Провадження №1-кп/127/546/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2022 за 23.08.2023 за № 0000272, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 може ухилятися від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту у певний період доби, не забезпечать належної поведінки обвинуваченої та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 , позицію якого підтримала обвинувачена ОСОБА_3 , в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби просили відмовити, оскільки дане клопотання є необгрунтованим, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачена немає наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків. Обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, родину, а отже має міцні соціальні зв`язки. Крім того, обвинувачена мала незадовільний стан здоров`я, тривалий час хворіла на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19. Обвинувачена свої процесуальні обов`язки не порушувала, з`являлася на виклики до суду, або ж писала відповідні заяви про неможливість явки до суду у зв`язку із лікуванням.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. ч. 2-4 ст. 194 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, раніше не судима, має постійне місце проживання, родину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена хворіла, про що надала медичні документи, з`являлася на виклики до суду, або ж писала відповідні заяви про неможливість явки до суду у зв`язку із лікуванням. Доказів того, що обвинувачена чинила тиск на потерпілих та свідків до суду не надано.

Повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення обвинуваченій не вручалися.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, оскільки прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя