1Справа № 335/3687/26 1-кс/335/1965/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 16.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно, яке зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на праві сумісної власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: житловий будинок садибного типу, загальною площею 96,2 кв.м., житлова площа 60,6 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080), із забороною відчуження.

Зазначив, що 15.05.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 не має у власності нерухомого майна.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що відповідно до актового запису про шлюб № 277 від 29.04.2006 відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, з 29.04.2006 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у шлюбі із ОСОБА_4 , який є власником наступного нерухомого майна (відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 477449012 від 15.05.2026): житловий будинок садибного типу, загальною площею 96,2 кв.м., житлова площа 60,6 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080).

Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок садибного типу оформлено 14.05.2025, у той період часу, коли останній перебував у шлюбі із ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, є власником вищевказаного майна, право власності на яке, зареєстровано за її чоловіком ОСОБА_4 , оскільки вищезазначене майно набуто подружжям за час шлюбу і є спільним сумісним майном подружжя.

У зв`язку із тим, що вищевказане майно є власністю ОСОБА_5 ,

якій 15.05.2026 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України (тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також запобігання ризикам, передбаченим абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме можливості відчуження такого майна.

Слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.

Клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна - ОСОБА_5 та її представника, а також ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 16.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

15.05.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке виразилось у одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

При цьому, ст. 60 СК України встановлено, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 49 КВК України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Згідно з інформацією з актового запису про шлюб № 277 від 29.04.2006відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підозрювана ОСОБА_5 з 29.04.2006 перебуває у шлюбі із ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 477449012 від 15.05.2026, чоловіку підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_4 належить на праві приватної власностіжитловий будинок садибного типу, загальною площею 96,2 кв.м., житлова площа 60,6 кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080), який був останнім зареєстрований 14.05.2025 на праві приватної власності та, з урахуванням положень ст.ст. 60-63 СК України, зазначене майно є спільною сумісною власністю із підозрюваною ОСОБА_5 .

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку ,передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, наявності ризиків щодо відчуження майна, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження на майно, яке зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на праві сумісної власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: житловий будинок садибного типу, загальною площею 96,2 кв.м., житлова площа 60,6 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1