Справа №295/4364/26
У Х В А Л А

13.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 190 КК України, в кримінальному провадженні № 0004039 від 08.05.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004039 від 08.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час проведення загальної мобілізації. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022 №172 страшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду курсанта навчального взводу, навчальної роти, навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 та цього ж дня зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення, ОСОБА_5 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, востаннє Указом Президента України №40/2026 від 12.01.2026, затвердженого Законом України №4757-IX від 14.01.2026, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 04.05.2026, тобто станом на 23.12.2024 та 25.02.2026 його дію не було припинено або скасовано.

За змістом клопотання, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 368 від 22.12.2023 старший солдат ОСОБА_5 , вибув з вказаної військової частини до КНП «Хорошівської центральної районної лікарні», що розташована в м. Хорошів, Житомирської області. Однак, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи посаді інструктора навчального взводу навчальної навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , однак останній на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні у КНП «Хорошівська лікарня» ( АДРЕСА_3 ) не перебував та за медичною допомогою не звертався, в подальшому, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 23.12.2023 о 08 год 00 хв. самовільно, не продовжуючи лікування на стаціонарі у відповідному лікувальному закладі, 23.12.2024 не з`явився вчасно до місця несення служби, а саме до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходився за адресою: АДРЕСА_4 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про нез`явлення ним вчасно на службу та його причини не повідомляв, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи це із виконання службових обов`язків. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні місця служби із метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260). Згідно п.2 р.І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як зазначено в клопотанні, в період самовільної відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 , починаючи з 23.12.2024, старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що фактично не виконує обов`язки військової служби, не проходить військово-лікарську комісію, перебуває поза межами військової частини без поважних причин та не має законних підстав для отримання грошового забезпечення, достовірно знаючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, діючи умисно, не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про своє фактичне місцезнаходження та відсутність на службі. Розуміючи, що за відсутності відповідної інформації та документів фінансово-економічна служба військової частини продовжуватиме нарахування грошового забезпечення, ОСОБА_5 умисно приховав факт своєї самовільної відсутності та незаконного перебування поза службою, чим ввів в оману службових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо підстав для здійснення йому виплат. Внаслідок таких дій у період часу з 23.12.2023 по 24.03.2024 ОСОБА_5 безпідставно нараховано та виплачено грошове забезпечення у розмірі 96 941 грн. 97 коп., що було перераховане на його банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 , та якими останній незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману, заволодів бюджетними коштами, що перебували у віданні військової частини НОМЕР_1 , чим спричинив матеріальну шкоду державі в особі Міністерства оборони України на вищевказану суму. ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що військовослужбовцю ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 190 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, через що застосування запобіжного заходу є необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пояснивши, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування, захисник вказала на необгрунтованість підозри та відшкодування ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що за рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.08.2025; витягом із наказу №136 від 15.05.2024 командира ВЧ НОМЕР_1 ; витягом із наказу №85 від 25.03.2024 командира ВЧ НОМЕР_1 ; витягом із наказу №3011 від 15.05.2024 командира ВЧ НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.02.2026; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 27.02.2026.

27.02.2026 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 190 КК України, а 12.03.2026 йому вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яким повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, так як, з його слів, він є розлученим та проживає одиноко, не працює, є раніше несудимим.

За правилами ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Тому за наведених обставин та з огляду на характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності під загрозою призначення судом реального строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Окрім того, відповідно до ч. 4, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя визначає заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266240,00 грн, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього передбачених ст. 194 КПК України обов`язків з урахуванням положень ч. 4 ст. 182 КПК України, яка містить вимогу про неможливість бути завідомо непомірним такого розміру для підозрюваної особи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 квітня 2026 року включно.

Строк дії ухвали до 26 квітня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266240,00 грн, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 14-50 год. 18.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1