Справа №175/3136/26
Провадження №175/1186/26
Ухвала

Іменем України

13 травня 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5

психолога (у відеоконференції) ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 12 травня 2026 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянин України, учень 9 касу Зорянської гімназії Чумаківської сільської ради, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 14.02.2026 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

12 травня 2026 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 12 травня 2026 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 14.02.2026 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 12.05.2026 року головуючим суддею обрано суддю ОСОБА_1 .

У клопотанні прокурор просить продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без встановлення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Просить застосувати стосовно свого підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, підтримав думку свого захисника.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 вважала за доцільне при вирішенні заявленого клопотання покластись на розсуд суду.

Психолог ОСОБА_6 вважала за доцільне при вирішенні заявленого клопотання покластись на розсуд суду.

Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими СВ ВП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 14.02.2026 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він, діючи умисно, маючи намір спричинити потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 12.02.2026, близько о 13:45, перебуваючи в с. Балівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, біля вул. Весела, за географічними координатами, згідно Google Maps 48.6068481, 34.8037933, випадково зустрівшись з потерпілим, під мізерним приводом, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, стоячи обличчям до ОСОБА_8 , взяв обома руками за його комір куртки, силою штовхнув останнього на землю.

Перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 неповнолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи на меті спричинити потерпілому тілесні ушкодження, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, стоячи з лівого боку від потерпілого наніс останньому близько 6 ударів обома ногами в область обличчя потерпілого, який знаходився в положенні лежачи на животі, після чого, вчинивши усі дії, які вважав необхідними, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, неповнолітній ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, неповнолітній ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забій головного мозку 3 ступеню, внутрішньо-мозгову гематома лівої скроневої частки, геморагічний забій обох лобних часток базально, тім`яної частини зліва, полюсу скроневої частки справа, САК, субдуральна гематома правої лобної ділянки малого об`єму, дефект тім`яної кістки зліва.

Умисні дії, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Зоря, Дніпровського району, Дніпропетровської області, учень 9 класу Зорянської гімназії Чумаківської сільської ради, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки та передачі під нагляд педагогічного колективу.

17.02.2026 неповнолітньому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000128 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_9 в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, стенограмою до проведення допиту, протоколом огляду речі, протоколом огляду, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами у своїй сукупності.

07 квітня 2026 року керівником Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 17 травня 2026 року.

15 квітня 2026 слідчим суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17 травня 2026 року (в межах строку досудового розслідування).

12 травня 2026 року визнано достатнім зібрані досудовим розслідуванням докази для складення обвинувального акту та слідчим, за дорученням прокурора повідомлено підозрюваному, його захиснику, законному представнику, потерпілій про відкриття матеріалів досудового розслідування та надано доступ до них.

Обвинувальний акт до суду, станом на час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано не було.

Прокурор при поданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на норму ч.6 ст.199 КПК України, в якій зазначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прошу суд врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема, згідно вказаного рішення, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини неповнолітнього ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України під час досудового слідства заявлені раніше ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: свідки у кримінальному провадженні є односельчанами та, до подій 14.02.2026, друзями підозрюваного. Використовуючи довірливі відносини з ними підозрюваний може здійснювати психологічний вплив на них з метою зміни ними показів та уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Також слід взяти до уваги, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується: попри застосовані до ОСОБА_4 ухвалою Дніпровського районного суду від 17.11.2025 примусові заходи виховного характеру, на шлях виправлення не став. Продовжуючи ігнорувати встановлені судом обмеження та перебуваючи під наглядом педагогів, він вчинив новий тяжкий злочин. Це свідчить про стійку протиправну установку особи та неможливість запобігти ризику вчинення нових злочинів шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 199 КПК України заявлені ризики не зменшилися і не зникли за час досудового розслідування.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що перебуваючи в суспільстві неповнолітній ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу згідно з п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України неможливо, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема, згідно вказаного рішення, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наявність вказаних ризиків, застосування більш м?яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім як тримання під вартою, не надасть в повній мірі органу досудового розслідування виконати завдання кримінального провадження не забезпечить нормальну процесуальну поведінку підозрюваним.

Враховуючи що незаконні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України в даному випадку є обґрунтовані підстави не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, як альтернативу.

В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраний суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2026 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 17 травня 2026 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено, проте обвинувальний акт до суду не було подано.

Відповідно до ст.290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Відкриття матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій таких матеріалів, засвідчених в установленому порядку.

Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

У документах, які надаються для ознайомлення, можуть бути видалені відомості, які не будуть розголошені під час судового розгляду. Видалення повинно бути чітко позначено. За клопотанням сторони кримінального провадження суд має право дозволити доступ до відомостей, які були видалені.

Сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Сторона захисту має право не надавати прокурору доступ до будь-яких матеріалів, які можуть бути використані прокурором на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Вирішення питання про віднесення конкретних матеріалів до таких, що можуть бути використані прокурором на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення і, як наслідок, прийняття рішення про надання чи ненадання прокурору доступу до таких матеріалів, може бути відкладено до закінчення ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів повідомляються цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, після чого ці особи мають право ознайомитися з ними в тій частині, яка стосується цивільного позову, за правилами, викладеними в цій статті.

Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відкриття матеріалів дізнання сторонами кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому статтями 301 і 314 цього Кодексу.

Для дотримання вимог наведених норм та забезпечення ознайомлення з матеріалами провадження, на думку судді, достатньо продовжити строк тримання під вартою на 30 днів.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного, та його адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням викладеного та беручі до уваги, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинивши тяжкий злочин, також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час досудовим слідством не проведено всіх слідчих (розшукових) дій, також може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, а клопотання підозрюваного та його захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 183,184, 186,187,194, 196, 197, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 12 травня 2026 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 14.02.2026 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000128 від 14.02.2026 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 30 діб, до 11 червня 2026 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_7 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до СВ ВП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СВ ВП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1