Справа № 471/188/26
Провадження №1-кс/471/41/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2026 р. с-ще Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с-ще Братське клопотання про арешт майна, внесене в рамках кримінального провадження № 0000037 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Братського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області погоджене з прокурором про арешт майна в рамках кримінального № 0000037 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, 18.02.2026 року до ВП 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки селище Єланець Вознесенського району Миколаївської області про те, що 18.02.2026 року близько о 18:30 год. невстановлена особа біля території Єланецького ліцею 1 по проспекту Незалежності 5 селище Єланець Вознесенського району Миколаївської області відкрито заволоділа її майном в умовах воєнного стану.

Відомості по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 18.02.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19.02.2026 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено жовту куртку, яку поміщено до сейф-пакету № WAR 168856. Зазначений предмет одягу знаходився на затриманому безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення та відповідає опису, наданому потерпілою.

Зі слів потерпілої ОСОБА_3 , особа, яка відкрито заволоділа її майном, була одягнена у куртку жовтого кольору. Таким чином, вилучена куртка має суттєве доказове значення для встановлення факту перебування підозрюваного ОСОБА_4 на місці вчинення кримінального правопорушення, відповідності підозрюваного опису, наданому потерпілою, збереження на одязі слідів кримінального правопорушення, а саме біологічних слідів, мікрочастинок, волокон, забруднень, що можуть бути ідентифіковані під час проведення експертних досліджень.

Вилучені предмети в ході проведення огляду визнано речовими доказами 19.02.2026 року та направлено на зберігання до ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Наразі інтереси досудового розслідування вимагають накладення арешту на речові докази.

Оскільки клопотання розглянуто за відсутності прокурора, який належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2. ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є майно, відносно якого є достатні підстави вважати, що воно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, за необхідне для збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій та призначення криміналістичних експертиз, на вказане майно слід накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

жовту куртку, яку було поміщено до сейф пакету № WAR 168856.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1