Справа №522/5144/24
Провадження №1-кп/522/1584/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового зсідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 09.03.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяєво, Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.12.2024 року Буляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 року №3564-ІХ, продовжено з 14.02.2024 року строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 08.03.2024 року, о 13 год., 43 хв., ОСОБА_3 знаходячись у магазині «Єва», що за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 2, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, із полиці магазину взяв жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana Anthology», об`ємом 100 мл., вартістю 3599,20 гривень, (без ПДВ) та жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana Anthology», об`ємом 50 мл., вартістю 2159,20 гривень, (без ПДВ), знявши з них пакувальні коробки поклав до кишень власного верхнього одягу та не розрахувавшись за товар вийшов повз касову зону з приміщення магазину «Єва», розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ТОВ «РУШ» () майнову шкоду на загальну суму 5758,40 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у повному обсязі, та підтвердив, що 08.03.2024 року, приблизно о 13 год., 43 хв., він знаходячись у приміщенні магазина «Єва», розташованого за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 2, таємного викрав жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana Anthology», об`ємом 100 мл., вартістю 3599,20 гривень, (без ПДВ) та жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana Anthology», об`ємом 50 мл., вартістю 2159,20 гривень, (без ПДВ), у вчиненому щиро покаявся. ОСОБА_3 також зазначив , що заподіяну ним майнову шкоду потерпілому було відшкодовано, шляхом повернення майна.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілих про розгляд справи за їх відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується положеннями ст.ст.65-68 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_3 раніше судимий, має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, не працює, має інвалідність 2 групи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, та призначає останньому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, згідно з вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.12.2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випродуванням з іспитовим строком на 3 роки. Крім того на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 23.01.2025 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року у справі №760/26543/17, касаційний суд з огляду на неоднаковість застосування ч.4 ст.70 КК України, зробив висновок про те, що у разі, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте у ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно.

Оскільки інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вчинене до постановлення вироку Біляївського районного суду Одеської області від 24.12.2024 року, яким ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі з визначенням іспитового строку тривалістю 3 роки, положення ч.4 ст.70 КК України не застосовуються. Покарання з випробуванням та цей вирок виконуються самостійно.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відсутній та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 394, 395, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1(один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 24.12.2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, - виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме: цифровий диск з відеофайлами з камер відеоспостереження, розташованих у магазині «Єва» за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, буд.2, - зберігати при матеріалах кримінального провадження; дві картонні коробки білого кольору з під парфумів «Dolce&Gabbana», жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana Anthology», об`ємом 100 мл., та жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana Anthology», об`ємом 50 мл., - вважати повернутими за належністю потерпілому - ТОВ «РУШ».

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: