява адвоката ОСОБА_3 подана в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 20.12.2024 (справа № 761/125/26), не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 309 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА

Заяву адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 20.12.2024 (справа № 761/125/26) залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1